Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "05" жовтня 2015 р. Справа № 906/1060/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Шніт А.В.

при секретарі Антонюк Н.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - директор;

ОСОБА_2 - дов. б/н від 01.07.2015;

від 1-го відповідача: ОСОБА_3 - дов.№2.6-10/16/452 від 25.08.2015;

від 2-го відповідача: не з'явився;

від третіх осіб: не з'явилися

від Головного управління Державної казначейської служби в Житомирській області: ОСОБА_4 - дов. №15-08/3832-14850 від 20.11.2013; ОСОБА_5 - дов. №15-08/1726-9743 від 02.10.2015

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Приватного підприємства "Україна-Експерт-Центр"

до 1) Головного територіального управління юстиції у Житомирській області

2) Відділу ДВС Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції;

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Відділу ДВС Малинського районного управління юстиції, Відділу ДВС Коростенського міськрайонного управління юстиції, Відділу ДВС Радомишльського районного управління юстиції, Відділу ДВС Чуднівського районного управління юстиції, Відділу ДВС Романівського районного управління юстиції, Відділу ДВС Баранівського районного управління юстиції, Відділу ДВС Овруцького районного управління юстиції, Відділу ДВС Олевського районного управління юстиції, Відділу ДВС Володарсько-Волинського районного управління юстиції, Управління житлово-комунального господарства виконкому Малинської міської ради, Головного управління Державної казначейської служби в Житомирській області

про стягнення 127682,80грн

Позивач звернувся з позовом до суду до Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про зобов'язання підписати договори, додаткові угоди до договорів і акти прийому-передачі наданих послуг та стягнення 184838,00грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на приписи ст.13 Закону України "Про виконавче провадження", ст.ст.173, 179-181 ГК України, ст.ст.626-629, 631, 638-641 ЦК України, а також на акти прийому-передачі послуг/робіт з оцінки вартості майна.

Ухвалою суду від 13.08.2015 до участі у справі залучено другого відповідача - Відділ державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області; залишено без розгляду позовні вимоги в частині зобов'язання Головного територіального управління юстиції підписати договори, додаткові угоди до договорів, акти прийому-передачі наданих послуг та стягнення заборгованості, що стосуються Відділу ДВС Малинського районного управління юстиції, Відділу ДВС Коростенського міськрайонного управління юстиції, Відділ ДВС Радомишльського районного управління юстиції, Відділу ДВС Чуднівського районного управління юстиції, Відділу ДВС Романівського районного управління юстиції, Відділу ДВС Баранівського районного управління юстиції, Відділу ДВС Овруцького районного управління юстиції, Відділу ДВС Олевського районного управління юстиції, Відділу ДВС Володарсько-Волинського районного управління юстиції та Управління житлово-комунального господарства виконкому Малинської міської ради (а.с. 40-42, т.3).

Позивач неодноразово змінював розмір позовних вимог. Згідно останньої заяви про зменшення розміру позовних вимог від 30.09.3015, поданої до суду 30.09.2015, позивач просить суд стягнути з Відділу ДВС Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області з розрахункового рахунку Головного територіального управління юстиції у Житомирській області борг за надані послуги в сумі 120850,00грн, 6832,80грн - за юридичні послуги (у тому числі 832,80грн - податків до бюджету за юридичні послуги), судовий збір у розмірі 2553,66грн (а.с. 127, т.3).

Відповідно до ч.4 ст.22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог або зменшити розмір позовних вимог.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК ціну позову вказує позивач. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір, з обов'язковим зазначенням про це як у вступній, так і в описовій частині рішення (п.3.10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду від 26.12.2011 №18).

Суд, надавши оцінку заяві позивача про зменшення розміру позовних вимог встановив, що позивачем зменшено розмір позовних вимог у частині стягнення боргу за надані послуги з оцінки майна.

Отже, суд приймає заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог від 30.09.2015 до розгляду по суті, оскільки останню подано з дотриманням вимог Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, спір у даній справі вирішується в межах прийнятої заяви про зменшення розміру позовних вимог, тобто про стягнення боргу за надані послуги в сумі 120850,00грн, 6832,80грн - за юридичні послуги (у тому числі 832,80грн - податків до бюджету за юридичні послуги), судового збору в розмірі 2553,66грн.

Представники позивача в судовому засіданні підтримали позов з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог. Крім того, надали письмове пояснення на заперечення 1-го відповідача щодо винесення другої постанови про оцінку майна по одному і тому ж об'єкту, яке обґрунтували п.58 Методики оцінки майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України №1891 від 10.12.2003. Також, подали письмове заперечення на відзив відповідача щодо оплати послуг адвоката.

Представник 1-го відповідача в засіданні суду підтримав відзив №2.6-09/14/500 від 23.09.2015 на позовну заяву. Зокрема, зазначив, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме - на суму 97350,00грн, оскільки не визнає обґрунтованим винесення державним виконавцем Відділу ДВС Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції другої постанови про оцінку майна від 06.02.2015 (а.с. 82, т.3) по одному і тому ж об'єкту (нерухоме майно в с. Степове Новоград-Волинського району Житомирської області). Разом з тим, додав, що у 1-го відповідача відсутня можливість оплатити надані позивачем послуги з оцінки майна у зв'язку з нестачею грошових коштів у Державному бюджеті України.

Представник 2-го відповідача в судове засідання не з'явився. 30.09.2015 до суду надіслав заяву №28607 від 28.09.2015 про розгляд справи без участі повноважного представника. Також, зазначили, що підтримують свої доводи стосовно того, що Відділ ДВС Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції не може бути відповідачем у даній справі.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Приватне підприємство "Україна-Експерт-Центр" є юридичною особою, діяльність якої пов'язана із оцінкою об'єктів у матеріальній формі, цілісних майнових комплексів, паїв, цінних паперів, майнових прав та нематеріальних активів, у тому числі прав і об'єктів інтелектуальної власності, і яка діє згідно Сертифіката суб'єкта оціночної діяльності №16536/14 від 05.06.2014, виданого Фондом державного майна України (а.с. 42, т.1).

Крім того, в матеріалах справи знаходиться договір про співпрацю №А-001/01/13 від 18.02.2013, згідно умов якого Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (замовник) доручає, а Приватне підприємство "Україна-Експерт-Центр" (оцінювач) приймає на себе обов'язки, пов'язані з виконанням робіт по проведенню незалежної оцінки майна і експертної грошової оцінки земельних ділянок, згідно з вимогами чинного законодавства (а.с. 141-142, т.3).

Як вбачається з матеріалів справи, постановами про призначення експерта, субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчих провадженнях від 08.08.2013 (ВП №37521522) (а.с. 184, т.1), від 10.10.2013 (ВП №36923907) (а.с. 188, т.1), від 30.06.2013 (ВП №34999930) (а.с. 220, т.1), від 11.03.2014 (ВП №31852506) (а.с. 190, т.1), від 04.03.2014 (ВП №39588100) (а.с. 192, т.1), від 24.03.2014 (ВП №42065061) (а.с. 193, т.1), від 04.03.2014 (ВП №40261172) (а.с. 200 (на звороті), т.1), від 04.03.2014 (ВП №39583182) (а.с. 140, т.3), від 04.03.2014 (ВП №40284935) (а.с. 203, т.1), від 04.03.2014 (ВП №37617451) (а.с. 204, т.1), від 22.04.2014 (ВП №39051955) (а.с. 208, т.1), 16.07.2014 (ВП №42965006) (а.с. 210, т.1), від 04.03.2014 (ВП №28446444) (а.с. 218, т.1), від 13.10.2014 (ВП №37302905) (а.с. 212-213, т.1), від 13.10.2014 (ВП №41701042) (а.с. 216, т.1), від 12.11.2014 (ВП №40261172) (а.с. 80, т.3), від 13.11.2014 (ВП №42719886) (а.с. 81, т.3), від 06.02.2015 (ВП №31852506) (а.с. 82, т.3), 23.06.2015 (ВП №41511924) (а.с. 84, т.3), від 28.04.2015 (ВП №46153204) (а.с. 87, т.3), від 06.05.2015 (ВП №39051955) (а.с. 90, т.3), від 06.05.2015 (ВП №28446444) (а.с. 93, т.3), винесеними державними виконавцями ВДВС Новоград-Волинського МРУЮ у Житомирській області на підставі статтей 13, 58 Закону України "Про виконавче провадження", призначено експертом, субєктом оціночної діяльності субєктом господарювання ОСОБА_1 та Приватне підприємство "Україна-Експерт-Центр".

Вказаними постановами зобовязано експерта, субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання надати письмовий звіт про оцінку майна (акт оцінки майна) з питань визначення вартості автотранспортних засобів і нерухомого майна, земельних ділянок та попереджено про відповідальність за відмову або ухилення від дачі звітів чи за дачу завідомо неправдивих звітів.

Судом встановлено, що Приватним підприємством "Україна-Експерт-Центр" проведено роботи по оцінці вартості майна та складено акти прийому-передачі послуг/робіт (а.с. 3-23, 137, 139 т.3), за змістом яких підтверджено використання у виконавчих провадженнях ВДВС Новоград-Волинського МРУЮ у Житомирській області звітів про оцінку вартості майна, погодження з отриманням від позивача звітів про оцінку вартості майна з визначенням загальної вартості послуг з оцінки, які підлягають оплаті на загальну суму 120850,00грн.

За результатами наданих позивачем послуг з оцінки вартості майна у межах відповідних виконавчих проваджень державними виконавцями Відділу ДВС Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції винесено постанови про виплату винагороди експерту у виконавчому провадженні, а саме: від 23.12.2013 (ВП №37521522) (а.с. 5 (на звороті), т.3), від 18.12.2013 (ВП №36923907) (а.с. 4 (на звороті), т.3), від 19.12.2013 (ВП №34999930) (а.с. 7 (на звороті), т.3), від 05.11.2014 (ВП №31852506) (а.с. 23 (на звороті), т.3), від 05.11.2014 (ВП №39588100) (а.с. 9 (на звороті), т.3), від 05.11.2014 (ВП №42065061) (а.с. 8 (на звороті), т.3), від 05.11.2014 (ВП №40261172) (а.с. 13 (на звороті), т.3), від 05.11.2014 (ВП №39583182) (а.с. 12, т.3), від 05.11.2014 (ВП №40284935) (а.с. 10 (на звороті), т.3), від 05.11.2014 (ВП №37617451) (а.с. 11 (на звороті), т.3), від 28.10.2014 (ВП №39051955) (а.с. 3 (на звороті), т.3), від 08.09.2014 (ВП №42965006) (а.с. 6 (на звороті), т.3), від 28.10.2014 (ВП №28446444) (а.с. 18 (на звороті), т.3), від 18.11.2014 (ВП №37302905) (а.с. 14 (на звороті), т.3), від 11.02.2015 (ВП №41701042) (а.с. 19 (на звороті), т.3), від 11.02.2015 (ВП №40261172) (а.с. 80 (на звороті), т.3), від 03.02.2015 (ВП №42719886) (а.с. 81 (на звороті), т.3), від 14.07.2015 (ВП №31852506) (а.с. 83, т.3), від 25.06.2015 (ВП №41511924) (а.с.86, т.3), від 26.06.2015 (ВП №46153204) (а.с. 89, т.3), від 30.07.2015 (ВП №39051955) (а.с. 137, т.3), від 04.08.2015 (ВП №28446444) (а.с. 138, т.3).

Надавши правову оцінку доказм, наданим сторонами та наявним у матеріалах справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, враховуючи наступне.

Згідно ч.3 ст.3 Закону України "Про державну виконавчу службу" районні, районні в містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції є юридичними особами, мають відповідні рахунки в органах Державного казначейства України для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам у національній валюті, а також відповідні рахунки для обліку аналогічних операцій в іноземній валюті в банках, гербову печатку.

Частинами 1 і 4 статті 2 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, а інші органи, організації і посадові особи проводять окремі виконавчі дії у випадках, передбачених законом, у тому числі і у відповідності до статті 5 цього Закону, на вимогу чи за дорученням державного виконавця.

Зокрема, ч.1 ст.5 Закону України "Про виконавче провадження" вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України.

Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно із законом (ч.3 ст.5 Закону України "Про виконавче провадження").

За змістом ст.58 Закону України "Про виконавче провадження" визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

У відповідності до ч.1 ст.7 Закону України "Про виконавче провадження" суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання є учасником виконавчого провадження.

Згідно ч.1 ст.13 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що для з'ясування та роз'яснення питань, які виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності - кількох експертів або спеціалістів), а для оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання.

Відповідно до ч.4 ст.13 Закону України "Про виконавче провадження" експерт, спеціаліст і суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання мають право на винагороду за надані ними послуги, розмір якої визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Винагорода та інші витрати, зумовлені проведенням експертизи, наданням висновку спеціаліста або звіту суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання належать до витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Частиною 1 статті 10 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність" оцінка майна проводиться на підставі договору між суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання та замовником оцінки або на підставі ухвали суду про призначення відповідної експертизи щодо оцінки майна.

Разом з тим, слід зазначити, що за приписами ст.509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, передбачених ст.11 ЦК України, в тому числі, безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Так, оціночна діяльність згідно ст.13 Закону України "Про виконавче провадження" здійснювалась позивачем на підставі постанов державних виконавців про призначення експерта, тому позивач відповідно до вимог ч.3 ст.5 цього ж Закону не міг відмовитися від виконання даних постанов, про що суд зазначав вище.

Результати здійсненої оцінки майна передані органу державної виконавчої служби та використані під час виконавчих дій. Складені сторонами документи, а саме - акти прийому-передачі послуг/робіт, зазначали про вартість наданих послуг та не містили жодних зауважень чи заперечень органу державної виконавчої служби як щодо порушень чи неналежного виконання вимог постанови, так і щодо оцінки вартості наданих послуг.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України "Про державну виконавчу службу" фінансове і матеріальне забезпечення діяльності працівників органів державної виконавчої служби та фінансування витрат на проведення та організацію виконавчих дій здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, порядок формування яких встановлюється Законом України "Про виконавче провадження".

За змістом п.2 ч.4 ст.41 Закону України "Про виконавче провадження" до витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, належать кошти, за рахунок яких здійснено оплату послуг експертів, суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання та інших осіб, залучених у встановленому законом порядку до провадження виконавчих дій.

Витрати виконавчого провадження здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, які використовуються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.3 ст.41 Закону України "Про виконавче провадження").

За ст.43 Закону України "Про виконавче провадження" за результатами розподілу стягнутих з боржника сум повертається авансовий внесок сторін та інших осіб на організацію та проведення виконавчих дій, компенсуються витрати державної виконавчої служби, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, не покриті авансовим внеском сторін та інших осіб, задовольняються вимоги стягувача, стягується виконавчий збір та накладені державним виконавцем штрафи.

Відтак, оплата послуг з оцінки майна, наданих залученим постановою державного виконавця суб'єктом оцінювання, за загальним правилом не ставиться в залежність від результатів розподілу стягнутих з боржника сум.

Отже, надання позивачем послуг з оцінки майна на виконання обов'язкового припису є підставою виникнення обов'язку здійснити у встановленому порядку оплату за рахунок коштів виконавчого провадження.

Таким чином, враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 30.09.2015 щодо стягнення 120850,00грн боргу за надані послуги з оцінки майна.

Суд не приймає до уваги заперечення 1-го відповідача проти винесення державним виконавцем Відділу ДВС Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції другої постанови про оцінку майна від 06.02.2015 (а.с. 82, т.3) по одному і тому ж об'єкту (нерухоме майно в с. Степове Новоград-Волинського району Житомирської області), з огляду на наступне.

Відповідно до п.58 Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1440 від 10.10.2003 (зі змінами і доповненнями) доопрацювання (актуалізація) оцінки майна може здійснюватися у разі закінчення строку дії звіту про оцінку майна та висновку про вартість майна, встановленого законодавством, або на вимогу замовника оцінки, коли істотних змін в умовах функціонування та фізичному стані об'єкта оцінки, а також стані ринку подібного майна від дати оцінки до дати оцінки, на яку передбачається здійснення доопрацювання (актуалізація), не відбулося.

Слід зазначити, що згідно ч.5 ст.58 Закону України "Про виконавче провадження" звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Як встановлено постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26.01.2015 у справі №806/4506/14 (а.с. 145-147, т.3), звіт про оцінку нерухомого майна - нежитлових будівель Приватного акціонерного товариства "Ярунська сільгосптехніка" - здійснений станом на 27.03.2014, а аукціон з реалізації майна призначений лише на 08.10.2014 (після збігу шести місяців). При цьому, нежитлові будівлі Приватного акціонерного товариства "Ярунська сільгосптехніка" на момент винесення постанови не реалізовані.

Тому, постанова державного виконавця про призначення субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні №31852506 від 06.02.2015 (а.с. 82, т.3) винесена обґрунтовано та відповідно до вимог чинного законодавства.

Суд також, не бере до уваги доводи 2-го відповідача стосовно того, що Відділ ДВС Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції не може бути відповідачем у даній справі, оскільки послуги позивачем надавались саме на виконання обов'язкових приписів постанов державних виконавців Відділу ДВС Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції. Крім того, акти приймання-передачі послуг/робіт підписані повноважними представниками позивача і 2-го відповідача, (а.с. 3-23, 137, 139 т.3), що свідчить про надання останньому Приватним підприємством "Україна-Експерт-Центр" послуг з оцінки вартості майна у межах відповідних виконавчих проваджень.

При цьому, Відділ ДВС Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції є самостійною юридичною особою, тому, відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу може бути відповідачем у даній справі.

Разом з тим, варто зазначити, що за змістом ст.22 Бюджетного кодексу України Головне територіальне управління юстиції є лише розпорядником коштів нижчестоячих управлінь юстиції (зокрема, і районних), структурним підрозділом яких є відділи Державної виконавчої служби України.

Саме тому, борг за надані позивачем послуги з оцінки майна в сумі 120850,00грн підлягає стягненню з 2-го відповідача з відповідного розрахункового рахунку 1-го відповідача.

Стосовно доводів 1-го відповідача щодо відсутності можливості оплатити надані позивачем послуги з оцінки майна у зв'язку з нестачею грошових коштів суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.617 ЦК України та ч.2 ст.218 ГК України відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов'язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від відповідальності за порушення зобов'язання.

Окрім того, ст. 1 ЦК України визначено, що однією із ознак майнових відносин є юридична рівність їх учасників, у тому числі й органів державної влади.

Отже, наведені вище обставини не можуть бути підставою для звільнення відповідача від оплати наданих позивачем послуг з оцінки вартості майна.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 у справі №11/446 та в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005.

Як визначає ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.34 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом статті 33 ГПК України обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Відповідачі позов щодо предмету та підстав не спростували, доказів сплати заборгованості за надані позивачем послуги суду не надано.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов, з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 30.09.2015, обґрунтований, заявлений у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджується належними доказами, які є в матеріалах справи, та підлягає задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст.49 ГПК України покладаються на відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Щодо вимоги позивача про стягнення боргу за юридичні послуги у розмірі 6832,80грн (у тому числі податки до бюджету за юридичні послуги - 832,80грн) суд зазначає наступне.

У матеріалах справи знаходиться договір №3 про надання правових робіт/послуг у господарському суді Житомирської області від 01.06.2015 (а.с. 34, т.1), згідно умов якого Приватне підприємство "Україна-Експерт-Центр" (замовник) доручає, а ОСОБА_2 (виконавець) зобов'язується виконати відповідно до умов цього договору роботу, а замовник - прийняти цю роботу і оплатити її.

Також, як свідчать матеріали справи, Приватним підприємством "Україна-Експерт-Центр" і ОСОБА_2 підписано приймання-передачі по наданню правових робіт/послуг у господарському суді Житомирської області від 01.06.2015 (а.с. 35, т.1), за яким, ОСОБА_2 надав позивачу, послуги, зокрема, з підготовки матеріалів і складення позовної заяви до господарського суду та представництва інтересів позивача у господарському суді.

Проте, слід зазначити, що ч.1 ст.44 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, а д в о к а т а та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала с в і д о ц т в о п р о п р а в о н а з а н я т т я а д в о к а т с ь к о ю д і я л ь н і с т ю (ч.1 ст.6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Разом з тим, як свідчать матеріали справи, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката ОСОБА_2 отримав лише 03.09.2015 (а.с. 103-104, т.3).

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За змістом п.6 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами правової допомоги є види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз'яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов'язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов'язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов'язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п.9 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз'яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Дійсно, у матеріалах справи знаходиться цивільно-правовий договір №3 про надання правових послуг у господарському суді Житомирської області від 03.09.2015 (а.с. 101, т.3), згідно якого Приватне підприємство "Україна-Експерт-Центр" (замовник) доручає, а адвокат ОСОБА_2 (виконавець) зобов'язується надавати відповідно до умов цього договору правові послуги, а замовник - прийняти надані правові послуги і оплатити їх.

Також, у матеріали справи позивачем подано акт приймання-передачі по наданню правових послуг у господарському суді Житомирської області від 05.09.2015 (а.с. 102, т.3), за яким, адвокат ОСОБА_2 надав позивачу, послуги, зокрема, з підготовки матеріалів і складення позовної заяви до господарського суду та представництва інтересів позивача у господарському суді.

Разом з тим, у зазначеному акті вказано, що послуги виконувались з 02.06.2015 по 05.09.2015, тоді як цивільно-правовий договір №3 про надання правових послуг у господарському суді Житомирської області (а.с. 101, т.3), на підставі якого ніби надавались послуги, укладений лише 03.09.2015, тобто, вже під час розгляду справи в суді.

Отже, така правова послуга як підготовка матеріалів і складення позовної заяви, що була подана до господарського суду Житомирської області 10.07.2015, а д в о к а т о м ОСОБА_2 за цивільно-правовим договором №3 про надання правових послуг у господарському суді Житомирської області від 03.09.2015 надаватись не могла.

Що стосується послуги представництва інтересів позивача у господарському суді, то суд зазначає, що ОСОБА_2, відповідно до ст.28 ГПК України, брав участь у судових засідання на підставі довіреності від 01.07.2015 (а.с. 172, т.2), що підтверджується відповідними протоколами судових засідань (а.с. 216-217, т. 2; а.с. 38-39, т.3; а.с. 122-123, т.3; а.с. 151-152, т.3 ). При цьому, додаткові документи, зокрема, письмові заперечення та пояснення від 05.10.2015 (а.с.143-144, т.3), подані від позивача в засіданні суду 05.10.2015, підписані директором Приватного підприємства "Україна-Експерт-Центр" ОСОБА_1, а не адвокатом ОСОБА_2. Доказів на підтвердження того, що ці документи були підготовлені саме останнім у матеріалах справи нема.

Крім того, позивачем не надано доказів здійснення оплати правових послуг а д в о к а т а ОСОБА_2, і такі в матеріалах справи відсутні.

Отже, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову позивачеві у стягненні на його користь юридичних послуг у розмірі 6832,80грн (у тому числі податки до бюджету за юридичні послуги - 832,80грн) за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області з розрахункового рахунку Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (; р/р 0409 в ГУДКСУ в Житомирській області, МФО 811039) на користь Приватного підприємства "Україна-Експерт-Центр" (10030, АДРЕСА_1; ідентифікаційний код 31469363):

- 120850,00грн - боргу за надані послуги з оцінки майна;

- 2417,00грн - судового збору.

3. Відмовити у позові в частині стягнення боргу за юридичні послуги у розмірі 6832,80грн (у тому числі податки до бюджету за юридичні послуги - 832,80грн).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 12.10.15

Суддя Шніт А.В.

Віддрукувати: 1- в справу; 2-відповідачу 2 (рек. з пов.) 3-13 - третім особам (рек. з пов.), 14 - Головне управління Державної казначейської служби в Житомирській області (рек. з пов.)