УХВАЛА

про повернення позовної заяви

01.10.2015Справа № 910/25676/15

Суддя Гумега О.В., розглянувши

позовну заяву Публічного акціонерного товариства "ЛЕГБАНК" в особі Коваленка Олександра Володимировича, уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ЛЕГБАНК"

до Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України

про скасування рішення Адміністративної колегії Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету від 31.07.2015 № 110/02-р/к у справі № 34-02/03.15

ВСТАНОВИВ:

29.09.2015 Публічне акціонерне товариство "ЛЕГБАНК" в особі Коваленка Олександра Володимировича, уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ЛЕГБАНК" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою № 11-1414 від 28.09.2015 до Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України про скасування рішення Адміністративної колегії Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету від 31.07.2015 № 110/02-р/к у справі № 34-02/03.15.

Вищенаведена позовна заява № 11-1414 від 28.09.2015 (вх. № 25676/15 від 29.09.2015) і додані до неї документи підлягають поверненню заявникові без розгляду з таких підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Частиною 2 статті 44 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, передбачено справляння судового збору.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік", станом на 01.01.2015 мінімальна заробітна плата встановлена у розмірі 1218 гривень.

Відповідно до Закону України від 22.05.2015 № 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", який набрав чинності 01.09.2015, було внесено ряд змін у Закон України "Про судовий збір", зокрема, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку з 01.09.2015 позбавлена пільг щодо сплати судового збору, оскільки вказану особу виключено з переліку суб'єктів, що звільняються від сплати судового збору під ча розгляду справи в усіх судових інстанціях (ст. 5 Закону України "Про судовий збір").

Відповідно до п.п. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір мінімальної заробітної плати, т.т. 1218,00 грн.

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування рішення Адміністративної колегії Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету від 31.07.2015 № 110/02-р/к у справі № 34-02/03.15. Отже, звертаючись з даним позовом немайнового характеру до господарського суду 29.09.2015, позивач відповідно до п.п. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" та з урахуванням ст. 5 наведеного Закону (у редакції Закону України від 22.05.2015 № 484-VIII) мав сплатити судовий збір у розмірі 1218,00 грн.

Між тим, позивачем не додано до позовної заяви № 11-1414 від 28.09.2015 жодних доказів сплати судового збору.

Водночас, до позовної заяви № 11-1414 від 28.09.2015 додано довідку № 06/1-1413 від 28.09.2015 за підписом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ЛЕГБАНК" О.В.Коваленка.

Відповідно до наведеної довідки вказано залишок коштів на накопичувальному рахунку ПАТ "ЛЕГБАНК", відкритому для проведення ліквідаційної процедури станом на 28.09.2015, у зв'язку з чим викладено клопотання про відстрочку оплати судового збору у справі.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно з пунктом 3.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" у розгляді питань, пов'язаних з відстроченням та розстроченням сплати судового збору, зменшенням його розміру або звільненням від його сплати (стаття 8 Закону) і застосуванням приписів Закону щодо пільг зі сплати судового збору (стаття 5 Закону) господарським судам слід враховувати таке. Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

В якості єдиного доказу на підтвердження того, що майновий стан позивача перешкоджає сплаті ним судового збору у встановленому порядку і розмірі станом на 28.09.2015, позивачем вказано суму коштів в розмірі 726,50 грн. на накопичувальному рахунку ПАТ "ЛЕГБАНК", відкритому для проведення ліквідаційної процедури, станом на 28.09.2015 (довідка № 06/1-1413 від 28.09.2015).

Водночас, звертаючись з позовом, позивач не надав суду доказів, які б свідчили про можливість сплати ним судового збору до ухвалення судового рішення у разі відстрочення сплати судового збору (відповідно до положень ст. 8 Закону України "Про судовий збір").

Додатково суд зазначає, що здійснюючи свої конституціні обов'язки, господарські суди повинні дотримуватисья принципів здійсненя правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом (стаття 129 Конституції України).

Враховуючи данний принцип, а також положення статі 5 Закону України "Про судовий збір" (в редакції Закону України від 22.05.2015 № 484-VIII), господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні, в тому числі й у питанні звільнення сплати від судового збору.

З урахуванням всіх наведених обставин, суд відмовляє позивачу в клопотанні про відстрочку сплати судового збору.

Оскільки докази виконання позивачем вимог п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України фактично відсутні, то позовна заява № 11-1414 від 28.09.2015 підлягає поверненню без розгляду відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому судом враховано правову позицію, викладену в абз. 1 п.п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", згідно якої недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

Водночас, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути позивачеві без розгляду.

Суддя О.В.Гумега