УХВАЛА

29.09.2015Справа № 910/14222/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Комарової О.С., розглянувши

заяву Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» про скасування рішення третейського суду у справі № 483/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «БНХ Україна»

до Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк»

про зобов'язання виконати умови договору,

Представники сторін:

від позивача Яцюта Т.П. (представник за довіреністю);

від відповідача не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

14 травня 2015 року Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків було винесено рішення у справі № 483/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «БНХ Україна» до Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» про зобов'язання виконати умови договору, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «БНХ Україна» задоволено в повному обсязі.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, 04.06.2015 року Публічне акціонерне товариство «Укргазпромбанк» звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою № б/н б/д про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків у справі № 483/15.

Заява обґрунтована тим, що справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «БНХ Україна» до Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» про зобов'язання виконати умови договору не підвідомча третейському суду, оскільки відповідно до п. 32.8 ст. 32 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" спори, пов'язані із здійсненням банками переказу, розглядаються у судовому порядку.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.06.2015 року заяву Публічного акціонерного товариства "Укргазпромбанк" про скасування рішення третейського суду у справі № 483/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "БНХ Україна" до Публічного акціонерного товариства "Укргазпромбанк" про зобов'язання виконати умови договору з доданими до неї документами повернуто заявникові без розгляду на підставі п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.07.2015 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укргазпромбанк" задоволено частково, ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.06.2015 року у справі №910/14222/15 скасовано, заяву Публічного акціонерного товариства "Укргазпромбанк" про скасування рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків у справі № 483/15 передано на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Відповідно до резолюції голови Господарського суду міста Києва від 31.07.2015 року після повернення матеріалів справи з Київського апеляційного господарського суду справу № 910/14222/15 передано для подальшого розгляду судді Комаровій О.С.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 09.09.2015 р. розгляд заяви Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» про скасування рішення третейського суду у справі № 483/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «БНХ Україна» до Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» про зобов'язання виконати умови договору, призначено до розгляду на 29.09.2015 р.

17 вересня 2015 р. через відділ діловодства суду від Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків надійшли документи на виконання вимог ухвали суду.

29 вересня 2015 року через відділ діловодства суду від позивача надійшли пояснення у справі, які було долучено до матеріалів справи.

В судове засідання 29 вересня 2015 року заявник не з'явився, вимог ухвали не виконав, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином. Представник відповідача в судове засідання 29 вересня 2015 року з'явився, дав усні пояснення по суті спору.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що застосовуючи відповідно до ч.1 ст.4 Господарського процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

У відповідності до п. 3.9.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Дослідивши матеріали третейської справи, розглянувши подані відповідачем (заявником) документи, заслухавши пояснення представника відповідача (заявника), суд дійшов висновку, що заява про скасування рішення Постійного діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 14.05.2015 р. у справі № 483/15 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.08.2013 р. між Публічним акціонерним товариством "Укргазпромбанк" (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «БНХ Україна» (клієнт) було укладено Договір банківського рахунку № 3118 (надалі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого банк відкриває клієнту поточний рахунок у погоджених між сторонами договору валютах (гривня та/або іноземна) та зобов'язується приймати та здійснювати операції за рахунком відповідно до законодавства України і умов Договору.

Відповідно до п. 6.1 Договору усі спори та вимоги, що виникають при виконанні цього Договору, або у зв'язку з ним, або випливають з нього та становлять предмет спору, підлягають розгляду у Постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків згідно з регламентом третейського суду. Умови Договору, що місять відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, є складовими частинами третейської угоди. Місце і дата укладення третейської угоди відповідають місцю і даті укладення Договору.

Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «БНХ Україна» звернулось до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків з позовом до Публічного акціонерного товариства "Укргазпромбанк" про зобов'язання виконати умови договору.

14 травня 2015 р. Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків у складі третейського судді Мамченко Ю.В. було прийнято рішення у справі № 483/15, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «БНХ Україна» до Публічного акціонерного товариства "Укргазпромбанк" про зобов'язання виконати умови договору задоволено у повному обсязі, зобов'язано Публічне акціонерне товариство "Укргазпромбанк" виконати платіжні доручення Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «БНХ Україна» на переказ коштів шляхом списання з рахунку платника грошових коштів та перерахувати їх отримувачам, визначеним у платіжних дорученнях:

№98 від 19.02.2015р. на суму 680000,00 гривень; №68 від 20.02.2015р. на суму 690000,00 гривень;

№99 від 23.02.2015р. на суму 50000,00 гривень;№101 від 23.02.2015р. на суму 50000,00 гривень;

№102 від 23.02.2015р. на суму 50000,00 гривень;№103 від 23.02.2015р. на суму 50000,00 гривень;

№104 від 23.02.2015р. на суму 50000,00 гривень;№ 105 від 23.02.2015р. на суму 50000,00 гривень;

№106 від 23.02.2015р. на суму 50000,00 гривень;№107 від 23.02.2015р. на суму 50000,00 гривень;

№108 від 23.02.2015р. на суму 50000,00 гривень;№109 від 23.02.2015р. на суму 50000,00 гривень;

№110 від 23.02.2015р. на суму 50000,00 гривень;№111 від 23.02.2015р. на суму 50000,00 гривень;

№112 від 23.02.2015р. на суму 50000.00 гривень;№113 від 23.02.2015р. на суму 50000,00 гривень;

№114 від 23.02.2015р. на суму 50000,00 гривень;№115 від 23.02.2015р. на суму 50000,00 гривень;

№116 від 23.02.2015р. на суму 50000,00 гривень;№117 від 23.02.2015р. на суму 50000,00 гривень;

№119 від 23.02.2015р. на суму 100000,00 гривень;№120 від 23.02.201 5р. на суму 100000,00 гривень;

№121 від 23.02.2015р. на суму 100000,00 гривень;№122 від 23.02.2015р. на суму 100000,00 гривень;

№123 від 23.02.2015р. на суму 100000,00 гривень;№124 від 23.02.2015р. на суму 100000,00 гривень;

№125 від 23.02.2015р. на суму 100000,00 гривень;№126 від 23.02.2015р. на суму 100000,00 гривень;

№127 від 23.02.2015р. на суму 100000,00 гривень;№128 від 23.02.2015р. на суму 100000,00 гривень;

№129 від 23.02.2015р. на суму 100000,00 гривень;№130 від 23.02.2015р. на суму 100000,00 гривень;

№131 від 23.02.2015р. на суму 100000,00 гривень;№148 від 25.02.2015р. на суму 25421,85 гривень;

№149 від 25.02.2015р. на суму 77800,45 гривень;№155 від 25.02.2015р. на суму 50000,00 гривень;

№156 від 25.02.2015р. на суму 50000,00 гривень;№157 від 25.02.2015р. на суму 50000,00 гривень;

№158 від 25.02.2015р. на суму 50000,00 гривень;№159 від 25.02.2015р. на суму 50000,00 гривень;

№160 від 25.02.2015р. на суму 50000,00 гривень;№161 від 25.02.2015р. на суму 25000,00 гривень;

№162 від 25.02.2015р. на суму 25000,00 гривень;№163 від 25.02.2015р. на суму 25000,00 гривень;

№164 від 25.02.2015р. на суму 25000,00 гривень;№165 від 25.02.2015р. на суму 25000,00 гривень;

№166 від 25.02.2015р. на суму 25000,00 гривень;№167 від 25.02.2015р. на суму 40000,00 гривень;

№168 від 27.02.2015р. на суму 350000,00 гривень;№169 від 27.02.20] 5р. на суму 350000,00 гривень;

№175 від 27.02.2015р. на суму 50000,00 гривень;№176 від 27.02.2015р. на суму 25000,00 гривень;

№177 від 27.02.2015р. на суму 25000,00 гривень;№178 від 27.02.2015р. на суму 25000,00 гривень;

№179 від 27.02.2015р. на суму 25000,00 гривень;№180 від 27.02.2015р. на суму 25000,00 гривень;

№181 від 27.02.2015р. на суму 25000,00 гривень;№182 від 27.02.2015р. на суму 2500000,00 гривень;

№191 від 11.03.2015р. на суму 8000,00 гривень;№192 від 11.03.2015р. на суму 500,00 гривень;

№190 від 11.03.2015р. на суму 14000,00 гривень;№187 від 11.03.2015р. на суму 5000000,00 гривень;

№193 від 11.03.2015р. на суму 350000,00 гривень;№188 від 11,03.2015р. на суму 74754,00 гривень;

№189 від 11.03.2015р. на суму 135000,00 гривень;№195 від 13.03.2015р. на суму 5000000,00 гривень.

Зобов'язано Публічне акціонерне товариство «Укргазпромбанк» (, 02098, м. Київ, вул. Дніпровська набережна, 13) виконати заяву Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «БНХ Україна» (, м. Київ, вул. Луначарського, 4- А) про купівлю іноземної валюти №37 від 16.02.2015 року на суму 170000,00 (сто сімдесят тисяч) Євро.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «БНХ Україна» третейський збір у розмірі 1700,00 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Закону України "Про третейські суди" рішення третейського суду може бути оскаржене та скасоване лише з таких підстав: справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; третейську угоду визнано недійсною компетентним судом; склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16 - 19 цього Закону; третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Аналогічні підстави для скасування рішення третейського суду визначені в ст. 122-5 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України "Про третейські суди" до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 5 Закону України "Про третейські суди" передбачено, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Відповідно до статті 12 Закону України "Про третейські суди" третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Якщо сторони не домовилися про інше при передачі спору до постійно діючого третейського суду, а також при вказівці у третейській угоді на конкретний постійно діючий третейський суд регламент третейського суду розглядається як невід'ємна частина третейської угоди. За будь-яких обставин у разі суперечності третейської угоди регламенту третейського суду застосовуються положення регламенту. Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв'язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує. Третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди. Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору. У разі недодержання правил, передбачених цією статтею, третейська угода є недійсною. Недійсність окремих положень договору, контракту, що містить третейське застереження, не тягне за собою недійсність такого третейського застереження. Третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом.

Статтею 6 Закону України "Про третейські суди" визначено підвідомчість справ третейським судам. Третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком:

1) справ у спорах про визнання недійсними нормативно-правових актів;

2) справ у спорах, що виникають при укладенні, зміні, розірванні та виконанні господарських договорів, пов'язаних із задоволенням державних потреб;

3) справ, пов'язаних з державною таємницею;

4) справ у спорах, що виникають із сімейних правовідносин, крім справ у спорах, що виникають із шлюбних контрактів (договорів);

5) справ про відновлення платоспроможності боржника чи визнання його банкрутом;

6) справ, однією із сторін в яких є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт під час здійснення ним владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, державна установа чи організація, казенне підприємство;

7) справ у спорах щодо нерухомого майна, включаючи земельні ділянки;

8) справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення;

9) справ у спорах, що виникають з трудових відносин;

10) справ, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, пов'язаних із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цих товариств;

11) інших справ, які відповідно до закону підлягають вирішенню виключно судами загальної юрисдикції або Конституційним Судом України;

12) справ, коли хоча б одна із сторін спору є нерезидентом України;

13) справ, за результатами розгляду яких виконання рішення третейського суду потребуватиме вчинення відповідних дій органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими чи службовими особами та іншими суб'єктами під час здійснення ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень;

14) справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Відповідно до статей 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Таким чином, сторонами в добровільному порядку, без заперечень та зауважень, було визначено, що усі спори, що виникають при виконанні цього договору, або у зв'язку з ним, або випивають з нього та становлять предмет спору, вирішуються Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків.

Крім того, в чинному законодавстві відсутня заборона щодо розгляду третейським судом спорів, що виникають з договорів банківського рахунку.

Відповідно ст. 122-5 Господарського процесуального кодексу України рішення третейського суду може бути оскаржене та скасоване лише з таких підстав:

1) справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано недійсною компетентним судом;

4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16 - 19 цього Закону;

5) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Дослідивши матеріали справи № 910/14222/15, суд дійшов до висновку, що справа № 483/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «БНХ Україна» до Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» про зобов'язання виконати умови договору відповідно до Закону України "Про третейські суди" була підвідомча Третейському суду. Крім того, судом встановлено, що рішення Третейського суду прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою, та цим рішенням не вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, третейську угоду не було визнано недійсною компетентним судом, склад третейського суду, яким прийнято рішення, відповідав вимогам статей 16 - 19 Закону України "Про третейські суди", третейський суд не вирішував питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Посилання відповідача (заявника) на те, що на момент прийняття Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків рішення у справі № 483/15 у Публічному акціонерному товаристві «Укргазпромбанк» було запроваджено тимчасову адміністрацію, як на підставу для скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків судом не приймаються, оскільки ст. 122-5 Господарського процесуального кодексу України визначено вичерпний перелік підстав для скасування рішення третейського суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 122-6 Господарського процесуального кодексу України за наслідками розгляду справи про оскарження рішення третейського суду господарський суд виносить (постановляє) ухвалу за правилами, встановленими цим Кодексом для прийняття (ухвалення) рішення.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на заявника.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 86, 122-4, 122-5, 122-6 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "«Укргазпромбанк»" про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 14.05.2015 р. у справі № 483/15 відмовити.

Суддя О.С. Комарова