РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2015Справа №910/20439/15

Суддя Господарського суду міста Києва Підченко Ю.О.

За участю секретаря судового засідання Швеця С.С.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування"

до відповідача Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АСКО-Медсервіс"

про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 38 363,16 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Грабова І.А. - представник за довіреністю

від відповідача: Пономарьов А.О. - представник за довіреністю

СУТЬ СПОРУ: Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА Страхування" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АСКО-Медсервіс" про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 38 363,16 грн. відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту від 05.03.2014 року № 59254Га/14х.

Сторін було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом з урахуванням вимог ст. ст. 4-2, 4-3 ГПК України створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

В судовому засіданні 02.10.2015 року Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому він заперечував проти визнання позовних вимог у повному обсязі та визнає позовні вимоги частково, а саме - на суму 34 975,48 грн.

Позивач наполягав на заявлених позовних вимогах, просить позов задовольнити.

З'ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, заслухавши пояснення позивача та відповідача, суд встановив:

Позов мотивовано тим, що 05.03.2014 року між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АХА Страхування", далі Страховик, та ОСОБА_4, далі Страхувальник, було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 59254Га/14х, предметом якого є майнові інтереси Страхувальника пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом - автомобілем марки "Ford", реєстраційний номер НОМЕР_1, 2014 року випуску.

11 липня 2014 року у м. Харкові відбулася дорожньо-транспортна пригода, далі ДТП, учасниками якої стали автомобіль марки "Ford Fiesta", реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_4 та автомобіль марки "Mercedes-Benz 350", реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_5.

Факт встановлення вини у скоєнні ДТП ОСОБА_5, за ознаками пункту 124 КУпАП підтверджено постановою Київського районного суду м. Харкова від 02.09.2014 року по справі № 640/14302/14-п, яка в розумінні вимог статті 35 ГПК України є обов'язковою для господарського суду щодо фактів, які встановлені судом і має значення для справи.

Відповідно до звіту №30/07/14 про оцінку колісного транспортного засобу від 16.07.2014 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу "Ford Fiesta", реєстраційний номер НОМЕР_1, становить 41 364,53 грн.

Згідно з страховим актом №1.002.14.04069/VESKO21260 від 21.07.2014 року та у відповідності до розрахунку страхового відшкодування, складеному відповідно до рахунку №ЗиФ-0241109 від 18.07.2014 року, страхувальнику було виплачено 34 975,48 грн. шляхом перерахування вказаної суми на користь СТО (ПАТ "Завод ім. Фрунзе"), яка здійснювала відновлювальні роботи, що підтверджується платіжним дорученням № 121 011 від 22.07.2014 року.

Після проведення відновлювального ремонту були виявлені приховані дефекти завдані в результаті ДТП, зокрема - перекос передніх лонжеронів і перекос пройому капота, складено відповідний акт огляду транспортного засобу №1.002.14.04069 від 16.08.2014 року та проведено відповідні виміри кузовного цеху СТО. У зв'язку з цим була проведена доплата у розмірі 3 387,68 грн. та складено додатковий страховий акт №1.002.14.04069/VESKO26246 від 04.11.2014 року, а також складений розрахунок страхового відшкодування на підставі рахунку №ЗиФ-0244191 від 16.08.2014 року і проведено відповідні роботи по відновлення геометрії кузову. Вказана сума була сплачена шляхом перерахування СТО (ПАТ "Завод ім. Фрунзе") для проведення відновлювальних робіт, що підтверджується платіжним дорученням № 139 598 від 05.11.2014 року.

Згідно полісу АІ/3410280 наданого МОТОРНИМ (ТРАНСПОРТНИМ) СТРАХОВИМ БЮРО УКРАЇНИ, цивільна правова відповідальність власника транспортного засобу автомобілю марки "Mercedes-Benz 350", реєстраційний номер НОМЕР_2, була застрахована відповідачем з лімітом по майну в 50 000 грн. та франшизою 0.

Надавши правову кваліфікацію правовідносин сторін, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи із наступного:

За своєю правовою природою між сторонами укладено договір страхування, сторони досягли всіх його суттєвим умов, а саме відносно предмету страхування, дотримали його письмову форму, визначили суттєві умови, у тому числі страхову суму, а тому відповідно до вимог ст. 16 Закону України "Про страхування", приписів статей 627, 629, 979 ЦК України, ст.ст. 180, 181 ГК України він вважається укладеним.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Таким чином, за змістом вказаної норми, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципу вини.

Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 вищезазначеного Закону України встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Частиною 1 статті 1191 ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Рішення суду з цивільної справи (постанова Київського районного суду м. Харкова від 02.09.2014 року по справі № 640/14302/14-п), що набрало законної сили, є обов'язковим для господарського суду в розумінні вимог статті 35 ГПК України щодо фактів, які встановлені судом і мають значення для вирішення спору. Складова шкоди доведена позивачем, а вина ОСОБА_5 установлена постановою суду про адміністративне правопорушення у цивільної справі, і є фактом, який не потребує доказуванню.

Позивач звертався до відповідача з регресною вимогою (претензією) від 26.12.2014 року №ЛВ5799 на суму 34 975,48 грн. та надіслав на його адресу доповнення до претензії №ЛВ 6405 від 12.02.2015 року, яке відповідач отримав 25.02.2015 року., а також доповнення до претензії №ЛВ 8592 від 12.06.2015 року з уточненою вимогою в розмірі 38 363,68 грн (з урахуванням доплати страхового відшкодування в розмірі 3 387,68 грн.), яке відповідач отримав 24.06.2014 року.

Однак, відповідачем свого обов'язку щодо виплати страхового відшкодування належним чином виконано не було, у зв'язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими.

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог статті 34 ГПК України визначає, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Втім ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог статті 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Доводи відповідача про те, що витрати в розмірі 3 387,68 грн., що пов'язані з відновленням геометрії кузову транспортного засобу страхувальника позивача слід вважати такими, які не були понесеними в результаті ДТП, є безпідставними.

Суд вважає витрати позивача понесені відповідно до рахунків №ЗиФ-0241109 від 18.07.2014 року на суму 34 975,48 грн. та №ЗиФ-0244191 від 16.08.2014 року на суму 3 387,68 грн. такими, що є пов'язаними з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством в розумінні ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", що також підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Позивачем доведений факт заподіяння шкоди в розумінні вимог статті 1166 ЦК України, а саме право регресного відшкодування виплаченої ним суми на підставі ст. 27 Закону України "Про страхування", ст. 993 ЦК України. Відповідач не довів факт того, що шкоду автомобілю "Ford Fiesta", реєстраційний номер НОМЕР_1, було завдано внаслідок непереборної сили або умислу його водія, не надав доказів відшкодування заподіяної шкоди на користь власника зазначеного автомобіля, в тому числі докази відсутності вини у заподіяних позивачеві шкоди.

За такими обставинами, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АСКО-Медсервіс" про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 38 363,16 грн., заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору в сумі 1 827,00 грн. покладаються на відповідача у справі - Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АСКО-Медсервіс", згідно вимог ст.ст. 44, 49 ГПК України.

У судовому засіданні, яке відбулося 02.10.2015 року, згідно частини 2 статті 85 ГПК України було проголошено скорочений текст рішення, а саме його вступну та резолютивні частини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 27 Закону України "Про страхування", ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. ст. 627, 629, 979, 993, 1187, 1188, 1191 ЦК України, ст. ст. 180, 181 ГК України, ст. ст. 4-2, 4-3, 33, 34, 35, 43, ч. 5 ст. 49, 82, 82-1, 84, ч. 2 ст. 85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АСКО-Медсервіс" задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АСКО-Медсервіс", 03150, м. Київ, вул. Горького, буд. 122, , на користь:

- Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування", 04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8, , суму виплаченого страхового відшкодування (в порядку регресу) в розмірі 38 363,16 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1 827 грн., видавши наказ.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено - 07.10.2015 року

Суддя Ю.О.Підченко