КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2015 р. Справа№ 910/14339/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Хрипуна О.О.

суддів: Власова Ю.Л.

Станіка С.Р.

при секретарі судового засідання - Киниці А.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Комерційний банк "Надра" Стрюкової І.О.

на рішення господарського суду міста Києва від 23.06.2015

у справі № 910/14339/15 (суддя Мудрий С.М.)

за позовом Рівненського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в інтересах Дубровицької міжрайонної виконавчої дирекції Рівненського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності

до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра"

про зобов'язання вчинити дії по перерахуванню коштів в сумі 39 629,23 грн.

за участю представників:

від позивача: не з'явились,

від відповідача: Кренець О.С.,

ВСТАНОВИВ:

Рівненське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в інтересах Дубровицької міжрайонної виконавчої дирекції Рівненського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до ПАТ "Комерційний банк "Надра" про зобов'язання вчинити дії по перерахуванню коштів в сумі 39 629,23 грн. на виконання договору банківського рахунку № 2507 від 25.10.2011.

Рішенням господарського суду міста Києва від 23.06.2015 позов задоволено повністю, зобов'язано відповідача виконати платіжні доручення Рівненського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності по рахунку № 0001: від 30.01.2015 № 8 на суму 27,18 грн., від 30.01.2015 № 9 на суму 244,64 грн., від 30.01.2015 № 12 на суму 75,00 грн., від 28.01.2015 № 272 на суму 180,27 грн., від 03.02.2015 № 14 на суму 10 336,45 грн., від 30.01.2015 № 7 на суму 16 610,11 грн.; по рахунку № 0001: від 31.01.2015 №1 на суму 105,16 грн., від 31.01.2015 № 2 на суму 32,48 грн., від 31.01.2015 № 3 на суму 1,00 грн., від 31.01.2015 № 4 на суму 5,00 грн.; по рахунку № 0003: від 03.02.2015 № 195 на суму 0,06 грн., від 28.01.2015 № 194 на суму 1 713,73 грн., від 28.01.2015 № 179 на суму 4 231,71 грн., від 28.01.2015 № 180 на суму 1 130,40 грн., від 28.01.2015 № 181 на суму 274,37 грн., від 28.01.2015 № 182 на суму 162,40 грн., від 28.01.2015 № 183 на суму 322,62 грн., від 28.1.2015 № 184 на суму 523,53 грн., від 28.01.2015 № 185 на суму 173,34 грн., від 28.01.2015 № 188 на суму 502,68 грн., від 28.01.2015 № 189 на суму 2 043,18 грн., від 28.01.2015 № 190 на суму 308,44 грн., від 28.01.2015 № 191 на суму 354,96 грн., від 28.01.2015 № 192 на суму 170,52 грн.

Не погоджуючись з судовим рішенням, ПАТ "Комерційний банк "Надра" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Комерційний банк "Надра" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду міста Києва від 23.06.2015 скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволення позову повністю.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані неправильним застосуванням судом першої інстанції норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, що полягає в неврахуванні висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду України та не наведенні мотивів відступлення від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України. Скаржник також зауважив, що зважаючи на відкликання ліцензії у ПАТ "Комерційний банк "Надра" 04.06.2015, останній у будь-якому випадку не має ані права, ані можливості виконати розрахункові документи, в тому числі по рахунках позивача.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.08.2015 апеляційну скаргу ПАТ "Комерційний банк "Надра" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Комерційний банк "Надра" на рішення господарського суду міста Києва від 23.06.2015 у справі № 910/14339/15 прийнято до провадження у складі колегії: Хрипун О.О. (головуючий), судді - Тарасенко К.В. та Корсакова Г.В.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 22.09.2015 для розгляду справи сформовано колегію у складі головуючого судді Хрипуна О.О., суддів Власова Ю.Л. та Станіка С.Р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.09.2015 апеляційну скаргу ПАТ "Комерційний банк "Надра" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Комерційний банк "Надра" у справі № 910/14339/15 прийнято до провадження новим складом колегії, розгляд призначено на 30.09.2015.

В судове засідання 30.09.2015 представники позивача не з'явились, хоч були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду.

Беручи до уваги суть спору та матеріали справи, встановлені ст. 102 ГПК України строки розгляду апеляційних скарг, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу за відсутності представників позивача.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Місцевим господарським судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 25.10.2011 між ПАТ "Комерційний Банк "Надра" та Рівненським обласним відділенням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі директора Дубровицької міжрайонної виконавчої дирекції укладено договір № 2507 банківського рахунку, на умовах якого банк відкрив клієнту поточні рахунки № 7001, № 7002, № 7003 у гривні для зберігання коштів та здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та законодавства України, та зобов'язався приймати та зараховувати на рахунок грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунку та проведення інших операцій з рахунком, що передбачені чинним законодавством України. Операції за рахунком здійснюються після отримання банком повідомлення про взяття рахунку на облік органом державної податкової служби.

У зв'язку із проведенням реорганізації рахунків відповідач листом від 15.02.2012 повідомив про зміну відкритих позивачем номерів рахунків на 0001, № 0002, № 0003.

Згідно з п. 2.1.1 договору банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Відповідно до п. 8.1 договору цей договір укладений на невизначений строк та набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками.

Місцевим господарським судом встановлено, що позивачем було надано банку для виконання платіжні доручення, по рахунку:

- № 0001: від 30.01.2015 № 8 на суму 27,18 грн., від 30.01.2015 № 9 на суму 244,64 грн., від 30.01.2015 № 12 на суму 75,00 грн., від 28.01.2015 № 272 на суму 180,27 грн., від 03.02.2015 № 14 на суму 10 336,45 грн., від 30.01.2015 № 7 на суму 16 610,11 грн.;

- № 0001: від 31.01.2015 № 1 на суму 105,16 грн., від 31.01.2015 № 2 на суму 32,48 грн., від 31.01.2015 № 3 на суму 1,00 грн., від 31.01.2015 №4 на суму 5,00 грн.;

- № 0003: від 03.02.2015 № 195 на суму 0,06 грн., від 28.01.2015 № 194 на суму 1 713,73 грн., від 28.01.2015 № 179 на суму 4 231,71 грн., від 28.01.2015 № 180 на суму 1 130,40 грн., від 28.01.2015 № 181 на суму 274,37 грн., від 28.01.2015 № 182 на суму 162,40 грн., від 28.01.2015 № 183 на суму 322,62 грн., від 28.1.2015 № 184 на суму 523,53 грн., від 28.01.2015 № 185 на суму 173,34 грн., від 28.01.2015 № 188 на суму 502,68 грн., від 28.01.2015 № 189 на суму 2 043,18 грн., від 28.01.2015 № 190 на суму 308,44 грн., від 28.01.2015 № 191 на суму 354,96 грн., від 28.01.2015 № 192 на суму 170,52 грн.

Вказані платіжні доручення, як встановлено місцевим господарським судом, в порушення умов договору не були виконані відповідачем.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Статтею 1074 ЦК України встановлено, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Відповідно до статті 1089 ЦК України за платіжним дорученням банк зобов'язується за дорученням платника за рахунок грошових коштів, що розміщені на його рахунку у цьому банку, переказати певну грошову суму на рахунок визначеної платником особи (одержувача) у цьому чи в іншому банку у строк, встановлений законом або банківськими правилами, якщо інший строк не передбачений договором або звичаями ділового обороту.

За встановлених обставин, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку, що відповідач не виконав умови договорів банківського рахунку в частині виконання платіжних доручень клієнта про перерахування коштів, чим порушив права позивача - клієнта за договорами банківського рахунку.

В той же час, місцевим господарським судом встановлено, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 05.02.2015 № 83 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "Надра" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 05.02.2015 прийнято рішення № 26 про запровадження з 06.02.2015 по 06.05.2015 тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації.

У відповідності до ч. 4 ст. 34 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" виконавча дирекція Фонду прийняла рішення № 85 від 23.04.2015 про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Комерційний банк "Надра" до 05.06.2015 включно та продовження повноважень уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації.

05.06.2015 рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 113 на підставі постанови Правління Національного банку України від 04.06.2015 № 356 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" розпочато ліквідацію ПАТ "Комерційний банк "Надра", призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку з 05.06.2015.

Тобто станом на момент звернення позивача з позовом до суду щодо відповідача запроваджена тимчасова адміністрація, а на момент порушення провадження у справі та винесення судового рішення вже тривала процедура ліквідації банку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Процедура щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації регулюються спеціальними нормами Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який є спеціальним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Як зазначено вище, між сторонами даного спору склалися зобов'язальні правовідносини, які мають майново-грошовий характер згідно з положеннями ЦК України, Законів України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" і "Про банки і банківську діяльність" та на підставі договору банківського рахунка, отже, у такому разі позивач виступає кредитором за майновою вимогою з розпорядження належними йому коштами, на якого поширюється обмеження, встановлені п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Колегія суддів зауважує, що встановленні Законом обмеження прав клієнта банку, скаржник помилково ототожнює з правом банку чи уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів розпоряджатись коштами на його рахунках, адже Закон передбачає лише певний порядок задоволення вимог кредиторів банку.

Відповідно до ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, зокрема щодо майнових зобов'язань, які здійснюються виключно у межах процедури ліквідації банку.

Таким чином, у спірних правовідносинах позивач виступає кредитором, а відповідач - боржником. Оскільки позивач звернувся до відповідача з вимогою здійснити переказ грошових коштів за договором банківського рахунка у період запровадження у банку тимчасової адміністрації, тому виконання зазначеної операції банком обмежується положеннями п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" у редакції, чинній на час виникнення спору.

Обґрунтовуючи свої вимоги посиланням на те, що у відносинах за договором банківського рахунка клієнт не є кредитором банку, позивач не взяв до уваги, що таке визначення поняття кредитора передбачено ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність", де визначено, що кредитор банку - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

Аналогічну праву позицію висловив Верховний Суд України у постановах від 25.03.2015 № 3-24гс15, від 29.04.2015 № 3-61гс15, від 10.06.2015 № 3-223гс15.

Обмеження, встановлене п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не поширюється лише на зобов'язання банку, перелік яких наведений у ч. 6 цієї статті.

Згідно із п. 1 ч. 6 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" обмеження, встановлене п. 1 ч. 5 цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом.

Вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти. Вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката (ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

Відтак, після запровадження Фондом гарантування вкладів фізичних осіб тимчасової адміністрації стосовно неплатоспроможного банку з метою виведення його з ринку та в подальшому відкликання Національним банком України банківської ліцензії та переходу до процедури ліквідації банку, задоволення вимог кредиторів банку здійснюється в порядку, передбаченому Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Законодавець не передбачив виключення для коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Колегія суддів також бере до уваги, що відповідно до положень ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" ( в редакції станом на день прийняття постанови про ліквідацію банку) з дня призначення уповноваженої особи Фонду з ліквідації банку відповідно до цього Закону банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси.

При цьому, згідно із ст. 47, 51 Закону України "Про банки і банківську діяльність" відкриття та ведення поточних (кореспондентських) рахунків клієнтів та відповідно здійснення розрахункових банківських операцій є банківською послугою, яку банк має право здійснювати виключно на підставі банківської ліцензії.

За встановлених обставин, на думку колегії суддів, висновок місцевого суду про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог про зобов'язання банку, у якого відкликана банківська ліцензія, виконати платіжні доручення позивача суперечить нормам чинного законодавства, фактичним обставинам справи і наявним у ній матеріалам, у зв'язку з чим рішення господарського суду міста від 23.06.2015 у справі № 910/14339/15 підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Комерційний банк "Надра" на рішення господарського суду міста Києва від 23.06.2015 у справі № 910/14339/15 задовольнити.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 23.06.2015 у справі № 910/14339/15 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким у позові відмовити повністю.

Головуючий суддя О.О. Хрипун

Судді Ю.Л. Власов

С.Р. Станік