ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

05 жовтня 2015 року Справа № 917/2474/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддіБожок В.С.,
суддівКостенко Т.Ф., Сибіги О.М.
розглянувши матеріали касаційної скаргиУправління Державної казначейської служби України у м. Кременчуці, м. Кременчук, Полтавська обл.
на постановуХарківського апеляційного господарського суду від 01.07.2015 року
у справі господарського суду Полтавської області
за заявоюУправління Державної казначейської служби України у м. Кременчуці, м. Кременчук, Полтавська обл.
про зміну способу та порядку виконання судового рішення (щодо стягнення судового збору)рішення господарського суду Полтавської області від 15.01.2015 року
за позовомКременчуцького прокурора знагляду за додержанням законів у транспортній сфері, м. Кременчук, Полтавська обл.
доКременчуцької міської ради, м. Кременчук, Полтавська обл.
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачаТовариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Кременчукміськбуд", м. Кременчук, Полтавська обл.
провизнання недійсним п. 3, 4, 5 рішення Кременчуцької міської ради від 29.10.2013 року "Про продовження терміну дії особистих строкових сервітутів в м. Кременчуці" в частині оформлення особистого строкового земельного сервітуту для розміщення тимчасових споруд ТОВ "Будівельна компанія "Кременчукміськбуд"

В С Т А Н О В И В:

Касаційна скарга управління Державної казначейської служби України у м. Кременчуці на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 01.07.2015 року у справі № 917/2474/14 не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з огляду на наступне.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1115 та ч. 1 ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених судом фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Крім того, касаційна інстанція на підставі вже встановлених судом фактичних обставин справи перевіряє судові рішення виключно на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення у рішенні або постанові господарського суду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 111 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга за змістом повинна містити вимоги особи, що подала касаційну скаргу, із зазначенням суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права судом.

Тобто, в касаційній скарзі повинен бути чітко викладений зміст порушення або неправильного застосування саме норм права із зазначенням конкретних їх пунктів та статей, в чому саме полягає таке порушення або неправильне застосування і яким чином воно вплинуло на прийняття оскаржуваного рішення.

Всупереч наведеному, вимоги вказаної норми процесуального закону скаржником дотримано не було.

У поданій касаційній скарзі Управління Державної казначейської служби України у м. Кременчуці вказує, що при винесенні оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, однак при цьому не зазначає суті порушення вказаних правових норм.

Крім того, в поданій касаційній скарзі не зазначено, які норми були не застосовані, застосовані неправомірно, невірно застосовані або порушені господарським судом, натомість скаржник вдався до опису процедури стягнення коштів з державних органів.

Відповідно до ч. 2 ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо у скарзі не зазначено суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права.

За таких обставин, касаційна скарга управління Державної казначейської служби України у м. Кременчуці на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 01.07.2015 року не може бути прийнята до розгляду Вищим господарським судом України і підлягає поверненню на підставі п. 6 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 86, 111, п. 6 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу управління Державної казначейської служби України у м. Кременчуці на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 01.07.2015 року у справі № 917/2474/14 повернути скаржнику.

Головуючий суддяВ.С. Божок

СуддіТ.Ф. Костенко

О.М. Сибіга