ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07 жовтня 2015 р. Справа № 903/970/13

Господарський суд Волинської області, розглянувши матеріали по справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк", м. Луцьк

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Волиньметбуд", м. Луцьк

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Волинська інвестиційна група", м. Луцьк

про звернення стягнення на предмет іпотеки

Головуючий суддя Бондарєв С.В.

Судді Костюк С.В.

ОСОБА_2

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_3, дов. №1028-19 від 30.07.2015р.

від відповідача: н/з

від третьої особи: н/з

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України представнику позивача розяснено право відводу судді. Відводу судді заявлено не було. В судовому засіданні учаснику судового процесу згідно ст. 22 ГПК України розяснено процесуальні права та обовязки.

В судовому засіданні 07.10.2015 року відповідно до ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Суть спору: Позивач-Публічне акціонерне товариство "Західінкомбанк"-звернувся до господарського суду з позовом до відповідача- Товариства з обмеженою відповідальністю "Волиньметбуд", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Волинська інвестиційна група", в якому просив суд в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Волинська інвестиційна група" по кредитному договору №2108/07-612 від 21.08.2007р. у розмірі 1 288 305,00грн. звернути стягнення на майно належне ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Волиньметбуд", а саме:

- частину приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень 1-41 по 1-54, з 1-57 по 1-61, загальною площею 271,3кв.м, в спільному користуванні сходова 1-55 пл.7,7 кв.м., тамбур 1-56 пл.2,6кв.м.;

- частину приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень з 2-1 по 2-22, загальною площею 55,2кв.м.;

- частину приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень 3-1 по 3-7 загальною площею 50,6кв.м.;

- частину приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень 4-1 по 4-8 загальною площею 78,5 кв.м., що знаходяться за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул.. Ковельська, 3, та є предметом іпотеки згідно договору іпотеки №424 від 10.04.2008р., укладеного між ТзОВ КБ "Західінкомбанк", правонаступником якого є ПАТ "Західінкомбанк" та ТзОВ "Волиньметбуд".

Також просив встановити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, визначити початкову ціну реалізації предмета іпотеки згідно договору іпотеки №424 від 10.04.2008р. в сумі 1 288 305,00грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.08.2007р. між КБ "Західінкомбанк" ТзОВ, правонаступником якого є ПАТ "Західінкомбанк" (надалі кредитор) та ТзОВ "Волинська інвестиційна група" (надалі позичальник) укладено кредитний договір №2108/07-612 з надання кредиту у вигляді відкличної поновлювальної кредитної лінії для придбання основних засобів, обладнання, оплати та для здійснення іншої господарської діяльності з максимальним лімітом лінії у розмірі 400 000 дол. США зі сплатою 14% річних терміном до 20.08.2010р. Станом на 01.10.2010р. у позичальника існує заборгованість перед кредитором на загальну суму 6 399 927,75грн. (строк повернення кредиту 20.08.2010р.), яка підтверджена рішенням господарського суду Волинської області від 15.11.2010р., яке набрало законної сили згідно з постановою Львівського апеляційного господарського суду від 04.01.2011р.

У забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 10.04.2008р. укладено договір іпотеки між КБ "Західінкомбанк" та ТзОВ "Волиньметбуд", зареєстрований в реєстрі за №424, предметом іпотеки є нерухоме майно, ринкова вартість якого, згідно висновку про вартість обєкта оцінки складає 1 288 305,00грн. ТзОВ "Волиньметбуд" як майновий поручитель несе солідарну відповідальність по даному кредитному договору.

При цьому банк посилався на ст.ст. 526, 527, 549, 553-555, 629, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 12-15, 54-57, 61 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 07.10.2013р. провадження у справі №903/970/13 за позовом Публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк" до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Волиньметбуд", третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Волинська інвестиційна група" про звернення стягнення на предмет іпотеки припинено.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 04.11.2013р. було скасовано ухвалу господарського суду Волинської області від 07.10.2013р. у справі №903/970/13 та передано матеріали зазначеної справи на розгляд до господарського суду Волинської області.

Згідно авторозподілу (перерозподілу) здійсненого господарським судом Волинської області, розгляд справи доручено судді Бондарєву С.В.

Ухвалою суду від 28.11.2013р. було порушено провадження у даній справі та призначено її розгляд на 17.12.2013р. на 15:00год.

05.12.2013р. на адресу господарського суду Волинської області надійшов лист з Рівненського апеляційного господарського суду №903/970/13/14049/13 від 03.12.2013р. про витребування справи № 903/970/13 для подальшого скерування до Вищого господарського суду України, у зв'язку із надходженням до Рівненського апеляційного господарського суду касаційної скарги ТзОВ "Волиньметбуд" на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 04.11.2013р. по справі №903/970/13.

Ухвалою суду від 09.12.2013р. зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Західінкомбанк" до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Волиньметбуд", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Волинська інвестиційна група", м. Луцьк про звернення стягнення на предмет іпотеки у справі № 903/970/13 до розгляду Вищим господарським судом України касаційної скарги ТзОВ "Волиньметбуд" на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 04.11.2013р. по справі №903/970/13 та повернення справи №903/970/13 до господарського суду Волинської області.

11.03.2014р. до господарського суду Волинської області з Вищого господарського суду України повернулась справа №903/970/13.

Постановою Вищого господарського суду України від 29.01.2014р. по справі №903/970/13 за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Західінкомбанк" до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Волиньметбуд", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Волинська інвестиційна група", м. Луцьк про звернення стягнення на предмет іпотеки, касаційну скаргу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Волиньметбуд" залишено без задоволення, а постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 04.11.2013 у справі №903/970/13 залишено без змін.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 12.03.2014р. провадження у справі №903/970/13 поновлено. Розгляд справи призначено на 26.03.2014р.на 12:00год.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 26.03.2014р. розгляд справи відкладався згідно ст. 77 ГПК України, з метою повного та всебічного з'ясування всіх обставин по справі, зважаючи на нез'явлення сторін в судове засідання, неподання ними витребуваних судом доказів та необхідністю витребування додаткових доказів по справі.

В судовому засіданні 23.04.2014р. представник позивача звернувся до суду з заявою №б/н від 23.04.2014р. (вх. №01-123/51/14) про збільшення розміру позовних вимог, в якій посилаючись на те, що у зв'язку з проведенням оцінки частини приміщення першого поверху гуртожитку, що було предметом іпотеки, виникла необхідність у збільшенні розміру позовних вимог, а тому просив: в рахунок погашення заборгованості ТзОВ "Волинська інвестиційна група" по кредитному договору №2108/07-612 від 21.08.2007р. у розмірі 2 585 074,00 грн. перед ПАТ "Західінкомбанк" звернути стягнення на майно належне ТзОВ "Волиньметбуд", а саме:

- частину приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень 1-41 по 1-54, з 1-57 по 1-61, загальною площею 271,3 кв.м, в спільному користуванні сходова 1-55 пл.7,7 кв.м, тамбур 1-56 пл.2,6 кв.м,

- частину приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень з 2-1 по 2-22, загальною площею 55,2 кв.м,

- частину приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень 3-1 по 3-7 загальною площею 50,6 кв.м.

- частину приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень 4-1 по 4-8 загальною площею 78,5 кв.м, що знаходяться за адресою: Волинська обл., м.Луцьк, вул.Ковельська, 3, та є предметом іпотеки згідно договору іпотеки №424 від 10.04.2008p., укладеного між ТзОВ КБ "Західінкомбанк", правонаступником якого є ПАТ "Західінкомбанк", та ТзОВ "Волиньметбуд";

- встановити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження;

- визначити початкову ціну реалізації предмета іпотеки в сумі 2 585 074,00 грн.

Долучив копію висновку оцінювача від 06.12.2013р. та квитанцію про сплату судового збору в розмірі 25 925,38грн.

Водночас, представник позивача звернувся до суду з заявою від 23.04.2014р. про продовження терміну розгляду справи та відкладення розгляду справи згідно ст.ст. 69,77 ГПК України для представлення додаткових доказів по справі.

Відповідач в судовому засіданні 23.04.2014р. проти заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог заперечив, посилаючись на те, що ця заява за своєю правовою природою не є заявою про збільшення розміру позовних вимог та на те, що не надано доказів надіслання даної заяви відповідачу.

Крім того, звернувся до суду з клопотанням №б/н від 23.04.2014р. (вх. №01-129/9/14), в якому просив провадження у справі №903/970/13 зупинити до вирішення господарським судом Волинської області справи за позовом ТзОВ "Волиньметбуд" до ПАТ "Західінкомбанк" про тлумачення правочину, посилаючись на те, що прийняття рішення по справі за позовом ТзОВ "Волиньметбуд" до ПАТ "Західінкомбанк" про тлумачення правочину дасть можливість визначити підсудність розгляду справи №903/970/13.

Представник позивача заперечив дане клопотання, оскільки вважає, що суди апеляційної та касаційної інстанцій вже визначились з питання підсудності даної справи, вказавши, що даний спір віднесено до компетенції саме господарського суду, а тому справа №903/970/13 передана на розгляд господарського суду Волинської області.

Ухвалою суду від 23.04.2014р. заяву Публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк" №б/н від 23.04.2014р. (вх. №01-123/51/14) про збільшення розміру позовних вимог на 2 арк. з додатками на 37 аркушах, в т.ч. оригінал платіжного доручення №45 від 23.04.2014р. на суму 25 925,38грн. повернуто позивачу без розгляду та відхилено клопотання відповідача про зупинення провадження у справі як необґрунтоване відповідно до ст. 79 ГПК України.

Водночас, продовжено термін розгляду справи за клопотанням позивача від 23.04.2014р. до 14.05.2014р., розгляд справи відкладено на 07.05.2014 року на 10:00 год.

28.04.2014р. через канцелярію до суду надійшла заява від позивача №б/н від 28.04.2014р. (вх. №01-123/53/14) про збільшення розміру позовних вимог, в якій позивач посилаючись на те, що у зв'язку з проведенням оцінки частини приміщення першого поверху гуртожитку, що було предметом іпотеки, виникла необхідність у збільшенні розміру позовних вимог, а тому просив: в рахунок погашення заборгованості ТзОВ "Волинська інвестиційна група" по кредитному договору №2108/07-612 від 21.08.2007р. у розмірі 2 585 074,00 грн. перед ПАТ "Західінкомбанк" звернути стягнення на майно належне ТзОВ "Волиньметбуд", а саме:

- частину приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень 1-41 по 1-54, з 1-57 по 1-61, загальною площею 271,3 кв.м, в спільному користуванні сходова 1-55 пл.7,7 кв.м, тамбур 1-56 пл.2,6 кв.м,

- частину приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень з 2-1 по 2-22, загальною площею 55,2 кв.м,

- частину приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень 3-1 по 3-7 загальною площею 50,6 кв.м.

- частину приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень 4-1 по 4-8 загальною площею 78,5 кв.м, що знаходяться за адресою: Волинська обл., м.Луцьк, вул.Ковельська, 3, та є предметом іпотеки згідно договору іпотеки №424 від 10.04.2008p., укладеного між ТзОВ КБ "Західінкомбанк", правонаступником якого є ПАТ "Західінкомбанк", та ТзОВ "Волиньметбуд";

- встановити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження;

- визначити початкову ціну реалізації предмета іпотеки в сумі 2 585 074,00 грн.

Долучив висновок оцінювача від 06.12.2013р. про вартість об'єкта майна та платіжні доручення №№47 та 45 від 25.04.2014р. та 23.04.2014р. про сплату судового збору в розмірі 10,00грн. та 25 925,38грн.

В судовому засіданні 07.05.2014р. представник позивача позовні вимоги (з врахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог №б/н від 28.04.2014р. (вх. №01-123/53/14)) підтримав та просив задовольнити останні в повному обсязі.

Судом прийнято заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог згідно ст. 22 ГПК України.

Представник відповідача в судовому засіданні 07.05.2014р. позов заперечив. Водночас, посилаючись на ст.ст. 590 ЦК України, ч. 6 ст. 38, ч. 1 ст. 39, ч. 2 ст. 43 ЗУ "Про іпотеку", ст. 79 ГПК України просив з метою визначення експертної оцінки майна, призначити у справі № 903/970/13 судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручити Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (79024, м. Львів, вул. Липинського, 53) із залученням, при необхідності, судового експерта (судових експертів), що володіє (володіють) необхідними знаннями в галузі дослідження технічного стану об'єктів будівництва. Поставити перед судовим експертом, який проводитиме судову будівельно-технічну експертизу наступне питання: "Яка ринкова вартість предмету іпотеки за договором іпотеки від 10.04.2008p., зареєстрованому в реєстрі за № 424, укладеному між ТзОВ КБ Західінкомбанк, правонаступником якого є ПАТ Західінкомбанк, та ТзОВ Волиньметбуд, а саме:

- частини приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень з 1-41 по 1-54, з 1-57 по 1-61, загальною площею 271,3 кв.м., в спільному користуванні сходова 1-55 пл. 7,7 кв.м., тамбур 1-56 пл. 2,6 кв.м.;

- частини приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень з 2-1 по 2-22 загальною площею 55,2 кв.м.;

- частини приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень з 3-1 по 3-7 загальною площею 50,6 кв.м.;

- частини приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень з 4-1 по 4-8 загальною площею 78,5 кв.м., що знаходяться за адресою: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Ковельська, буд. 3?"

Просив матеріали справи направити до Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (79024, м. Львів, вул. Липинського, 53); попередити експерта про відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку або за відмову без поважних причин від покладених на нього обов'язків згідно ст.ст. 384 і 385 Кримінального кодексу України. З метою всебічного, повного та достовірного розгляду в судовому засіданні всіх обставин справи, витребувати у позивача-ПАТ Західінкомбанк оригінали кредитного договору №2108/07-612 від 21.08.2007р. та договору іпотеки, укладеного між позивачем і відповідачем 10 квітня 2008року, та посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим №424. Зобов'язати судового експерта надіслати копію експертного висновку сторонам відповідно до вимог ч.1 ст. 42 ГПК України та зупинити провадження у справі № 903/970/13 до закінчення експертних досліджень і отримання господарським судом висновку експерта.

В обґрунтування даного клопотання зазначив, що до позовної заяви позивачем було долучено копію висновку про вартість об'єкта оцінки від 06.12.2013р., наданого суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_5, згідно якого ринкова вартість об'єкта оцінки становить 1 288 305,00грн.

Повідомив, що не погоджується з запропонованою позивачем ринковою вартістю об'єкта оцінки в розмірі 1 288 305,00грн., як і 2 585 074,00грн. згідно іншого висновку, оскільки вказаним висновком була визначена ринкова вартість лише частини нерухомого майна, переданого в іпотеку згідно договору іпотеки №424 від 10.04.2008р., а саме: частини приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень з 1-41 по 1-54, з 1-57 по 1-61, загальною площею 271,3 кв.м., в спільному користуванні сходова 1-55 пл. 7,7 кв.м., тамбур 1-56 пл. 2,6 кв.м.

Вказав, що у зв'язку із відсутністю погодженої між сторонами у справі ціни продажу предмета іпотеки, та оскільки сторонами не було підписано будь-якого двостороннього чи трьохстороннього правочину яким би вони визначили ціну продажу майна на момент розгляду господарським судом даної справи, вважає, що для правильного вирішення спору необхідно встановити дійсну вартість нерухомого майна, переданого в іпотеку, так як визначена в п. 3.4. договору іпотеки № 424 від 10.04.2008 р. ринкова вартість предмета іпотеки, згідно висновку про вартість об'єкта оцінки, проведеної оцінювачем ОСОБА_5 станом на 13.03.2008р. в сумі 136 680,00 грн. на сьогоднішній день не є актуальною. Зокрема, в силу істотних змін на ринку нерухомості м. Луцька за останні шість років вартість нерухомого майна суттєво зросла.

Водночас, в заяві від 07.05.2014р. вказав, що ТзОВ "Водиньметбуд" гарантує проведення оплати за проведену будівельно-технічну експертизу з визначення вартості предмету іпотеки.

Представник позивача проти заяви відповідача про зупинення провадження у справі не заперечив.

Зважаючи на те, що сторони не дійшли згоди щодо встановлення початкової ціни продажу предмету іпотеки, неможливість із долучених до справи матеріалів встановити фактичну ринкову вартість предмету іпотеки за договором іпотеки від 10.04.2008p., зареєстрованому в реєстрі за № 424, укладеному між ТзОВ КБ Західінкомбанк, правонаступником якого є ПАТ Західінкомбанк, та ТзОВ Волиньметбуд, та те, що визначення ринкової вартості предмету іпотеки потребує спеціальних знань, господарський суд, керуючись ст. 41 ГПК України, вважав за необхідне задовольнити клопотання відповідача та призначив по справі судову будівельно-технічну експертизу, виконання якої доручив Волинському відділенню Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз (м.Луцьк, вул.Червоного Хреста, 16).

Ухвалою суду від 07.05.2014р. призначено по справі №903/970/13 судову будівельно-технічну експертизу. Проведення експертизи доручено Волинському відділенню Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз (м. Луцьк, вул. Червоного Хреста, 16). На вирішення експертизи поставлено наступне питання:

1. Яка ринкова вартість предмету іпотеки за договором іпотеки від 10.04.2008p., зареєстрованому в реєстрі за № 424, укладеному між ТзОВ КБ Західінкомбанк, правонаступником якого є ПАТ Західінкомбанк та ТзОВ Волиньметбуд, а саме:

- частини приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень з 1-41 по 1-54, з 1-57 по 1-61, загальною площею 271,3 кв.м., в спільному користуванні сходова 1-55 пл. 7,7 кв.м., тамбур 1-56 пл. 2,6 кв.м.;

- частини приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень з 2-1 по 2-22 загальною площею 55,2 кв.м.;

- частини приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень з 3-1 по 3-7 загальною площею 50,6 кв.м.;

- частини приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень з 4-1 по 4-8 загальною площею 78,5 кв.м., що знаходяться за адресою: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Ковельська, буд. 3?

Попереджено, експертів про відповідальність, передбачену статтями 384, 385 Кримінального кодексу України за дачу завідомо неправдивого висновку або відмову дати висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обовязків. Оплату експертизи зобов'язано забезпечити відповідачу - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Волиньметбуд" (м.Луцьк, вул.Ковельська, 3, ). Зобов'язано позивача-ПАТ "Західінкомбанк" надати суду до 14.05.2014р. оригінал договору іпотеки від 10.04.2008р., укладеного між ТзОВ КБ "Західінкомбанк", правонаступником якого є ПАТ Західінкомбанк та ТзОВ "Волиньметбуд" та посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим №424 та зобов'язано відповідача-ТзОВ "Волиньметбуд" надати суду до 14.05.2014р. оригінал технічного паспорта на гуртожиток №2, що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Ковельська, буд.3. На час проведення експертизи до одержання експертного висновку, провадження у справі зупинено.

25.09.2014р. до господарського суду Волинської області надійшло клопотання експертів №718 від 17.09.2014р. з проханням усунення розбіжностей та уточнення ухвали, а саме: площі приміщень - частини приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень з 1-41 по 1-54, з 1-57 по 1-61, загальною площею 271,3 кв.м., в спільному користуванні сходова 1-55 пл. 7,7 кв.м., тамбур 1-56 пл. 2,6 кв.м., в той же час в технічному паспорті виготовленому КП Волинське обласне бюро технічної інвентаризації сума площ вищезазначених приміщень 263,6кв.м.; - з зазначених в ухвалі суду та договорі іпотеки приміщень - частини приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень з 2-1 по 2-22 загальною площею 55,2 кв.м., а у технічному паспорті виготовленому КП Волинське обласне бюро технічної інвентаризації наявні лише приміщення 2-1 та 2-2 загальною площею 55,2 кв.м.

Ознайомившись з даним клопотанням, сторони звернулись до суду з клопотаннями №1983-19 від 15.10.2014р. (вх. №01-29/9800/14 від 16.10.2014р.) та №б/н від 15.10.2014р. (вх.№ 01-29/9828/14 від 16.10.2014р.), в яких повідомили, що між ними проводяться переговори щодо усунення вищевказаних неточностей щодо деяких номерів приміщень та площ, шляхом внесення змін до вищевказаного договору іпотеки р.№424 від 10.04.2008р. Крім того, вказано, що оригінал примірника вказаного договору іпотеки, який необхідний для реєстрації змін в установленому порядку, у позивача був вилучений слідчими органами на підставі ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 06.12.2013р. в межах кримінального провадження №0000394.

17.10.2014р. господарським судом надіслано Волинському відділенню Львівського НДІСЕ лист від 17.10.2014р. № 903/970/13/6883/14, яким суд просив експертів продовжити термін виконання клопотання експертів про усунення розбіжностей на 1 місяць.

Разом з тим, 26.12.2014р. господарським судом, з метою витребування з матеріалів кримінального провадження оригіналу договору іпотеки р.№424 від 10.04.2008р., який необхідний для усунення розбіжностей, встановлених експертом при проведенні експертизи, направлено слідчому Слідчого управління УМВС України у Волинській області ОСОБА_6 клопотання з проханням надання оригіналу спірного договору іпотеки.

14.01.2015р. до господарського суду надійшло повідомлення Волинського відділення Львіського науково-дослідного інституту судових експертиз №7510-7513 про неможливість дачі висновку судової будівельно-технічної експертизи, у зв'язку з тим, що оскільки не усунено вищевказані розбіжності, то експерти не мають можливості провести необхідні дослідження і дати відповіді на поставлені в ухвалі питання. Разом з тим і повернуті надані експертній установі документи.

В запиті господарського суду від 15.01.2015р., надісланому сторонам, суд просив сторін терміново вжити всі можливі заходи щодо усунення вказаних в клопотанні експерта розбіжностей та про результат повідомити господарський суд Волинської області.

02.03.2015р. через відділ документального забезпечення та контролю - канцелярію суду від позивача надійшло до суду клопотання №296-12 від 27.02.2015р. (вх. №01-81/14/15), в якому позивач просив поновити провадження у справі, оскільки внести зміни до договору іпотеки р.№424 від 10.04.2008р. не вдалося, у зв'язку з важким фінансовим становищем позивача, який перебуває в ліквідаційній процедурі.

27 лютого 2015р. на адресу суду надійшло клопотання Публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк" №280-19 від 27.02.2015р. (вх. №01-54/1825/15 від 27.02.2015р.), в якому позивач, посилаючись на складність справи №903/970/13 та з метою повного, обєктивного розгляду останньої, просив призначити її розгляд в колегіальному складі суду.

Ухвалою суду від 02.03.2015р. провадження у справі №903/970/13 поновлено. Розгляд справи призначено на 05.03.2015р. на 14:30год.

Розпорядженням голови господарського суду Волинської області №01-3/14 від 02.03.2015р. розгляд справи №903/970/13 за позовом Публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк" до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Волиньметбуд", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Волинська інвестиційна група" про звернення стягнення на предмет іпотеки, доручено колегіальному складу господарського суду в складі головуючого судді Бондарєва С.В., суддів Костюк С.В., Пахолюк В.А.

05.03.2015р. через відділ документального забезпечення та контролю - канцелярію суду від позивача надійшла до суду заява про збільшення розміру позовних вимог та їх уточнення №313-19 від 04.03.2015р. (вх. №01-65/68/15 від 05.03.2015р.), в якій позивач просив в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Волинська інвестиційна група" по кредитному договору №2108/07-612 від 21.08.2007р. у розмірі 6 399 927,75грн. перед ПАТ "Західінкомбанк" звернути стягнення на майно належне ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Волиньметбуд", а саме:

- частину приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень 1-41 по 1-54, з 1-57 по 1-61, загальною площею 263,6кв.м., в спільному користуванні сходова 1-55 пл.7,7 кв.м., тамбур 1-56 пл.2,6кв.м.;

- частину приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень з 2-1 по 2-2, загальною площею 55,2кв.м.;

- частину приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень 3-1 по 3-7 загальною площею 50,6кв.м.;

- частину приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень 4-1 по 4-8 загальною площею 78,5 кв.м., що знаходяться за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Ковельська, 3, та є предметом іпотеки згідно договору іпотеки №424 від 10.04.2008р., укладеного між ТзОВ КБ "Західінкомбанк", правонаступником якого є ПАТ "Західінкомбанк" та ТзОВ "Волиньметбуд".

Також просив встановити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, визначивши початкову ціну реалізації предмета іпотеки згідно договору іпотеки №424 від 10.04.2008р. в сумі 6 399 927,75грн.

В обгрунтування заяви позивач зазначив, що в п. 3.1. договору іпотеки було допущено арифметичну помилку при сумуванні площ приміщень з 1-41 по 1-54 та з 1-57 по 1-61, а тому необхідно вважати, що фактично було передано в іпотеку приміщення з 1-41 по 1-54 та з 1-57 по 1-61 загальною площею 263,6 кв.м.

Крім того, вказав, що при зазначенні в п.3.1. договору іпотеки номерів приміщень, які передаються в іпотеку, а саме: "частина приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме приміщення з 2-1 по 2-22 загальною площею 55,2кв.м.", була допущена помилка в нумеруванні одного з приміщень-2-22, насправді, відповідно до технічного паспорта це є приміщення №2-2, а не 2-22.

Крім того, вказав, що в інших пунктах договору іпотеки від 10.04.2008р. реєстраційний номер 424 номери приміщень вказані вірно.

Так, у п. 3.4. зазначено, що ринкова вартість частини приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень з 2-1 по 2-2 (а не 2-22, як зазначено в п.3.1. договору іпотеки), згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно №18234127 становить 16 560,00грн.

Також і в застережному написі нотаріуса про накладення заборони відчуження зазначеного в договорі нерухомого майна, зазначено, що така заборона накладається на: частина приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень з 1-41 по 1-54, з 1-57 по 1-61, загальною площею 271,3 кв.м., частини приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень з 2-1 по 2-2, загальною площею 55,2 кв.м., частини приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень з 3-1 по 3-7, загальною площею 50,6 кв.м., частина приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень з 4-1 по 4-8, загальною площею 78,5 кв.м., що знаходиться за адресою м. Луцьк, вул. Ковельська, 3 та належить ТзОВ "Волиньметбуд".

Долучив до матеріалів справи докази направлення заяви про збільшення розміру позовних вимог№313-19 від 04.03.2015р. на адресу відповідача та третьої особи.

Дана заява судом прийнята.

Представник позивача в судове засідання 05.03.2015р. не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, вимог суду не виконав.

Представник відповідача в судовому засіданні 05.03.2015р. звернувся до суду з клопотанням б/н від 05.03.2015р. (вх.№01-54/2053/15), в якому просив суд залишити позовну заяву ПАТ "Західінкомбанк" до ТзОВ "Волиньметбуд", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_7 "Волинська інвестиційна група" про звернення стягнення на предмет іпотеки без розгляду на підставі п.5 ст.81 ГПК України, оскільки вважає, що своїми діями позивач фактично унеможливив усунення розбіжностей, які стали підставою для відмови у проведенні судової будівельно-технічної експертизи.

Повідомив, що представник ТзОВ "Волиньметбуд", на виконання вимог суду, з'явився до приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_4 з метою внесення відповідних змін та впорядкування тексту договору іпотеки, укладеного 10.04.2008р. між позивачем та відповідачем. 20.01.2015р. представником відповідача надано нотаріусу пакет всіх необхідних правовстановлювальних документів для вчинення нотаріальної дії. Проте представники ПАТ "Західінкомбанк" оригіналу договору іпотеки від 10.04.2008р. нотаріусу не надали та від внесення відповідних змін відмовились.

Проте, письмових пояснень щодо умов укладення договору іпотеки від 10.04.2008р. та щодо виявлених експертом розбіжностей (невідповідність номерів деяких приміщень та суми площ ряду приміщень номерам та площам вказаним в технічному паспорті об'єкта.) суду не надав.

Вказав, що заяви про збільшення розміру позовних вимог№313-19 від 04.03.2015р. від позивача не отримав.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Волинська інвестиційна група" в судове засідання 05.03.2015р. не з'явилась.

Ухвалою суду від 05.03.2015р. розгляд справи відкладався згідно ст. 77 ГПК України з метою повного та всебічного з'ясування всіх обставин по справі, зважаючи на неявку позивача та третьої особи в судове засідання, неподання сторонами витребуваних судом доказів та необхідність витребування додаткових доказів по справі.

На підставі ст. 30 ГПК України викликано в судове засідання для дачі пояснень у справі №903/970/13 з питань, що виникають під час розгляду справи, а саме щодо обставин укладення договору іпотеки від 10.04.2008р., який має неточності та розбіжності, усунення розбіжностей Приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_4 (м. Луцьк, проспект Волі, 3).

В судовому засіданні 25.03.2015р. та у додаткових поясненнях №460-19 від 25.03.2015р. (вх.№ 01-54/2754/15 від 25.03.2015р.) представник позивача позовні вимоги (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 04.03.2015р.) підтримав та просив задовольнити останні в повному обсязі, повідомивши, що при укладенні договору іпотеки від 10.04.2008р. №424, як було встановлено в процесі розгляду даної справи, були допущено ряд помилок в тексті самого договору щодо загальної суми частини площ, що були передані в іпотеку та нумерації приміщення.

Пояснив, що при укладенні вищевказаного договору жодна із сторін не звернула увагу на вищевказані неточності, які були допущені в тексті договору іпотеки при його наборі, як і не звернув на неточності і нотаріус - ОСОБА_4, яка посвідчувала даний договір.

Щодо не укладення відповідних змін до зазначеного договору іпотеки в січні - лютому 2015 року, то зазначив, що укладенню відповідного додаткового договору про внесення змін, завадила відсутність домовленості між сторонами щодо розподілу витрат на оплату послуг нотаріуса.

Неможливість позивачем взяти на себе витрати пов'язані з укладенням змін до договору іпотеки зумовлена тим, що 23.07.2014р. рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №63 розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариств "Західінкомбанк", а 30.10.2014р. затверджено реєстр акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Західінкомбанк" в сумі 353 810 950,26 грн., а тому банк на сьогоднішній день мінімізував всі витрати з метою максимального задоволення всіх вимог кредиторів.

Щодо поданої ним заяви про збільшення розміру позовних вимог, то вказав, що рішенням господарського суду Волинської області від 15.11.2010 року у справі №9/116-50 стягнуто з ТзОВ "Волинська інвестиційна група" заборгованість по кредитному договору в розмірі 6 399 927,75грн. Таким чином, позивач вважає, що оскільки ТзОВ "Волиньметбуд" відповідає за кредитними зобов'язаннями ТзОВ "Волинська інвестиційна група" в межах майна, переданого в іпотеку, було б доречно спробувати здійснити реалізацію майна за суму, що дорівнює розміру заборгованості позичальника.

В судовому засіданні 25.03.2015р. та у додаткових поясненнях від 25.03.2015р. (вх.№ 01-54/2756/15) представник відповідача просив відмовити позивачу у задоволенні його заяви про збільшення розміру позовних вимог та вирішити питання щодо залишення даного позову без розгляду на підставі п. 5. ст.81 ГПК України.

Вказав, що відповідач не згоден з позивачем щодо визначення початкової вартості предмету іпотеки за спірним договором, а тому, на його думку, винесення рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом його продажу на прилюдних торгах, без визначення його початкової вартості експертом, є неможливим.

Щодо усунення розбіжностей в договорі іпотеці вказав, що в зв'язку з важким фінансовим становищем, немає можливості взяти на себе витрати пов'язані з укладенням змін до договору іпотеки, хоча не заперечує проти усунення розбіжностей в договорі іпотеки, в редакції, вказаній позивачем в заяві про збільшення розміру позовних вимог №313-19 від 04.03.2015р. (вх. №01-65/68/15 від 05.03.2015р.) та, відповідно, і в ухвалі суду від 07.05.2014р.

В судовому засіданні 25.03.2015р. Приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_4 надала суду пояснення, в яких повідомила суд про те, що 10.04.2008р. за реєстром №424 нею було посвідчено договір іпотеки між ТзОВ КБ "Західінкомбанк" та ТзОВ "Волиньметбуд".

Вказала, що для посвідчення даного договору сторонами було подано всі необхідні документи, в тому числі витяги з реєстру прав власності на нерухоме майно. Станом на сьогодні питання виникає щодо розбіжностей в площі частини приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень з 1-41 по 1-54, з 1-57 по 1-61, загальною площею 271,3 м.кв., яка зазначена в договорі іпотеки.

Зауважила, що на момент посвідчення вищезазначеного договору іпотеки інформація щодо площі об'єкта була отримана з ОСОБА_2 з реєстру прав власності на нерухоме майно №18233754 від 25.03.2008р., виданого КП "Волинське обласне бюро технічної інвентаризації".

Зазначила, що заперечень щодо посвідчення договору про внесення змін до договору іпотеки не має, але для цього потрібна згода обох сторін та оплата витрат, пов'язаних з внесенням змін до договору іпотеки.

Долучила до матеріалів справи копію ОСОБА_2 з реєстру прав власності на нерухоме майно №18233754 від 25.03.2008р., виданого КП "Волинське обласне бюро технічної інвентаризації".

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-Товариство з обмеженою відповідальністю "Волинська інвестиційна група"- в судове засідання 25.03.2015р. не з'явилась.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти поданого відповідачем клопотання про залишення даного позову без розгляду.

На підставі викладеного, суд, відхиляє клопотання відповідача про залишення позову без розгляду, як безпідставне та необґрунтоване.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, сторонами при укладенні договору іпотеки від 10.04.2008р. реєстраційний №424 були допущені розбіжності та невідповідність номерів деяких приміщень та суми площ ряду приміщень предмету іпотеки, номерам та площам вказаним у технічному паспорті цього об'єкта (1 поверх гуртожитку №2, що знаходиться у м. Луцьку, вул. Ковельська,3).

Так, в пункті 3.1. договору іпотеки вказано, яке саме майно було передано в іпотеку, і зокрема, зазначено, що передається частина приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень з 1-41 по 1-54, з 1-57 по 1-61, загальною площею 271,3 кв.м., в спільному користуванні сходова 1-55 пл. 7,7м.кв., тамбур 1-56 пл. 2,6м.кв.

Проте, у відповідності до технічного паспорту об'єкта 1-го поверху гуртожитку площа приміщень з №№ 1-41 по 1-54 становить 228,8м.кв. (77,5+2,6+16,6+1,3+19,5+3,9+14,7+18,8+8,5+10,2+12,3+5,1+19,4+16,5+1,9), а приміщення з №№ 1-57 по 1-61 становить 34,8м.кв. (2,6+0,9+0,8+5,5+8,6+16,4), що разом становить 263,6м.кв., а не 271,3м.кв., як це вказано в п. 3.1. договору іпотеки.

Таким чином, в п. 3.1. договору іпотеки було допущено арифметичну помилку при сумуванні площ приміщень з 1-41 по 1-54 та з 1-57 по 1-61, а тому необхідно вважати, що фактично було передано в іпотеку приміщення з 1-41 по 1-54 та з 1-57 по 1-61 загальною площею 263,6 кв.м.

Також при укладенні вищезазначеного договору іпотеки було допущено описку в п.3.1. даного договору де зазначається, що в іпотеку передається частина приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме приміщення з 2-1 по 2-22 загальною площею 55,2м.кв.

Проте, у відповідності до технічного паспорту об'єкта, приміщення 2-22 взагалі не існує, проте є приміщення №2-2 площею 11,9 м.кв., також і існує приміщення №2-1 площею 43,3м.кв., якщо додати площі обох зазначених приміщень (43,3+11,9=55,2) вийде загальна площа, якій і дорівнює сума площ приміщень з 2-1 по 2-22 загальною площею 55,2м.кв.

Таким чином, при зазначенні в п.3.1. договору іпотеки номерів приміщень, які передаються в іпотеку, а саме: "частина приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме приміщення з 2-1 по 2-22 загальною площею 55,2кв.м.", була допущена помилка в нумеруванні одного з приміщень-2-22, насправді, відповідно до технічного паспорта це є приміщення №2-2, а не 2-22.

Крім того, суд звертає увагу, що в інших пунктах договору іпотеки номери приміщень вказані вірно, а саме у п.3.4. договору, зазначено, що ринкова вартість частини приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень з 2-1 по 2-2 (а не 2-22, як зазначено в п.3.1. договору іпотеки), згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно №18234127 становить 16 560,00грн.

Також і в застережному написі нотаріуса про накладення заборони відчуження зазначеного в договорі нерухомого майна, зазначено, що така заборона накладається на: частина приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень з 1-41 по 1-54, з 1-57 по 1-61, загальною площею 271,3 кв.м., частини приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень з 2-1 по 2-2, загальною площею 55,2 кв.м., частини приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень з 3-1 по 3-7, загальною площею 50,6 кв.м., частина приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень з 4-1 по 4-8, загальною площею 78,5 кв.м., що знаходиться за адресою м. Луцьк, вул. Ковельська, 3 та належить ТзОВ "Волиньметбуд".

Тому, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що фактично загальною площею приміщень з 1-41 по 1-54 та з 1-57 по 1-61 є 263,6м.кв., а вірними номерами приміщень є з №№2-1 по 2-2, загальною площею 55,2м.кв., а не 2-1 по 2-22, загальною площею 55,2м.кв.

Тому, суд приходить до висновку, що позивачем обгрунтовано зазначено в заяві про збільшення розміру позовних вимог від 04.03.2015р. загальну площу приміщень-263,6кв.м. та номера приміщень з 2-1 по 2-2, а в цілому в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Волинська інвестиційна група" по кредитному договору №2108/07-612 від 21.08.2007р. у розмірі 6 399 927,75грн. перед ПАТ "Західінкомбанк" звернути стягнення на майно належне ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Волиньметбуд", а саме:

- частину приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень 1-41 по 1-54, з 1-57 по 1-61, загальною площею 263,6кв.м, в спільному користуванні сходова 1-55 пл.7,7 кв.м., тамбур 1-56 пл.2,6кв.м.;

- частину приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень з 2-1 по 2-2, загальною площею 55,2кв.м.;

- частину приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень 3-1 по 3-7 загальною площею 50,6кв.м.;

- частину приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень 4-1 по 4-8 загальною площею 78,5 кв.м., що знаходяться за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Ковельська, 3, та є предметом іпотеки згідно договору іпотеки №424 від 10.04.2008р., укладеного між ТзОВ КБ "Західінкомбанк", правонаступником якого є ПАТ "Західінкомбанк" та ТзОВ "Волиньметбуд".

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Згідно із ч. 6 ст. 38 Закону "Про іпотеку" ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Згідно ст.41 ГПК України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Зважаючи на те, що сторони не дійшли згоди щодо встановлення початкової ціни продажу предмету іпотеки, неможливість із долучених до справи матеріалів встановити фактичну ринкову вартість предмету іпотеки за договором іпотеки від 10.04.2008p., зареєстрованому в реєстрі за № 424, укладеному між ТзОВ КБ Західінкомбанк, правонаступником якого є ПАТ Західінкомбанк, та ТзОВ Волиньметбуд, та те, що визначення ринкової вартості предмету іпотеки потребує спеціальних знань, господарським судом, керуючись ст. 41 ГПК України, було задоволено клопотання відповідача та призначено по справі судову будівельно-технічну експертизу, виконання якої доручено Волинському відділенню Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз (м.Луцьк, вул.Червоного Хреста, 16).

Ухвалою суду від 25.03.2015р. було усунено розбіжності в ухвалі господарського суду Волинської області від 07.05.2014р. і фактичною загальною площею частини приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме приміщень з 1-41 по 1-54 та з 1-57 по 1-61-вважати 263,6м.кв., а вірними номерами частини приміщень 1-го поверху гуртожитку №2 загальною площею 55,2кв.м.-вважати з №№2-1 по 2-2.

На вирішення експертизи поставлено наступне питання:

1. Яка ринкова вартість предмету іпотеки за договором іпотеки від 10.04.2008p., зареєстрованому в реєстрі за № 424, укладеному між ТзОВ КБ Західінкомбанк, правонаступником якого є ПАТ Західінкомбанк, та ТзОВ Волиньметбуд, а саме:

- частини приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень 1-41 по 1-54, з 1-57 по 1-61, загальною площею 263,6кв.м, в спільному користуванні сходова 1-55 пл.7,7 кв.м., тамбур 1-56 пл.2,6кв.м.;

- частини приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень з 2-1 по 2-2, загальною площею 55,2кв.м.;

- частини приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень 3-1 по 3-7 загальною площею 50,6кв.м.;

- частини приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень 4-1 по 4-8 загальною площею 78,5 кв.м., що знаходяться за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Ковельська, 3."

На час проведення експертизи до одержання експертного висновку, провадження у справі зупинено.

16.09.2015р. до господарського суду Волинської області надійшов супровідний лист Волинського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз (вх.№01-54/9285/15 від 16.09.2015р.), яким долучено до матеріалів справи висновок №7467-7469 комісійної судової будівельно-технічної експертизи, складений 28.08.2015р., згідно якого ринкова вартість предмету іпотеки за договором іпотеки від 10.04.2008p., зареєстрованому в реєстрі за № 424, укладеному між ТзОВ КБ Західінкомбанк, правонаступником якого є ПАТ Західінкомбанк, та ТзОВ Волиньметбуд визначена порівняльним підходом, станом на час складання висновку становить, а саме:

-частини приміщення 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень 1-41 по 1-54, з 1-57 по 1-61, загальною площею 263,6кв.м, без врахування спільного користування сходової 1-55 пл.7,7 кв.м., тамбур 1-56 пл.2,6кв.м.-4 502 000,00грн.;

- частини приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень з 2-1 по 2-2, загальною площею 55,2кв.м.-1 206 000,00грн.;

- частини приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень 3-1 по 3-7 загальною площею 50,6кв.м.-1 130 000,00грн.;

- частини приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень 4-1 по 4-8 загальною площею 78,5 кв.м., що знаходяться за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Ковельська, 3-1 650 000,00грн.

Згідно ст.79 ГПК України господарський суд поновлює провадження у справі після усунення обставин, що зумовили її зупинення.

Ухвалою суду від 21.09.2015р. провадження у справі №903/970/13 поновлено. Розгляд справи призначено на 07.10.2015р. на 10:00год.

Крім того, зобов'язано сторін представити суду: позивача-уточнити позовні вимоги з врахуванням проведеної оцінки; відповідача-представити письмові пояснення з врахуванням проведеної оцінки; третю особу-представити пояснення по суті позовних вимог; сторін-ознайомитись з матеріалами проведеної експертизи.

02.10.2015р. через відділ документального забезпечення та контролю - канцелярію суду від позивача надійшла до суду заява про уточнення позовних вимог №1536-19 від 01.10.2015р. (вх. №01-54/9948/15 від 02.10.2015р.) з врахуванням висновку експерта, в якій позивач просив в рахунок погашення заборгованості ТзОВ "Волинська інвестиційна група" по кредитному договору №2108/07-612 від 21.08.2007 року у розмірі 6 399 927,75 грн. перед ПАТ "Західінкомбанк" (пр-т Перемоги, 15, м. Луцьк, код 19233095) звернути стягнення на майно належне ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Волиньметбуд" (вул. Ковельська, 3, м. Луцьк, Волинська область, код 34928486), а саме:

- частину приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень з 1-41 по 1-54, з 1-57 по 1-61, загальною площею 263,6 кв.м., в спільному користуванні сходова 1-55 пл.7,7 кв.м., тамбур 1-56 пл. 2,6 кв.м.;

- частину приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень з 2-1 по 2-2, заг.пл. 55,2 кв.м.;

- частину приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень з 3-1 по 3-7, загальною площею 50,6 кв.м.;

- частину приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень з 4-1 по 4-8, загальною площею 78,5 кв.м., що знаходяться за адресою м. Луцьк, вул. Ковельська, 3 та є предметом іпотеки згідно договору іпотеки №424 від 10.04.2008р., укладеного між ТзОВ КБ "Західінкомбанк", повним правонаступником якого є ПАТ "Західінкомбанк", та ТзОВ "Волиньметбуд".

Встановити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, визначивши початкову ціну реалізації предмета іпотеки в сумі 8 488 000,00грн.

Долучив до матеріалів справи копію рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 23.07.2014р. №63 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Західінкомбанк" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку" та Виписку з ЄДР по ПАТ "Західінкомбанк" станом на 14.07.2015р.

06.10.2015р. через відділ документального забезпечення та контролю - канцелярію суду від відповідача надійшло до суду клопотання б/н (вх.№01-54/10059/15 від 06.10.2015р.), в якому він просив відкласти розгляд справи, в звязку з неможливістю забезпечення явки його уповноваженого представника в судове засідання, яке відбудеться 07.10.2015р.

Представник позивача в судовому засіданні 07.10.2015р. позовні вимоги (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог №1536-19 від 01.10.2015р. (вх. №01-54/9948/15 від 02.10.2015р.) підтримав та просив задовольнити останні в повному обсязі.

Водночас заперечив проти задоволення судом клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, у зв'язку з його необгрунтованістю.

Відповідач в судове засідання 07.10.2015р. не з'явився, вимог суду не виконав, хоча ухвала суду від 21.09.2015р., направлена на адресу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Волиньметбуд", зазначену в позовній заяві та у витязі з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а саме: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Ковельська, буд. 3, повернулась до суду органами поштового зв'язку з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

У відповідності до п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача- Товариство з обмеженою відповідальністю "Волинська інвестиційна група"- в судове засідання 07.10.2015р. не з'явилась, вимог суду не виконала, про причини неявки суд не повідомила, хоча ухвала суду від 21.09.2015р., направлена на адресу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Волинська інвестиційна група", зазначену в позовній заяві та у витязі з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а саме: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Ковельська, буд. 3, повернулась до суду органами поштового зв'язку з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Заява позивача про уточнення позовних вимог №1536-19 від 01.10.2015р. (вх. №01-54/9948/15 від 02.10.2015р.) судом прийнята.

Суд клопотання відповідача про відкладення розгляду спору справи відхиляє як необґрунтоване відповідно до вимог ст. 77 ГПК України, зважаючи на те, що ГПК України не містить вимог щодо відповідальних осіб, які можуть представляти інтереси сторін в господарському суді. Надання повноважень на представництво інтересів сторони в процесі не обмежено будь-яким певним колом осіб, а тому неможливість явки в судове засідання конкретного представника не є підставою для відкладення розгляду справи, крім того, явка відповідача не була визнана обов'язковою, відповідач не позбавлений був права надіслати суду пояснення по справі і своїм правом не скористався.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному судовому засіданні.

Водночас згідно з частиною третьою статті 22 ГПК сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи. У разі неподання учасником судового процесу з неповажних причин або без повідомлення причин матеріалів та інших доказів, витребуваних господарським судом, останній може здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами та доказами (Інформаційний лист Вищого господарського суду України від 15.03.2010р. №01-08/140 "Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальним правами у господарському судочинстві").

Неподання або несвоєчасне подання доказів з неповажних причин, спрямоване на штучне затягування судового процесу, суперечить, зокрема, вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Зважаючи на тривалість розгляду даного спору та з огляду на те, що відповідач належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду спору, явка сторін обов'язковою не визнавалась, відповідач не позбавлений був права надіслати пояснення по справі поштою і правом не скористався, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Волиньметбуд" та представника третьої особи- Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинська інвестиційна група".

Беручи до уваги приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, враховуючи те, що відповідач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, явку відповідача не було визнано обов'язковою, відповідач мав час для подачі суду доказів та явку в судове засідання на власний розсуд, та даною можливістю не скористався, господарський суд, заслухавши пояснення представника позивача, визнав зібрані докази достатніми для розгляду спору за наявними в справі матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України, -

встановив:

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 21 серпня 2007 року між КБ "Західінкомбанк" ТзОВ (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Західінкомбанк") та ТзОВ "Волинська інвестиційна група" було укладено кредитний договір за № 2108/07-612 про надання кредиту у вигляді відкриття відкличної поновлювальної кредитної лінії для придбання основних засобів обладнання, оплати та для здійснення іншої господарської діяльності з максимальним лімітом лінії у розмірі 400 000 дол. США із сплатою 14% річних, додатковим договором від 22.11.2007р. сума кредиту збільшена до 600 000 дол. США. (т.1 а.с. 15-16).

30.01.2009р. між сторонами підписано додатковий договір, щодо відстрочки сплати процентів у першому кварталі 2009р. з подальшою їх компенсацією в наступні квартали 2009р. (т.1 а.с. 17).

Згідно п. 1.2 договору термін користування кредитними коштами встановлено до 20.08.2010р., а у разі невиконання (неналежного виконання) Позичальником будь якої з умов даного договору до першої письмової вимоги Кредитора (Банку).

Крім того, п. 3.2.2 кредитного договору передбачено, що повне погашення кредиту здійснити до 20.08.2010р., а у разі невиконання (неналежного виконання) будь якої з умов договору в тридцятиденний строк з дня отримання письмової вимоги Кредитора.

Претензія про погашення заборгованості по кредиту направлені ТзОВ "Волинська інвестиційна група" за вих. № 3787-к від 12.05.2009р. та отримана останнім 27.05.2009р. представником за довіреністю ОСОБА_8, відповідно до поштового повідомлення про вручення цінного листа № 969561 (а.с. 18-19), яка залишена без відповіді та задоволення.

Відповідно до п. 5.1 кредитного договору вказаний договір діє до повного погашення кредитору суми кредиту, сплати відсотків, штрафів, збитків та іншої заборгованості згідно умов кредитного договору.

Враховуючи те, що договором від 21.08.20007р. передбачено, що повне погашення кредиту повинно було здійснено до 20.08.2010р., а позичальник не повернув отриманий кредит та не сплатив проценти за користування вказаними коштами, тому Позичальник продовжував нараховувати проценти за користування кредитними коштами.

Станом на 01.10.2010р. у позичальника існує заборгованість перед ПАТ "Західінкомбанк" на загальну суму 6 399 927,75грн.

Так, рішенням господарського суду Волинської області від 15.11.2010р. у справі №9/116-50 за позовом Публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк" до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Волинська інвестиційна група" про стягнення 6 397 557,09грн., залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 04.01.2011р. стягнуто з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Волинська інвестиційна група" на користь Публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк" 6 399 927,75 грн. заборгованості за кредитним договором від 21.08.2007р. №2108/07-612, з них 600 000 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 01.10.2010р. становить 4 746 000 грн. по непогашеному кредиту; 1 098 794,20 грн. по несплачених процентах по кредиту за період з березня 2009р. по вересень 2010р.; 80 533,55 грн. пені за прострочку повернення відсотків у розмірі подвійної облікової ставки НБУ; 60 000 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 01.10.2010р. становить 474 600 грн. штраф за невиконання умов кредитного договору в розмірі 10% від простроченої суми боргу, а також витрати по сплаті державного мита в сумі 25 500 грн. та витрати на ІТЗ судового процесу в сумі 236 грн. (т. 1 а.с. 18-22).

На виконання даного рішення та постанови 24.01.2011р. був виданий наказ №9/116-1.

Вказане рішення суду у встановленому законом порядку не скасовано, а отже в силу вимог ст. 124 Конституції України є обов'язковим до виконання як правозахисний акт.

Згідно ст. 9 чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_3 України, є частиною національного законодавства України.

Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року ратифіковано Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Перший протокол та протоколи №2, 4, 7, 11 до Конвенції.

Згідно із статтею 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Вищий господарський суд України, інформаційним листом від 18.11.2003р. № 01-8/1427 «Про конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та юрисдикцію Європейського суду з прав людини» із змінами, внесеними інформаційним листом ВГСУ від 24.07.2008р. № 01-8/451, зазначив наступне: «Відповідно до частини першої статті 1 Закону Україна повністю визнає на своїй території дію приписів Конвенції щодо визнання обов'язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Водночас статтею 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, у зв'язку з ратифікацією Конвенції, протоколів до неї та прийняттям ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» господарським судам у здійсненні судочинства зі справ, віднесених до їх підвідомчості, слід застосовувати судові рішення та ухвали Європейського суду з прав людини з будь-якої справи, що перебувала в його провадженні.

До того ж в п.5 вказаного інформаційного листа зазначається, що судове рішення, ухвалене господарським судом, може бути визнано Європейським судом з прав людини доказом наявності порушення Україною прав та основних свобод заявника, викладених у Конвенції або протоколах до неї, із застосуванням відповідних санкцій до країни.

Крім того, з урахуванням норми ч. 2 ст. 19 ЗУ «Про міжнародні договори», практика Європейського суду з прав людини має більш пріоритетний статус у тому випадку якщо вона суперечить законам України.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка в силу вимог ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права, право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ст. 6 § 1 Конвенції, повинно тлумачитися в світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основних аспектів верховенства права є принцип юридичної певності, який, серед іншого, вимагає, щоб остаточні рішення судів не могли бути поставлені під сумнів.

При цьому, правова певність передбачає дотримання принципу res judicata…, тобто принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже раз вирішеної справи. Цей принцип наполягає на тому, що жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого і обов'язкового рішення тільки з метою нового слухання і вирішення справи. Повноваження судів вищої ланки переглядати рішення повинні використовуватися для виправлення судових помилок, помилок у здійсненні правосуддя, а не заміни рішень. Перегляд в порядку нагляду не може розглядатися як прихована апеляція, і сама можливість двох поглядів на один предмет не є підставою для повторного розгляду. (рішення Європейського суду з прав людини від 09.11.2004, "Справа "Науменко проти України").

Відповідно до статті 35 ГПК України, факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Згідно пункту 2.6. Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", зазначено, що не потребують доказування преюдиціальні факти, тобто встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) у процесі розгляду іншої справи, в якій беруть участь ті самі сторони, в тому числі і в тих випадках, коли в іншому спорі сторони мали інший процесуальний статус (наприклад, позивач у даній справі був відповідачем в іншій, а відповідач у даній справі - позивачем в іншій).

З метою забезпечення виконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором № 2108/07-612 від 21.08.2007 року, 10 квітня 2008 року між Комерційним банком "Західінкомбанк" ТзОВ (іпотекодержатель), в особі економіста департаменту активних операцій ОСОБА_9, який діє на підставі довіреності та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Волиньметбуд" (іпотекодавець), в особі директора ОСОБА_8, який діє на підставі статуту був укладений договір іпотеки, зареєстрований в реєстрі за №424 та посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області ОСОБА_4, відповідно до умов якого у порядку та на умовах, визначених цим договором, іпотекодавець, передає нерухоме майно, визначене в розділі 3 цього договору, в іпотеку іпотекодержателю для додаткового забезпечення зобов'язань ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Волинська інвестиційна група"-позичальника за кредитним договором №2108/07-612 від 21.08.2007р. та додатковими до нього договорами. (т.1 а.с. 11-14).

Відповідно до п. 2.1. цього договору, згідно з кредитним договором та додатковими до нього договорами іпотекодержатель надав ТзОВ "Волинська інвестиційна група" кредит у розмірі 600 000,00 доларів США, а позичальник зобов'язується повернути надані кредитні кошти, відсотки за користування ними в розмірах, визначених кредитним договором, та здійснити інші платежі у розмірі та випадках передбачених кредитним договором, додатковими до нього договорами та цим договором іпотеки. При цьому позичальник зобов'язаний сплатити борг, а іпотекодержатель прийняти платежі, як по частинах, так і одноразово в повній сумі. Термін користування кредитними коштами встановлюється до 20.08.22010р., а в разі невиконання (неналежного виконання) позичальником будь-якої з умов кредитного договору-до першої письмової вимоги іпотекодержателя.

Як встановлено судом, вбачається з матеріалів справи та підтверджено представниками сторін в забезпечення належного виконання зобов'язань, що виникають з кредитного договору та додаткових до нього договорів, іпотекодавець, передає в іпотеку наступне нерухоме майно-нежитлові будівлі, а саме:

- частина приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень з 1-41 по 1-54, з 1-57 по 1-61, загальною площею 263,6 кв.м., в спільному користуванні сходова 1-55 пл.7,7 кв.м., тамбур 1-56 пл. 2,6 кв.м.;

- частина приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень з 2-1 по 2-2, заг.пл. 55,2 кв.м.;

- частина приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень з 3-1 по 3-7, загальною площею 50,6 кв.м.;

- частина приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень з 4-1 по 4-8, загальною площею 78,5 кв.м., що належать іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі рішення господарського суду Волинської області від 26.04.2007р. справа №1/79-75, зареєстрованого у КП "Волинське обласне бюро технічної інвентаризації" 26.07.2007р., номер запису 750 в книзі 8 та в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за №11699428.

Згідно п.п. 3.2., 3.5. договору іпотеки, предмет іпотеки знаходиться за адресою Волинська область, м. Луцьк, вул. Ковельська, 3. Сторони оцінюють заставну вартість предмета іпотеки в розмірі 5 000 000,00грн.

У відповідності до п. 6.5. договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки проводиться на вибір іпотекодержателя за рішенням господарського або третейського судів, на підставі виконавчого напису нотаріуса або згідно з умовами, передбаченими розділом 7 даного договору.

Пунктом 7.3. даного договору сторони погодили, що звернення стягнення іпотекодержателя на предмет іпотеки та задоволення вимог може здійснюватися у будь-який спосіб, на вибір іпотекодержателя, у т.ч.: за рішенням суду; у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса; шляхом позасудового врегулювання на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя.

Сторони погодили, що предмет іпотеки набувається у власність іпотекодержателя за ціною, що буде визначена на підставі звіту про оцінку предмета іпотеки, виконаного незалежним експертом. (п. 7.3.3.1. договору).

Згідно п. 7.3.3.2. договору іпотеки окрім способу задоволення вимог іпотекодержателя, що зазначено вище, іпотекодержатель має право продати від свого імені предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. 38 ЗУ "Про іпотеку". Ціною продажу є ціна, що буде визначена на підставі звіту про оцінку предмета іпотеки, виконаного незалежним експертом.

Цей договір набуває чинності з моменту його нотаріального посвідчення, і діє до повного виконання іпотекодавцем зобов'язань за даним договором та додатковими до нього договорами, та позичальником за кредитним договором та додатковими до нього договорами.

Даний договір посвідчено приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області ОСОБА_4, зареєстровано в реєстрі за №424, підписано сторонами, підписи скріплено відтиском їх печатки.

Як встановленом судом та вбачається з матеріалів справи станом на 01.10.2010р. у позичальника за кредитним договором №2108/07-612 від 21.08.2007р.-ТзОВ "Волинська інвестиційна група" існує заборгованість перед ПАТ "Західінкомбанк" у розмірі 6 399 927,75грн. Даний факт встановлений та підтверджений у рішенні господарського суду Волинської області від 15.11.2010р. у справі №9/116-50, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 04.01.2011р.

У зв'язку з порушенням ТзОВ "Волинська інвестиційна група" умов кредитного договору №2108/07-612 від 21.08.2007р. відповідач у даній справі-ТзОВ "Волиньметбуд"-як майновий поручитель, згідно договору іпотеки від 10.04.2008р. р№424, несе солідарну відповідальність по даному кредитному договору.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.03.2011р. ПАТ "Західінкомбанк" було надіслано ТзОВ "Волиньметбуд" як майновому поручителю вимогу про виконання грошового зобов'язання за вих. №1051-19, яку вручено адресату 31.03.2011р. (т.1 а.с. 23-24).

В даній вимозі висловлено прохання сплатити існуючу заборгованість протягом 30-ти днів з моменту її отримання.

Проте, листом №07-11 від 08.04.2011р. ТзОВ "Волиньметбуд" відмовило ПАТ "Західінкомбанк" у задоволенні цієї вимоги. (т.1 а.с. 25).

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Згідно із ч. 6 ст. 38 Закону "Про іпотеку" ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Згідно ст.41 ГПК України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Зважаючи на те, що сторони не дійшли згоди щодо встановлення початкової ціни продажу предмету іпотеки, неможливість із долучених до справи матеріалів встановити фактичну ринкову вартість предмету іпотеки за договором іпотеки від 10.04.2008p., зареєстрованому в реєстрі за № 424, укладеному між ТзОВ КБ Західінкомбанк, правонаступником якого є ПАТ Західінкомбанк, та ТзОВ Волиньметбуд, та те, що визначення ринкової вартості предмету іпотеки потребує спеціальних знань, господарським судом, керуючись ст. 41 ГПК України, було задоволено клопотання відповідача та призначено по справі судову будівельно-технічну експертизу, виконання якої доручено Волинському відділенню Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз (м.Луцьк, вул.Червоного Хреста, 16).

Ухвалою суду від 25.03.2015р. було усунено розбіжності в ухвалі господарського суду Волинської області від 07.05.2014р. і фактичною загальною площею частини приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме приміщень з 1-41 по 1-54 та з 1-57 по 1-61-вважати 263,6м.кв., а вірними номерами частини приміщень 1-го поверху гуртожитку №2 загальною площею 55,2кв.м.-вважати з №№2-1 по 2-2.

На вирішення експертизи поставлено наступне питання:

1. Яка ринкова вартість предмету іпотеки за договором іпотеки від 10.04.2008p., зареєстрованому в реєстрі за № 424, укладеному між ТзОВ КБ Західінкомбанк, правонаступником якого є ПАТ Західінкомбанк, та ТзОВ Волиньметбуд, а саме:

- частини приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень 1-41 по 1-54, з 1-57 по 1-61, загальною площею 263,6кв.м, в спільному користуванні сходова 1-55 пл.7,7 кв.м., тамбур 1-56 пл.2,6кв.м.;

- частини приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень з 2-1 по 2-2, загальною площею 55,2кв.м.;

- частини приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень 3-1 по 3-7 загальною площею 50,6кв.м.;

- частини приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень 4-1 по 4-8 загальною площею 78,5 кв.м., що знаходяться за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Ковельська, 3."

На час проведення експертизи до одержання експертного висновку, провадження у справі зупинено.

16.09.2015р. до господарського суду Волинської області надійшов супровідний лист Волинського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз (вх.№01-54/9285/15 від 16.09.2015р.), яким долучено до матеріалів справи висновок №7467-7469 комісійної судової будівельно-технічної експертизи, складений 28.08.2015р., згідно якого ринкова вартість предмету іпотеки за договором іпотеки від 10.04.2008p., зареєстрованому в реєстрі за № 424, укладеному між ТзОВ КБ Західінкомбанк, правонаступником якого є ПАТ Західінкомбанк, та ТзОВ Волиньметбуд визначена порівняльним підходом, станом на час складання висновку становить, а саме:

-частини приміщення 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень 1-41 по 1-54, з 1-57 по 1-61, загальною площею 263,6кв.м, без врахування спільного користування сходової 1-55 пл.7,7 кв.м., тамбур 1-56 пл.2,6кв.м.-4 502 000,00грн.;

- частини приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень з 2-1 по 2-2, загальною площею 55,2кв.м.-1 206 000,00грн.;

- частини приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень 3-1 по 3-7 загальною площею 50,6кв.м.-1 130 000,00грн.;

- частини приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень 4-1 по 4-8 загальною площею 78,5 кв.м., що знаходяться за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Ковельська, 3-1 650 000,00грн.

02.10.2015р. через відділ документального забезпечення та контролю - канцелярію суду від позивача надійшла до суду заява про уточнення позовних вимог №1536-19 від 01.10.2015р. (вх. №01-54/9948/15 від 02.10.2015р.) з врахуванням висновку експерта, в якій позивач просив в рахунок погашення заборгованості ТзОВ "Волинська інвестиційна група" по кредитному договору №2108/07-612 від 21.08.2007 року у розмірі 6 399 927,75 грн. перед ПАТ "Західінкомбанк" (пр-т Перемоги, 15, м. Луцьк, код 19233095) звернути стягнення на майно належне ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Волиньметбуд" (вул. Ковельська, 3, м. Луцьк, Волинська область, код 34928486), а саме:

- частину приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень з 1-41 по 1-54, з 1-57 по 1-61, загальною площею 263,6 кв.м., в спільному користуванні сходова 1-55 пл.7,7 кв.м., тамбур 1-56 пл. 2,6 кв.м.;

- частину приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень з 2-1 по 2-2, заг.пл. 55,2 кв.м.;

- частину приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень з 3-1 по 3-7, загальною площею 50,6 кв.м.;

- частину приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень з 4-1 по 4-8, загальною площею 78,5 кв.м., що знаходяться за адресою м. Луцьк, вул. Ковельська, 3 та є предметом іпотеки згідно договору іпотеки №424 від 10.04.2008р., укладеного між ТзОВ КБ "Західінкомбанк", повним правонаступником якого є ПАТ "Західінкомбанк", та ТзОВ "Волиньметбуд".

Встановити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, визначивши початкову ціну реалізації предмета іпотеки в сумі 8 488 000,00грн.

Дана заява судом прийнята.

При вирішенні спору господарський суд виходить з того, що в силу ч. 1 ст. 575 Цивільного кодексу України що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотекодавець - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання власного зобов'язання або зобов'язання іншої особи перед іпотекодержателем.

За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором (ст. 589 Цивільного кодексу України).

Статтею 38 Закону України "Про іпотеку" передбачено право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. За приписами ст. 590 ЦК України, а також п. 7.3.1. договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до ст. 39 Закону України "Про іпотеку", у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються, в тому числі, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону України "Про іпотеку" - право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки.

Укладений сторонами договір іпотеки містить застереження про те, що звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено, у тому числі, шляхом продажу предмета іпотеки будь-якій особі та будь-яким способом у порядку ст. 38 Закону України "Про іпотеку", для чого іпотекодавець надає іпотекодержателю право укласти такий договір за ціною, визначеною експертом та здійснити всі необхідні дії від імені іпотекодавця (п. 7.3.3.2 договору).

16.09.2015р. до господарського суду Волинської області надійшов супровідний лист Волинського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз (вх.№01-54/9285/15 від 16.09.2015р.), яким долучено до матеріалів справи висновок №7467-7469 комісійної судової будівельно-технічної експертизи, складений 28.08.2015р., згідно якого ринкова вартість предмету іпотеки за договором іпотеки від 10.04.2008p., зареєстрованому в реєстрі за № 424, укладеному між ТзОВ КБ Західінкомбанк, правонаступником якого є ПАТ Західінкомбанк, та ТзОВ Волиньметбуд визначена порівняльним підходом, станом на час складання висновку становить, а саме:

-частини приміщення 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень 1-41 по 1-54, з 1-57 по 1-61, загальною площею 263,6кв.м, без врахування спільного користування сходової 1-55 пл.7,7 кв.м., тамбур 1-56 пл.2,6кв.м.-4 502 000,00грн.;

- частини приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень з 2-1 по 2-2, загальною площею 55,2кв.м.-1 206 000,00грн.;

- частини приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень 3-1 по 3-7 загальною площею 50,6кв.м.-1 130 000,00грн.;

- частини приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень 4-1 по 4-8 загальною площею 78,5 кв.м., що знаходяться за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Ковельська, 3-1 650 000,00грн.

За таких підстав, суд приймає до уваги вказаний висновок №7467-7469 комісійної судової будівельно-технічної експертизи, складений 28.08.2015р., в якості належного та допустимого доказу відповідно до норм ст.ст. 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України, який визначає ринкову вартість предмета іпотеки.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України (далі-ЦК України), зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частинами 1 та 3 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Частиною 1 ст.1054 Цивільного кодексу України встановлений обов'язок, зокрема, позичальника повернути кредит та сплатити проценти за кредитним договором.

За приписами ст.1056-1 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про іпотеку", іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 6 статті 3 Закону України "Про іпотеку" визначено, що у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Частиною 1 ст. 575 ЦК України встановлено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Згідно ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст. 590 ЦК україни звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 43 ЗУ "Про іпотеку" початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, при цьому початкова ціна продажу майна не може бути нижчою за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки.

Згідно ст. 591 ЦК України реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. Початкова ціна предмета застави для його продажу з публічних торгів визначається в порядку, встановленому договором або законом. Якщо звернення стягнення здійснюється за рішенням суду, суд у своєму рішенні може визначити початкову ціну предмета застави.

У відповідності до частини 1 статті 7 Закону України "Про іпотеку", за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Згідно з ст. 11 вищевказаного закону, майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. У разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобов'язанням.

Відповідно до статті 12 Закону України "Про іпотеку", у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Частиною першою статті 33 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Згідно зі статтею 35 Закону України "Про іпотеку", у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж 30-ти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Статтею 37 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.

З огляду на наявність заборгованості ТзОВ "Волинська інвестиційна група" перед ПАТ "Західінкомбанк" згідно кредитного договору №2108/07-612 від 21.08.2007р., укладення між Комерційним банком "Західінкомбанк" ТзОВ та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Волиньметбуд" договору іпотеки від 10.04.2008р. за р.№424, в забезпечення виконання зобов'язання по кредитному договору №2108/07-612 від 21.08.2007р., суд прийшов до висновку про підставність позову та необхідність його задоволення.

При цьому суд виходив з обставин повної підтвердженості предявлених позовних вимог належними та допустимими доказами.

Згідно ст. 33 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В силу ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як визначено статтею 4 Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до Закону України "Про державний бюджет України на 2015 рік" мінімальна заробітна плата в Україні станом на 01.01.2015р. - 1218 грн.

Підпунктом 2 пункту 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній на момент звернення позивача з позовом до суду та на час подання заяв про збільшення розміру позовних вимог) ставку судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлено в розмірі 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат; за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Крім того, згідно п. 22 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній на момент звернення позивача з заявою про збільшення розміру позовних вимог) від сплати судового збору звіляняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

Враховуючи наведені норми законодавства, позивач, звертаючись з позовом до господарського суду та збільшуючи розмір позовних вимог до суми 6 399 927,75 грн., мав би сплатити всього 73 080 грн. судового збору.

З приєднаних позивачем до позовної заяви платіжних доручень №119 від 16.09.2013р. на суму 25 766,10грн., №47 від 25.04.2014р. на суму 10,00грн. та №45 від 23.04.2014р. на суму 25 925,38грн. вбачається, що позивачем сплачено всього 51 701,48 грн. судового збору.

Таким чином, з відповідача слід стягнути в доход Державного бюджету 21 378,52 грн. (73 080 - 51 701,48) судового збору, оскільки спір до суду доведений з його вини, а позивач був звільнений від сплати судового збору на час подання заяв про збільшення розміру позовних вимог.

Разом з цим, у зв'язку із задоволенням позову на підставі ст.ст.44, 49 ГПК України позивачу за рахунок відповідача слід відшкодувати витрати, пов'язані із сплатою судового збору на суму 51 701,48 грн.

Враховуючи викладене, господарський суд, керуючись ст. 193 ГК України, ст.ст. 509, 525, 526, 546, 575, 572, 589, 590, 591, 612, 1048, 1049, 1054, 1056 ЦК України, ЗУ "Про іпотеку", ст.ст. 33, 34, 35, 36, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, -

вирішив:

1. Позов задоволити повністю.

2. В рахунок погашення заборгованості ТзОВ "Волинська інвестиційна група" по кредитному договору №2108/07-612 від 21.08.2007 року у розмірі 6 399 927,75 грн. перед ПАТ "Західінкомбанк" (пр-т Перемоги, 15, м. Луцьк, код 19233095) звернути стягнення на майно належне ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Волиньметбуд" (вул. Ковельська, 3, м. Луцьк, Волинська область, код 34928486), а саме:

- частину приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень з 1-41 по 1-54, з 1-57 по 1-61, загальною площею 263,6 кв.м., в спільному користуванні сходова 1-55 пл.7,7 кв.м., тамбур 1-56 пл. 2,6 кв.м.;

- частину приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень з 2-1 по 2-2, заг.пл. 55,2 кв.м.;

- частину приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень з 3-1 по 3-7, загальною площею 50,6 кв.м.;

- частину приміщень 1-го поверху гуртожитку №2, а саме №№ приміщень з 4-1 по 4-8, загальною площею 78,5 кв.м., що знаходяться за адресою м. Луцьк, вул. Ковельська, 3 та є предметом іпотеки згідно договору іпотеки №424 від 10.04.2008р., укладеного між ТзОВ КБ "Західінкомбанк" (правонаступником якого є ПАТ "Західінкомбанк") та ТзОВ "Волиньметбуд".

3. Встановити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, визначивши початкову ціну реалізації предмета іпотеки в сумі 8 488 000,00грн.

4. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Волиньметбуд" на користь Публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк" 51 701,48грн. витрат, пов'язаних з оплатою судового збору.

5. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Волиньметбуд" в доход Державного бюджету України 21 378,52грн.-судового збору.

Повний текст рішення складено

12.10.2015

Головуючий суддя С. В. Бондарєв

Судді С.В. Костюк

ОСОБА_2