ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у порушенні провадження у справі про банкрутство

"05" жовтня 2015 р. Справа № 907/978/15

за заявою державної податкової інспекції в Іршавському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області, м. Ужгород

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Лігніт, с. Ільниця, Іршавський район, Закарпатська область ,

про банкрутство

Суддя О.В. Васьковський

За участі представників:

від ініціюючого кредитора не зявився (у судовому засіданні 18.09.15, 02.10.15 - ОСОБА_1- завідувач сектору організації взаємодії підрозділів та представництва інтересів ДФС та його територіальних органів управління правової роботи (дов. №651 від 26.06.15)

від боржника - ОСОБА_2 (дов. №2 від 27.01.14) (у судовому засіданні 18.09.15 - ОСОБА_3 (директор); ОСОБА_4 (дов. №227 від 17.09.15)

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція в Іршавському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області, м. Ужгород (далі ДПІ в Іршавському районі ГУ ДФС у Закарпатській області) звернулася до господарського суду Закарпатської області із заявою про порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю „ Лігніт, с. Ільниця, Іршавський район, Закарпатська область , (далі ТОВ „Лігніт) у порядку ст. ст. 11, 16 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 07.09.15 у справі №907/978/15 заяву про порушення справи про банкрутство ТОВ „ Лігніт прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання.

У судовому засіданні 18.09.15, 02.10.15 відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошувалася перерва.

В обґрунтування заяви заявник посилається на наступні обставини.

Згідно поданої декларації по орендній платі за землю № від 20.02.15 за 2015 рік боржником самостійно визначено грошове зобов'язання з терміном сплати 30.07.15 у розмірі 10531,67 грн. (залишок несплаченого грошового зобов'язання 10458,11 грн.).

За результатами позапланової виїзної перевірки складено акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки №137 від 04.03.14, згідно якого прийнято повідомлення-рішення № від 19.03.14, яким нараховано 80952,73 грн. основного платежу по податку на доходи фізичних осіб та 56103,70 грн. штрафних санкцій. За результатами камеральної перевірки складено акт про результати камеральної перевірки №71 від 28.01.15, згідно якого прийнято повідомлення-рішення № від 28.01.15, яким нараховано 9597,27 грн. штрафних санкцій по податку на доходи фізичних осіб.

З врахуванням самостійного декларування зобов'язань нарахування пені та їх сплатою, заборгованість по податку на доходи фізичних осіб, яка підлягає заявленню по кредиторським вимогам станом на 25.08.15 становить 125739,02 грн.

Згідно поданої декларації з податку на додану вартість № від 20.07.15 боржником самостійно визначено зобов'язання в сумі 3104,00 грн., залишок несплаченого грошового зобов'язання 1360,92 грн.

Згідно довідки №998 від 28.08.15 заборгованість боржника, яка підлягає заявленню до суду в якості кредиторських вимог з єдиного соціального внеску складає 264285,44 грн.

Згідно довідки №999 від 28.08.15 заборгованість боржника, яка підлягає заявленню до суду в якості кредиторських вимог з податків і зборів складає 137558,05 грн., в т.ч. заборгованість по податку на доходи фізичних осіб 125739,02 грн., по податку на додану вартість -1360,92 грн., орендна плата за землю 10458,11 грн., з яких основний платіж складає 71857,08 грн.

Згідно звітів про суми нарахованої заробітної плати та суми нарахованого єдиного внеску липень 2014-липень 2015 р.р. боржником самостійно визначено зобов'язання на загальну суму 215959,13 грн. На підставі п.129.1 ст.129 Податкового кодексу України нараховано пеню по єдиному соціальному внеску на суму 37180,20 грн.

З врахуванням самостійного декларування зобов'язань нарахування пені та їх сплатою, заборгованість по єдиному соціальному внеску, яка підлягає заявленню по кредиторським вимогам станом на 25.08.15 становить 264285,44 грн.

Також, боржником не здійснено належного відшкодування сум фактично виплачених пільгових пенсій та витрат на їх доставку до УПФ в Іршавському районі у сумі 28925,81 грн.

Заявник стверджує, що станом на 25.08.15 сума боргу 430769,30 грн. не погашена. Боржник подав письмовий відзив на заяву про порушення провадження у справі, де наводить свої заперечення на заяву про порушення провадження у справі про банкрутство, в якому вказує, що заявником не надано доказів неспроможності боржника виконати свої грошові зобов'язання, вказує, що товариство не є неспроможним виконати свої зобовязання, оскільки наявне достатнє майно для повної сплати всього податкового боргу, однак на нього накладений арешт; загальна вартість майна товариства складає 14987229,19 грн., однак перебуває в податковій заставі, тобто всі вимоги заявника забезпечені майном боржника. Крім того, боржник зазначає, що протягом 07.04.14 по 31.08.15 сплачено податковому органу 861692,46 грн. Також, боржник вказує, що всі рішення судів та виконавчі провадження про стягнення податкового боргу наразі є виконаними з боку боржника, відтак заявником не подано належних доказів заборгованості по податках і зборах, отже вимоги не є безспірними, у зв'язку з чим просить відмовити у порушенні провадження справи про банкрутство.

Проаналізувавши подані матеріали, суд дійшов наступного висновку.

У якості доказів підстав порушення провадження у справі про банкрутство заявником подано картки особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з 01.01.13 по 26.08.15; облікові картки платника податку; податкову декларацію з плати за землю за 2015 рік; акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки №137/1700/00176265 від 04.03.14, податкове повідомлення-рішення № від 19.03.14; акт про результати камеральної перевірки №71/1700/00176265 від 28.01.15, податкове повідомлення-рішення № від 28.01.15; вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 27.10.14; звіти про суми нарахованої заробітної плати та суми нарахованого єдиного внеску у період січень-червень 2015 року. червень, серпень-грудень 2014 року; податкову декларацію з податку на додану вартість за 2015 рік; розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за періоди лютий-липень 2015 року, січень-жовтень 2014 року, за 2011-2013 р.р.; інкасові доручення №30-23 від 10.07.15, №14-23 від 10.06.15, №411-25, №412-25, №413-25, №414-25,№415-25 від 29.04.15,№33-23 від 29.07.15.

01.10.15 заявник подав додаткові обґрунтування щодо підстав порушення справи про банкрутство боржника, в яких вказав, що постановою Закарпатського окружного адміністративного суду по справі 807/2924/13-а від 20.09.13 задоволено повністю адміністративний позов Державної податкової інспекції у Іршавському районі головного управління Міндоходів у Закарпатській області та стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Лігніт" податковий борг по земельному податку з юридичних осіб за рахунок коштів платника податків в сумі 42495,26 грн., інкасові доручення про стягнення вказаного боргу повернуті податковому органу без виконання. Згідно рішення №1 про опис майна боржника та актом про опис майна боржника від 24.01.14, №3 від 13.06.13 та №4 віл 18.10.12 проведено опис майна боржника у податкову заставу на загальну суму 116069,89 грн.

12.03.15 по справі №807/3686/15 прийнято постанову Закарпатським окружним адміністративним судом, якою задоволено позовні вимоги державної податкової інспекції в Іршавському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області, м. Ужгород до ТОВ „Лігніт, м. Іршава, Закарпатська область суми 124180,75 грн. заборгованості по податку на доходи фізичних осіб (в т.ч. штрафні санкції). А виконання вказаної постанови податковим органом направлено інкасові доручення №411-25, №412-25, №408-25, №414-25, №415-25 від 29.07.15 та №30-23 від 10.07.15 повернуті без виконання, №14-23 від 10.06.15- частково виконане на суму 1421,05 грн..

Згідно постанови Закарпатського окружного адміністративного суду по справі 2а-0770/1767/12 від 10.09.12 задоволено повністю адміністративний позов Державної податкової інспекції у Іршавському районі головного управління Міндоходів у Закарпатській області та стягнуто з ТОВ "Лігніт" податковий борг по орендній платі за землю у розмірі 11641,19 грн. Інкасові доручення №№27,28,29 від 22.03.13 та №№33-23,34-23,35-23,36-23,37-23 від 28.07.13 та від 29.07.13 повернуті податковому органу без виконання. Самостійно ж божником задекларовано зобов'язання по сплаті орендної плати за землю згідно поданої декларації від 20.02.15 у розмірі 10531,67 грн.

Як вбачається з довідки №999 від 28.08.15 та розрахунку заборгованості боржника по податках і зборах станом на 25.08.15 заборгованість боржника з орендної плати за землю становить 10458,11 грн.; суму 125739,02 грн. - з податку на доходи фізичних осіб, з якої 60038,05 грн. сума основного платежу та 65700,97 грн. штрафні санкції та 1360,92 грн. основного платежу з податку на додану вартість.

Представником боржника у судовому засіданні подано копію платіжного доручення №49т від 30.09.15 та квитанцію №0.0.441961575.1 від 30.09.15 у підтвердження сплати суми 10532,00 грн. - податкового боргу по орендній платі за землю. Тобто, вказана сума не підлягає включенню до заявлених вимог кредитора, оскільки станом на день підготовчого засідання є погашеною.

Крім того, представником боржника у судовому засіданні подано заяву про долучення доказів, зокрема квитанції № від 02.10.15 по сплату заборгованості у сумі 49200,00 грн. з податку на доходи фізичних осіб, тобто станом на день підготовчого засідання є погашеною.

Заявлена сума боргу у розмірі 65700,97 грн. по податку на доходи фізичних осіб не є безспірною, оскільки є штрафними санкціями, тобто не можуть кваліфікуватися у вигляді підстав достатніх для порушення провадження у справі про банкрутство.

Таким чином підлягає до включення до складу кредиторських вимог станом на день підготовчого засідання сума заборгованості боржника, а саме: 60038,05 грн. основного платежу з податку на доходи фізичних осіб та 1360,92 грн. основного платежу з податку на додану вартість.

Згідно довідки №998 від 28.08.15 та розрахунку заборгованості боржника по єдиному соціальному внеску станом на 25.08.15 заборгованість боржника по вказаному платежу становить 264285,44 грн., з яких 2271105,24 грн. основний платіж та 37180,20 грн. пені.

Сума 37180,20 грн. заявленої заборгованості боржника по єдиному соціальному внеску є штрафними санкціями та не підлягає включенню до заявлених вимог кредитора. Таким чином вказана сума заборгованості боржника по єдиному соціальному внеску , що підлягає до включення до кредиторських вимог становить 227105,24 грн. основного платежу.

Щодо кредиторських вимог заявника у розмірі 28925,81 грн. сум фактично виплачених пільгових пенсій та витрат на їх доставку до УПФ в Іршавському районі, то казана сума не підлягає включенню до заявлених вимог кредитора, з огляду на наступне.

Частиною 8 ст.11 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом визначено, що заява кредитора про порушення порушення справи про банкрутство може ґрунтуватися на об'єднаній заборгованості боржника за сукупністю його різних зобов'язань перед цим кредитором. Кредитори мають право об'єднати свої вимоги до боржника і звернутися до суду з однією спільною заявою. Така заява підписується всіма кредиторами, які об'єднали свої вимоги до боржника.

Згідно ч.10 Інформаційного листа Вищого господарського суду, від 28.03.2013, № 01-06/606/2013 "Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" розяснено, що З 11.08.2013 право звертатися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство платника єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування мають органи доходів і зборів, а не органи Пенсійного фонду України. У разі подання органами Пенсійного фонду України заяви про порушення провадження у справі про банкрутство за вимогами зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування суд має відмовляти в прийнятті такої заяви згідно з пунктом 1 частини першої статті 62 ГПК.

Однак, як вбачається заявлені грошові вимоги у розмірі 28925,81 грн. сум фактично виплачених пільгових пенсій та витрат на їх доставку до УПФ в Іршавському районі не є заборгованістю перед органами податків і зборів, які можуть заявлятися самостійно. Вказані вимоги можуть бути включені до складу кредиторських вимог при подачі заяви про порушення справи про банкрутство лише в порядку ч.8 ст.11 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом. Однак, заява про порушення справи про банкрутство ТОВ "Лігніт" підписана лише одним кредитором заявником, а УПФ в Іршавському районі лише підписав додаткові обґрунтування від 01.10.15 до заяви про порушення справи про банкрутство, однак не заявили про вступ у справу в якості ініціюючого кредитора в порядку, визначено законодавством, не направили уповноваженого представника для участі у підготовчому судовому засіданні.

Перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також зясування наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Законом.

Частина 3 ст.10 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом встановлює, що справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом. Безспірні вимоги кредиторів - грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника. До складу цих вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обовязкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

Відповідно до частини третьої статті 10, частини першої статті 15 Закону неплатоспроможністю визнається неспроможність боржника задовольнити безспірні вимоги кредитора (кредиторів) у розмірі не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати протягом трьох місяців після відкриття виконавчого провадження.

Згідно з ч.7 ст.16 Закону України „Про відновлення платоспроможності або визнання боржника банкрутом суд відмовляє в порушенні провадження у справі про банкрутство, якщо: заявником не доведено наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство; вимоги кредитора є повністю забезпеченими майном боржника; вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження; вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду; відсутня хоча б одна з підстав, передбачених частиною третьою статті 10 цього Закону; за наявності підстав, передбачених статтею 15 цього Закону.

Матеріалами справи та поданими заявником доказами не доведено підстав для порушення провадження у справі про банкрутство, оскільки загальна сума кредиторських вимог, що підлягає до включення до кредиторських вимог становить 288504,21 грн. , в т.ч. суму 60038,05 грн. основного платежу з податку на доходи фізичних осіб та 1360,92 грн. основного платежу з податку на додану вартість, 227105,24 грн. - по єдиному соціальному внеску є меншою ніж триста мінімальних розмірів заробітних плат.

Окрім того, заявником подано судові рішення та інкасові доручення, які частково підтверджують безспірність заявлених грошових вимог у розмірі меншому ніж визначено ч.3 ст.10 Закону України „Про відновлення платоспроможності або визнання боржника банкрутом. Грошові вимоги можуть у сумі 28925,81 грн. сум фактично виплачених пільгових пенсій та витрат на їх доставку до УПФ в Іршавському районі можуть бути включені до складу кредиторських вимог при подачі заяви про порушення справи про банкрутство лише в порядку ч.8 ст.11 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та не підлягають включенню до складу безспірних грошових вимог при подачі заяви про порушення справи про банкрутство самостійно.

Отже, слід констатувати, що заявником заявлено кредиторські вимоги до товариства з обмеженою відповідальністю „Лігніт, с. Ільниця, Іршавський район, Закарпатська область, у розмірі меншому ніж триста мінімальних розмірів заробітних плат, що суперечить вимогам ч.3 ст.10 Закону України „Про відновлення платоспроможності або визнання боржника банкрутом та свідчить про відсутність підстав для порушення провадження у справі про банкрутство як складного юридичного факту, зміст якого встановлений ч.3 ст.10 Закону України „Про відновлення платоспроможності або визнання боржника банкрутом.

Таким чином, відповідно до ч. 6, абз.1, 5 ч.7 ст.16 Закону України „Про відновлення платоспроможності або визнання боржника банкрутом суд відмовляє у порушені провадження у справ про банкрутство у звязку з недоведеністю заявником наявності підстав для порушення провадження у справі, відсутня хоча б одна з підстав, передбачених частиною третьою статті 10 цього Закону.

Керуючись ч. 3 ст. 10, абз.1, 5 ч.7 ст.16, Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, ст. ст. 4-1, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

у порушенні провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю „Лігніт, с. Ільниця, Іршавський район, Закарпатська область, відмовити.

Ухвалу надіслати ініціюючому кредитору, боржнику, арбітражному керуючому ОСОБА_5, органу Державної виконавчої служби, державному реєстратору.

Суддя О.В. Васьковський