ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"28" вересня 2015 р.Справа № 922/4720/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Погорелової О.В

при секретарі судового засідання Шевляковою К.М.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Радій ЛТД", м. Мерефа
до Державного підприємства "Український науково-технічний центр металургійної промисловості "Енергосталь", м. Харків
про внесення змін до договору
за участю представників сторін:

позивача - не з'явився

відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року до господарського суду Харківської області з позовом до ДП "Український науково-технічний центр металургійної промисловості "Енергосталь" (далі - відповідач) звернулось ТОВ фірма "Радій, ЛТД" (далі - позивач). У позові останній просив суд внести зміни до договору оренди державного майна №107 від 01.04.2001 року, укладеного між сторонами, шляхом визнання укладеною додаткової угоди №13 до вказаного договору у редакції, що наведена у прохальній частині позовної заяви. Витрати по оплаті судового збору позивач просить суд покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 21.08.2015 року було порушено провадження у справі та її розгляд був призначений на 26.08.2015 року о 12:45 год. В судовому засіданні оголошувалась перерва з 26.08.2015 року до 02.09.2015 року до 11:10 год. Ухвалою суду від 02.09.2015 року за клопотанням відповідача розгляд справи був відкладений до 28.09.2015 року до 12:10 год.

Представники сторін правом на участь у судовому засіданні не скористалися, причину неявки не повідомили, витребуваних судом документів не надали. Про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчить відмітка про направлення ухвали про призначення справи до розгляду за адресами, вказаними у позовній заяві та повідомлення про вручення відповідного поштового відправлення.

Пунктом 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначено одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів, здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів.

Під час порушення провадження по справі та в процесі розгляду справи, згідно п. 4 ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя вчиняє в необхідних випадках такі дії по підготовці справи до розгляду: зобов'язує сторони, інші підприємства, установи, організації, державні та інші органи, їх посадових осіб виконати певні дії (звірити розрахунки, провести огляд доказів у місці їх знаходження тощо); витребує від них документи, відомості, висновки, необхідні для вирішення спору, чи знайомиться з такими матеріалами безпосередньо в місці їх знаходження.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В процесі розгляду даної справи господарський суд зобов'язував позивача (ухвалою господарського суду Харківської області від 21.08.2015 року) надати документи, необхідні для повного та всебічного розгляду справи, зокрема: довідку про банківські реквізити та юридичну адресу позивача; належним чином засвідчену копію витягу про включення позивача та відповідача до ЄДРЮОтаФОП, станом на день слухання справи в суді, із обовязковим зазначенням ідентифікаційного коду особи та її місця знаходження; письмове нормативно-правове обґрунтування позовних вимог; оригінали документів, копії яких додані в обґрунтування позовних вимог в судове засідання для огляду.

Проте вищезазначені вимоги суду позивачем не виконано.

Відповідно до п. 5 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

За таких обставин, враховуючи ненадання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, що необхідні для вирішення спору, суд вважає доцільним залишити позов без розгляду, відповідно до п. 5 ст. 81 ГПК України.

При цьому, суд не вбачає можливим ухвалити рішення у справі з наданих до неї документів виходячи з наступного.

Як роз'яснено у Постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК.

Згідно п. п. 2, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року N 14 "Про судове рішення у цивільній справі", обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. У мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, відсутність у матеріалах даної справи витребуваних судом доказів унеможливлює виконання вимог процесуального закону щодо обґрунтованості судового рішення. При цьому це стосується як позитивного (про задоволення позову) та к і негативного (про відмову в позові) рішення. Недопустимість доказування, котре ґрунтується на припущеннях унеможливлює як задоволення позовних вимог так і відмови в задоволенні цих вимог, адже останнє означатиме підтвердження в судовому порядку припущення про законність дій чи бездіяльності учасників судового процесу, без достатніх на то правових підстав.

За таких обставин, враховуючи відсутність витребуваних у позивача документів та відсутність пояснень представника позивача щодо питань, котрі виникають у суду з приводу обставин справи, що унеможливлює всебічний, повний та об'єктивний розгляд справи, суд залишає даний позову без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32, 33, 43, п. 4 ст. 65, п. 5 ст. 81, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов залишити без розгляду.

Суддя ОСОБА_1