ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2015 р. Справа № 923/1227/15

Господарський суд Херсонської області у складі судді Александрової Л.І. при секретарі Кудак М.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Прокурора м.Херсона в інтересах держави в особі

позивача: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Херсонській області, м. Херсон

до приватного підприємства "Лагуна", м. Херсон

про стягнення 24223 грн. 42 коп.

за участю прокурора - Петренко Л.В., службове посвідчення № 030355 від 17.11.2014 року;

та представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1, представник, довіреність № 32 від 08.09.2015 року, посвідчення № 289 від 29.05.2012 року;

від відповідача - не прибув.

Строк вирішення спору продовжено до 05.10.2015 року ухвалою суду від 22.07.2015 року.

В судовому засіданні згідно з приписами ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення після закінчення розгляду справи.

Прокурор м. Херсона в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Херсонській області (позивач) звернувся до господарського суду з позовом до приватного підприємства "Лагуна" (відповідач), яким, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог № 75-32-15 від 13.08.2015 р. (а.с. 36-39), просить стягнути заборгованість за неналежне виконання умов договору оренди державного майна № 540-27-065 від 04.09.2007 року у сумі 25087 грн. 81 коп. - неустойки.

Позовні вимоги обґрунтовані положеннями ч. 1 ст. 193 ГК України, ст. 526, ч. 1 ст. 598, ч. 1 ст. 629 ЦК України, ст.ст. 54-57 ГПК України, ст.ст. 17, 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Ухвалою суду від 22.07.2015 року порушено провадження у справі, призначено розгляд справи на 23.09.2015 р. Ухвалою суду від 23.09.2015 р. розгляд справи відкладався з метою надання можливості сторонам скористатись повним обсягом процесуальних прав.

Прокурор та представник позивача підтримують заявлені позовні вимоги, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, у повному обсязі та просять суд їх задовольнити повністю.

Відповідач, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, витребуваних судом документів не надав.

Так, ПП "Лагуна" не знаходиться за своїм місцезнаходженням: 73000, м. Херсон, Карантинний острів, що вказана у всіх наявних матеріалах справи, в тому числі витягу з ЄДРПОУ про державну реєстрацію та місцезнаходження станом на 05.08.2015 р. (а.с.34-35), а тому і ухвали про порушення та відкладення розгляду даної справи в суді були повернуті до суду без вручення адресату з поштовими відмітками "в здании не находится, выбыли", "организация не находится".

Відповідно до розяснень Вищого господарського суду України, до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами звязку з позначками адресат вибув, адресат відсутній і т.п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обовязку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Таким чином, коли фактичне місцезнаходження учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 64 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України № 2453-VI від 07.07.2010 року), ухвала про порушення провадження у справі надсилається зазначеним особам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місяця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Отже, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю представника ПП "Лагуна" за наявними у справі матеріалами, відповідно до ст. 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора та представника позивача, суд

в с т а н о в и в:

04.09.2007 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Херсонській області та приватним підприємством „Лагуна" укладено договір оренди державного майна № 540-27- 065 ( далі - Договір), предметом якого є частина одноповерхової будівлі гаражу загальною площею 86,93 кв.м, що знаходиться на балансі Державного підприємства „Центральне конструкторське бюро „Ізумруд", за адресою м. Херсон, Карантинний острів.

На підставі заяви ПП „Лагуна" щодо розірвання вказаного договору оренди та згоди Регіонального відділення зазначений договір достроково розірваний з 17.02.2014р.

Проте, в порушення вимог чинного законодавства та умов Договору оренди ПП „Лагуна" не звільнило орендовані приміщення та безпідставно і незаконно користується державним майном.

Рішенням господарського суду Херсонської області № 923/972/14 від 20.08.2014 р. ПП „Лагуна" зобов'язано повернути Регіональному відділенню ФДМУ по Херсонській області орендоване майно, частину одноповерхової будівлі гаражу загальною площею 86,93 кв. м, що знаходиться на балансі ДП „ЦКБ „Ізумруд" за адресою Карантинний острів, м. Херсон та сплатити на користь держави в особі Регіонального відділення ФДМУ по Херсонській області борг в загальній сумі 11016 гри. 59 коп.

Згідно постанови старшого державного виконавця ВДВС Комсомольського РУЮ у м. Херсона ОСОБА_2 від 11.09.2014 р. відкрито виконавче провадження з виконання наказу господарського суду Херсонської області № 923/972/14 від 20.08.2014 р. про зобов'язання ПП „Лагуна" повернути орендоване майна та сплатити борг в сумі 11016 грн. 59 коп.

Акт приймання-передавання орендованого майна складений державним виконавцем 24.07.2015 р. при примусовому виконанні рішення господарського суду Херсонської області від 20.08.2014 р. по справі № 923/972/14. Рішення суду щодо сплати неустойки не виконано до теперешнього часу.

За умовами п.10.12 договору, якщо орендар не виконує обов'язку щодо повернення майна, орендодавець має право вимагати від орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування майном за час прострочення. Нарахування орендарю неустойки здійснюється орендодавцем за весь період невиконання зобов'язань орендаря щодо повернення майна за актом приймання-передавання. Дані умови договору відповідають приписам ч.2 ст. 785 ЦК України, якою встановлено: якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Відповідно до 3.2 ППВГС України №10 від 29.05.2013 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

З огляду на викладене, Регіональним відділенням відповідачу нарахована неустойка за несвоєчасне повернення майна за період з 21.06.2014 р. по 24.07.2015 р. включно в розмірі 25087 грн. 81 коп.

Претензія Регіонального відділення від 25.06.2015 № 11-09-01964 з цього приводу повернута без відповіді.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до п. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

На підставі вищезазначених норм чинного законодавства та умов договору позивач нарахував відповідачу за несвоєчасне повернення орендованого державного майна в повному обсязі 25087 грн. 81 коп. неустойки за період з 21.06.2014 року по24.07.2015 року.

Розрахунок неустойки здійснено вірно. Судом перевірено.

За правилами ч. 1 ст. 32, ст. 33 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду зазделегіть встановленої сили.

Таким чином, дослідивши матеріали даної справи, оцінивши відповідно до вимог ст. 43 ГПК України надані сторонами докази та проаналізувавши їх згідно з вимогами діючого законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позову, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог.

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

У пункті 4.6. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" № 7 від 21.02.2013 р. зазначено, що приймаючи рішення зі справи, провадження в якій порушено за заявою прокурора, господарський суд у разі повного або часткового задоволення позову (скарги) стягує судовий збір з відповідача (повністю або пропорційно задоволеним вимогам), якщо він не звільнений від сплати судового збору; у разі ж повної або часткової відмови в позові судовий збір стягується з визначеного прокурором позивача (так само повністю або пропорційно задоволеним вимогам), за винятком випадків, коли останнього звільнено від сплати судового збору та коли позивачем у справі є сам прокурор. Стягнення відповідних сум судового збору здійснюється в доход державного бюджету України у розмірі, визначеному згідно з частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір", виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня того календарного року, в якому відповідна заява або скарга подавалася до суду.

Згідно підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, яка діяла на день подання позову) ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлені в розмірі 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати (1827 грн.) та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат (73080 грн.).

Статтею 8 Закону України "Про державний бюджет України на 2015 рік" з 01 січня 2015 року розмір мінімальної заробітної плати встановлений в сумі 1218 грн.

Прокурор м. Херсона заявив позов, яким він заявив майнову вимогу про стягнення з відповідача 24223 грн. 42 коп.

Отже, сума судового збору з урахуванням підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", яка підлягала сплаті при зверненні з позовом становить 1827 грн.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, яка діяла на день подання позову) органи прокуратури при здійснені своїх повноважень від сплати судового збору звільняються.

Згідно вказаної вище правової позиції, суд покладає судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1827 грн. на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити.

2.Стягнути з приватного підприємства "Лагуна" (73000, м. Херсон, Карантинний острів, ідентифікаційний код 31652636) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Херсонській області (73000, м. Херсон, пр. Ушакова, 47, поточний рахунок 0002, одержувач: УДКСУ у м. Херсоні Херсонської обл., , банк одержувач: ГУДКСУ в Херсонській обл., МФО 852010) 25087 грн. 81 коп. неустойки.

3.Стягнути з приватного підприємства "Лагуна" (73000, м. Херсон, Карантинний острів, ідентифікаційний код 31652636) на користь держави в доход державного бюджету на р/р № 3002 в ГУДКСУ у Херсонській області МФО 852010 одержувач УДКСУ у місті Херсоні. Призначення платежу: судовий збір код 03500045 - 1827 грн. 00 коп. судового збору.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 12.10.2015 р.

Суддя Л.І. Александрова