донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

28.09.2015 справа №913/543/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів за участю представників сторін: від позивача: від відповідача:ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 не зявився; не зявився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Придніпровська залізниця", м. Дніпропетровськ
на рішення господарського судуЛуганської області
від26 серпня 2015 р. (підписано 31.08.2015 р.)
у справі№ 913/543/15 (суддя Смола С.В.)
за позовомДержавного підприємства "Придніпровська залізниця", м. Дніпропетровськ
доДержавного підприємства "Первомайськвугілля", м. Гірське Попаснянського району Луганської області
простягнення 14 345 грн. 00 коп.

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство "Придніпровська залізниця" (далі ДП "Придніпровська залізниця", позивач) звернулось до господарського суду Луганської області з позовною заявою про стягнення з Державного підприємства "Первомайськвугілля" (далі ДП "Первомайськвугілля", відповідач) штрафу у розмірі 14 345 грн.00 коп.

Рішенням господарського суду Луганської області від 26.08.15р. позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача стягнуто штраф у сумі 11 476 грн. 00 коп., а також судовий збір у сумі 1 837 грн. 00 коп.

Рішення господарського суду в частині задоволення позовних вимог мотивоване доведеністю та обґрунтованістю.

У частині відмови у задоволенні позову суд посилався на приписи п.3 ст.83 ГПК України.

ДП "Придніпровська залізниця" подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду по даній справі скасувати в частині зменшення штрафу на суму 2 869 грн. 00 коп. та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що, на його думку, рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також судом не було всебічно зясовані всі матеріали справ, дослідження доказів було неповним та необєктивним, всупереч ст..43 ГПК України.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не надав.

Згідно до ч.2 ст.99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1, 2 ст.101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Представник позивача надав клопотання про розгляд справи без участі його представника у судовому засіданні.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи обидві сторони були повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія Донецького апеляційної господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

20.01.2015р. ДП "Первомайськвугілля" зі станції Світланове Донецької залізниці на станцію Росія Донецької залізниці здійснив відправлення за залізничною накладною №49232465 у вагоні №67915140 вантаж камінне вугілля.

При оформленні залізничної накладної №49232465 у вагоні №67915140 відповідачем вказано масу вантажу: нетто 71000 кг.

Правильність внесених відомостей до вищевказаної накладної підтвердив своїм підписом представник відправника.

На попутній станції Нижньодніпропетровськ-Вузол Придніпровської залізниці було проведено перевірку маси вантажу, під час якої було виявлено, що маса вантажу у вагоні №67915140 не відповідає масі, вказаній відправником у накладній.

За даним фактом залізницею 25.01.15р. складений комерційний акт №006760/27, в якому зазначено, що контрольне зважування здійснено на вагонних 150-тонних вагах №14 (держ. повірка 15.10.2014р.) станції Нижньодніпропетровськ-Вузол Придніпровської залізниці та виявлено, що маса вантажу більше проти зазначеної в документі та вантажопідйомності вагону на 3 450 кг.

У комерційному акті також містяться відомості про те, що навантаження в вагоні рівномірне, нижче рівня бортів на 30 см, без поглиблень; на вагоні міститься маркування шляхом нанесення малюнка з 3-х борозен уздовж вагона від дверей до дверей; фактично маркування не проглядається через засніжене покриття; вагон без торцевих дверей, розвантажувальні люки з обох сторін закриті; течі вантажу немає; в технічному відношенні вагон справний; при повторному зважуванні вага вагону підтвердилась; вагон затриманий для відвантаження надлишку вантажу.

Місцевим судом було встановлено, що комерційний акт РА №006760/27 від 25.01.2015р. підписаний належними особами у відповідності до п. 10 Правил складання актів.

Згідно технічного паспорту ваг №14 станції Нижньодніпропетровськ-Вузол Придніпровської залізниці, дата прийняття ЗВВТ в експлуатацію - 26.12.2012р., міжпровірочний інтервал ЗВВТ становить 1 раз на 12 місяців, інтервал між оглядами-перевірками - 6 місяців, відміткою у паспорті підтверджено, що остання державна повірка ваг здійснена 15.10.2014р.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України, перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення. Загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно з ч.3 ст. 909 Цивільного Кодексу України, укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Як зазначено в ст.6 глави 1 Статуту залізниць України (далі-Статут залізниць) накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів, і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обовґязковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи-одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Згідно зі ст. 24 Статуту залізниць вантажовідправник несе відповідальність за всі наслідки невірності, неточності або неповноту відомостей, зазначених ним у накладній.

Згідно з п.5.5. розділу 5 «Правил оформлення перевізних документів», затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000р. за № 644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 24.11.2000 № 863/5084, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній відомостей про адресу одержувача, його код, назву вантажу, його кількість, то з відправника стягується штраф згідно зі ст.122 Статуту залізниць. Факт неправильного зазначення відправником указаних відомостей засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Згідно п.10 Правил складення актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002р., зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 08.07.2002р. за №567/6855, комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчику, сортувальної платформи, старший прийомоздавальник) і прийомоздавальник станції, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Згідно п.12 Правил складення актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002р., зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 08.07.2002р. за №567/6855, якщо при перевірці вантажу, який прибув з актом попутної станції, під час перевірки на станції призначення не буде виявлено різниці між даними акта, складеного на попутній станції, і фактичною наявністю та станом вантажу, багажу або вантажобагажу, то станція в розділі «Є» комерційного акта попутної станції вносить відмітку такого змісту: «Під час перевірки вантажу (багажу, вантажобагажу) різниці проти цього акта не виявлено». Така відмітка засвідчується штемпелем станції і підписами осіб, указаних у пункті 10 цих Правил. Цей акт видається одержувачу на його вимогу, а копія його залишається на станції. Новий акт у цьому разі не складається.

При невідповідності відомостей, указаних в акті попутної станції, фактичним даним, що виявлялись під час перевірки вантажу, багажу або вантажобагажу, складається новий комерційний акт.

При перевірці вантажу на станції призначення різниці проти вказаного комерційного акта не виявлено, про що здійснено запис у розділі «Є».

Номер комерційного акту на станції призначення через риску добавлений цифрою « 8».

Згідно зі ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць за неправильно зазначену в накладній масу вантажу з відправника стягується штраф в розмірі згідно із ст.118 Статуту залізниць (5-кратна провізна плата за всю відстань перевезення). У даному випадку провізна плата вантажу у вагоні №67915140 2 869 грн. 00 коп., тобто, розмір штрафних санкцій складає: 2869,00х5=14 345 грн. 00 коп.

Статтею 37 Статуту залізниць передбачено, що під час здавання вантажів для перевезення відправник повинен зазначити їх масу у накладній-основному перевізному документі, який підтверджує укладення договору перевезення вантажу.

Згідно п.28 «Правил приймання вантажів до перевезення», зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за № 861/5082, вантажі, завантажені відправником у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), а у даному випадку вагони є на піввагонами та приймається залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагонів, вантажу, їх маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагонах без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до ст.24 Статуту залізниць, залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначений відправником у накладній на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Після прибуття вантажу на станцію вантажоотримувача перевізник та вантажоодержувач повинні керуватися приписами Правил видачі вантажу, затвердженими наказом Мінтрансу України № 644 від 21.11.2000р., зареєстрованими у Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за № 862/5083 (далі -Правила видачі вантажу).

Згідно абзацу 2 п.2.6. Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року № 644, маса вантажу вважається правильною, якщо різниця між фактично виявленою масою і зазначеною в перевізних документах не перевищує 0,2%.

Згідно ч. 7 ст. 52 Статуту залізниць, на станціях призначення залізниця зобов'язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу у разі прибуття вантажів у вагонах навалом і насипом за вимогою одержувача у розмірах, передбачених Правилами.

Частиною першою ст.26 Закону «Про залізничний транспорт» передбачено, що обставини, які можуть служити підставою для майнової відповідальності перевізників, відправників та одержувачів вантажу, багажу, вантажобагажу, пасажирів посвідчуються актами.

За змістом ст.129 Статуту залізниць обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається, зокрема, для засвідчення обставин невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Залізниця зобов'язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Статтею 129 Статуту залізниць передбачено, що порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами. Правила складання актів затверджені наказом Міністерства транспорту України за № 334 від 28.05.2002 року.

За пунктом 4 Правил складання актів комерційні акти на місцях загального користування складаються у день вивантаження або в день видачі вантажу одержувачу.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідачем невірно вказані відомості у накладній, у звязку з чим, відповідно до вимог ст.ст.118, 122 Статуту залізниць, позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними у повному обсязі.

У відзиві на позов відповідач заявив клопотання про зменшення розміру стягуваємого штрафу. В обґрунтування клопотання відповідач посилався на те, що він є збитковим підприємством.

Відповідно до ч.3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Частиною 1 ст.233 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно ч.3 ст.83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов'язання, причини неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення у виконанні зобов'язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Відповідно до абз. 1 п. 3.17.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.2011 вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Висновок суду першої інстанції щодо необхідності зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню з відповідача, повинен ґрунтуватися, крім викладеного, на загальних засадах цивільного законодавства, якими є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (п. 6 статті 3 ЦК України).

Відповідачем документально не підтверджено винятковості випадку для зменшення розміру стягуваємого штрафу.

Крім того, у даному випадку має місце завантаження вантажу у спірному вагоні понад його вантажопідйомність, що впливає на безпеку руху.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду підлягає частковому скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Судові витрати за апеляційною скаргою покладаються на відповідача.

Керуючись ст..ст.33, 34, 43, 49, 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Придніпровська залізниця", м. Дніпропетровськ на рішення господарського суду Луганської області від 26.08.15р. у справі № 913/543/15 задовольнити.

Рішення господарського суду Луганської області від 26.08.15р. у справі № 913/543/15 скасувати частково.

Позовні вимоги Державного підприємства "Придніпровська залізниця" про стягнення з Державного підприємства "Первомайськвугілля" штрафу в сумі 14 345 грн. 00 коп. задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства "Первомайськвугілля" (93292, Луганська область, Попаснянський район, м. Гірське, вул.Куйбишева, б.21, ) на користь Державного підприємства "Придніпровська залізниця" (49600, м. Дніпропетровськ, пр.Карла Маркса, б. 108 ) штраф в сумі 14 345 грн. 00 коп., а також судовий збір у сумі 1827 грн.00коп.

Стягнути з Державного підприємства "Первомайськвугілля" (93292, Луганська область, Попаснянський район, м. Гірське, вул.Куйбишева, б.21, ) на користь Державного підприємства "Придніпровська залізниця" (49600, м. Дніпропетровськ, пр.Карла Маркса, б. 108 ) судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 2 009 грн. 70коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий К.І. Бойченко

Судді: Т.М. Колядко

ОСОБА_3

Надруковано: 5 прим.

1.позивачу

2. відповідачу

3. у справу

4. апеляційному суду

5. ГСЛО