РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2015Справа №910/13453/15
За позовом Дочірнього підприємства Державної компанії "Укрспецекспорт" - "Державна госпрозрахункова зовнішньоторговельна та інвестиційна фірма "Укрінмаш"
до Служби безпеки України
про зміну договору
Суддя Ярмак О.М.
Представники:
Від позивача: Карпова Т.В. за дов.
Від відповідача: Корчкова О.С. за дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Пред`явлені вимоги про внесення змін до договору про закупівлю товарів № 14/80-3/103-1Д від 21.10.2014р., а саме: змінити абзац перший п.3.1, п.3.4. виключити; у Додатку № 2 змінити ціну за одиницю товару, кількість одиниць та загальну ціну товару у поданій позивачем редакції; абзац перший п.1 Додатку № 2 змінити загальну ціну специфікації, Додаток № 1 до договору виключити.
Позовні вимоги мотивовані тим, що у зв`язку із збільшенням курсу долара США по відношенню до української гривні з моменту укладення договору на 19,03%, подальше виконання договору призведе до фактичного збільшення ціна товару, що свідчить на думку позивача, про зміну істотних умов договору відповідно до положень ст.ст. 651,652 ЦК України та є підставою для внесення змін до договору.
23.06.2015р. до суду позивачем подано документи для долучення до матеріалів справи.
Ухвалою суду від 23.06.2015р. замінено первісного відповідача Військову частину НОМЕР_1 Служби безпеки України на належного відповідача Службу безпеки України.
Відповідач позов не визнає, у відзиві на позовну заяву стверджує, що зміна курсу іноземної валюти не є достатньою підставою для зміни договору на підставі ст.652 ЦК України, вказує, що позивач фактично просить внести зміну до договору, що стосується зміни договору та вартості одиниці товару, що поставляється за договором, при цьому з урахуванням цих змін загальна ціна договору не збільшується, а навіть зменшується.
26.06.2015р. через канцелярію суду позивач подав пояснення по справі з урахуванням відзиву відповідача, в яких зазначає про наявність чотирьох підстав, встановлених ч. 2 ст. 652 ЦК України для зміни правочину та пояснює, що у зв`язку із зменшенням встановленого НБУ курсу долара США по відношенню до гривні порівняно з встановленим НБУ курсом на дату укладення договору, 04.11.2014р. позивачем було виставлено другий рахунок на оплату, 06.11.2014 сторонами було підписано додаткову угоду № 1 до договору, відповідно до якої загальна ціна договору зменшилась. 06.11.2014 позивачем був виставлений наступний рахунок у зв`язку із різким збільшенням встановленого курсу долара США по відношенню до гривні, але від підписання додаткової угоди відповідач відмовився та здійснив оплату 07.11.2014 за рахунком виставленим 04.11.2014, хоча фактично ціна товару зросла.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд,-
ВСТАНОВИВ:

21.10.2014р. між позивачем - Дочірнім підприємством «Державної компанії «Укрспецекспорт» - «Державна госпрозрахункова зовнішньоторговельна та інвестиційна фірма «Укрінмаш» (постачальник за договором) та відповідачем - Службою безпеки України (військова частина НОМЕР_1 ) (покупець), було укладено Договір про закупівлю товарів №14/83-3/103- 1Д (надалі - Договір), за умовами та в порядку якого позивач зобов`язався поставити та передати у власність відповідача товар у кількості, комплектності та за ціною, що зазначені у Специфікаціях №1 або №2 (Додаток №1 або Додаток№2 до Договору), які є невід`ємною частиною договору, а відповідач зобов`язується прийняти якісний товар та сплатити його вартість на умовах цього договору.
Відповідно до п. 1.2 договору, сторони визначили, що позивач поставляє та передає у власність відповідача Товар, зазначений у Специфікації №1 (Додаток №1 до Договору) при санкціонуванні Державним Департаментом США ліцензії на експорт тільки альтернативного Товару, позивач поставляє та передає у власність Відповідача відповідний альтернативний Товар, зазначений у Специфікації №2 (Додаток №2 до договору).
У позовній заяві позивач вказує, що Державним Департаментом США ліцензії на експорт Товару, за Специфікацією №1 до Договору не видано, тому сторони дійшли згоди поставляти Товар за Специфікацією №2 до Договору
Відповідно до Специфікації №2 (Додаток №2 до договору), Сторони визначили кількість товару, що поставлятиметься для відповідача.
Умовами п. 3.1 договору визначено, що загальна ціна договору складає 6 855 831,05 грн. без ПДВ, що еквівалентно сумі 529 360,15 дол. США без ПДВ, відповідно до офіційного курсу Національного банку України, який станом на дату укладення даного договору (21.10.2014) становить 12,951166 грн. за один долар США.
Згідно п.5.1. договору, строк поставки товару протягом 60 днів з моменту здійснення попередньої оплати за партію товару, але не пізніше 26 грудня 2014 р.
У п.3.4 договору сторони обумовили порядок та формулу здійснення перерахунку із застосуванням гривні до долару США.
04.11.2014 позивач виставив відповідачу рахунок- фактуру №ІЛМ-2-3/103-1-2014 на попередню оплату товару за договором на суму6 855 608,45 грн., розраховану за курсом НБУ на день виставлення такого рахунку - 12,950746 дол. США за одну гривню, про що сторони підписали 06.11.2014 додаткову угоду № 1/14/83 до договору.
В додатковій угоді № 1/14/83 сторони зафіксували курс долару США на дату виставлення рахунку та внесли зміни в п.3.1. щодо загальної ціни, додатки № 1 та 2.
07.11.14 відповідач здійснив оплату відповідно до рахунку-фактури від 04.11.2014 в сумі 6855608,45 грн.
Додатковою угодою № 2 від 24.12.14 сторони внесли зміни до договору №14/83-3/103- 1Д щодо строку поставки товару ( п. 5.1.) та строку дії договору ( п. 9.1).
За актом прийому передачі виробів від 09.02.2015 р. позивач передав відповідачу частину виробів, передбачених додатком № 2 до договору № 15/83-3/103-1Д.
У позовній заяві позивач вказує, що вживав всіх необхідних заходів для належного виконання своїх зобов`язань, неодноразово звертався до відповідача з пропозиціями (копії листів долучені до матеріалів справи) внести зміни до договору № 14/83-3/103-1Д від 21.10.2014р. в зв`язку з істотною зміною обставин, якими керувались сторони при укладенні договору. У своїх відповідях (листи від 19.12.2014 №28/6466 та від 09.02.2015р. №28/800), відповідач зазначав про неприйнятність запропонованих змін до договору.
Позивач звернувся до суду з позовом про внесення змін до договору про закупівлю товарів № 14/80-3/103-1Д від 21.10.2014р., посилаючись на ст. 188 ГК України, ст.ст. 651, 652 ЦК України, та обґрунтовуючи тим, що під час виконання позивачем зобов`язань виникли обставини пов`язані із зростанням курсу долара США по відношенню до української гривні, що призвело до недостатності перерахованих відповідачем коштів у повному обсязі, виконання зобов`язань за договором у повному обсязі призводить до фактичного збільшення ціни товару на 19,03%, тому просить внести зміни щодо загальної ціни договору ( п.3.1), до специфікації № 2 (додаток № 2 ) щодо ціни, кількості та загальної вартості товару та ін.
Дослідивши наявні в матеріалах справи та надані в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.
Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.
Частиною другою статті 652 ЦК України передбачено, що якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:
1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;
2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;
3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;
4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.
Отже, закон пов`язує можливість зміни договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю одночасно чотирьох умов визначених ч. 2 ст. 652 ЦК України при істотній зміні обставин.
Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.
Позивач в порушення ст. ст. 33, 34 ГПК України не довів за допомогою належних і допустимих доказів наявності обставин і підстав, з якими закон пов`язує можливість зміни договору, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, фактично доводи позивача зводяться до посилання на зміну курсу долару США по відношенні до гривні з моменту укладання договору у бік зростання курсу долару.
Поняття «істотна зміна обставин» є оціночною категорією, законодавець у пункті 2 частини 1 статті 651 ЦК України дає визначення цього поняття, вказуючи на те, що зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.
Зміна курсу долару США по відношенні до гривні не свідчить про істотну зміну обставин в розумінні положень ст. 652 ЦК України відносно спірного договору (Аналогічна правова позиція була висловлена в Постанові Вищого господарського суду України від 21.01.2015 у справі №910/14689/14).
Також суд зазначає, що коливання курсу іноземної валюти стосовно національної валюти України є комерційним ризиком сторін договору, а тому ці обставини не можуть вважатися підставами для зміни договору.
За визначенням наведеним у ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку, відповідно визначення ціни товару в гривні, враховуючи співвідношення її до курсу іноземної валюти долара США, погіршення становища товариства внаслідок необхідності виконання договірних зобов`язань через підвищення курсу іноземних валют не є підставою вважати, що зміна обставин про яку зазначає позивач, зумовлена причинами, які останнім не могли бути усунуті після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від нього вимагалися.
Відповідно до ст. 36 Закону України "Про Національний банк України" офіційний курс гривні до іноземних валют встановлюється Національним банком України.
Валютні курси, як зазначено у ч. 1 ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання та валютного контролю", встановлюються Національним банком України за погодженням з Кабінетом Міністрів України.
Поряд з цим, згідно з Положенням про встановлення офіційного курсу гривні до іноземних валют та курсу банківських металів, затвердженим постановою Правління Національного Банку України від 12.11.2003 за №496, офіційний курс гривні до іноземних валют, встановлюється щоденно. Офіційний курс гривні до іноземних валют та банківських металів, зазначених у пункті 2 цього Положення, розраховується до долара США - як середньозважений курс продавців і покупців, що склався за даними Системи підтвердження угод на міжбанківському валютному ринку України Національного банку України в день установлення офіційного курсу.
Отже, незмінність курсу гривні до іноземних валют законодавчо не закріплена.
Таким чином, укладаючи спірний договір, сторони приймали на себе певні ризики, на випадок зміни валютного курсу та в момент укладення договору не мали будь-яких законних підстав вважати, що зміна встановленого валютного курсу не настане.
Крім того, сторони у спірному договору передбачили, коригування загальної ціни договору у випадку, якщо на дату виставлення рахунку-фактури відбулося збільшення або зменшення встановленого НБУ курсу долара США по відношенню до гривні порівняно з встановленим НБУ курсом на дату укладення цього договору (п.3.2. договору).
Наданий позивачем в якості доказу наявності істотної зміни обставин висновок Торгово-промислової палити України № 2037/05.0-22 від 19.03.2015 про істотну зміну обставин, не є належним доказом у справі, оскільки згідно положень ст.ст. 3, 11, 14 Закону України «Про торгово промислові палати в Україні» Торгово промислова палата України не має повноважень щодо підтвердження настання істотних обставин.
Враховуючи, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними конкретними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, судом визнається, що позивачем у позовній заяві не наведені обставини, які підтверджуються достатніми доказами, що свідчать про обґрунтованість позовних вимог, та підстав для задоволення позову.
Таким чином, позивачем не надано суду належних і допустимих доказів, на підтвердження наявності одночасно чотирьох умов, визначених в частині 2 статті 652 Цивільного кодексу України, відповідно до яких укладений між сторонами договір № 14/80-3/103-1Д від 21.10.2014р. може бути змінений за рішенням суду на вимогу.
За таких обставин суд приходить до висновку, що доводи позивача є непереконливими, такими, що не відповідають приписам законодавства, спростовуються матеріалами справи та встановленими по справі обставинами, у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.
Судові витрати, відповідно до ст.49 ГПК України, покладаються на позивача.
Керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,
ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Суддя О.М.Ярмак

Повне рішення складено 08.07.2015р.