ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25.09.2015 Справа № 905/955/15

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Чернової О.В., при секретарі судового засідання Вороніній О.С.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довір. № 17 від 01.07.2015р.

від відповідача: ОСОБА_2 - директор

від третьої особи: не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, м. Харків

до Відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Енергосетьстрой, м. Словянськ, Донецька область

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Публічне акціонерне товариство Центренерго Вуглегірська теплова електрична станція

про розірвання договору оренди від 27.01.2010р. № 4116/2010, стягнення заборгованості з орендної плати в розмірі 61375,48грн., пені в розмірі 3387,43грн., штрафу в розмірі 6137,55 грн., повернення нерухомого державного майна з оренди

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, м. Харків (далі - Позивач) звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Енергосетьстрой (далі Відповідач) про розірвання договору оренди від 27.01.2010р. № 4116/2010, стягнення заборгованості з орендної плати в розмірі 34983,98грн., пені в розмірі 3846,07грн., штрафу в розмірі 3498,40 грн., повернення нерухомого державного майна з оренди за актом приймання передачі.

В обґрунтування заявлених вимог Позивач посилається на неналежне виконання Відповідачем грошових зобов'язань зі сплати орендних платежів за договором оренди №4116/2010 від 27.01.2010р. за період з січня 2015р. по травень 2015р. включно, внаслідок чого утворилась стягувана заборгованість та виникли підстави для нарахування пені, штрафу, розірвання договору та повернення об'єкту з оренди.

Нормативно свої вимоги Позивач обґрунтовує ст.ст. 9, 10, 17, 18, 19, 26, 27 Закону України Про оренду державного та комунального майна", ст.ст. 526, 611, 651, 638, 762, 771, Цивільного кодексу України, ст.ст.180, 188, 193, 284, 286, 291 Господарського кодексу України, ст.ст.1, 4, 5, 12, 13, 15, 21, 22, 28, 54,57 ГПК України.

23.09.2015р. позивачем надана заява № 10-14-04941 про збільшення розміру позовних вимог, в якій просить суд розірвати договір оренди від 27.01.2010р. № 4116/2010, стягнути заборгованість з орендної плати в розмірі 61375,48грн., пені в розмірі 3387,43грн., штрафу в розмірі 6137,55 грн., повернути нерухоме державне майно балансоутримувачу - за актом приймання передачі.

Відповідно до ч.4 ст.22 ГПК України позивач до прийняття іршення по справі вправі збільшити розмір позовних вимог.

Заява позивача про збільшення позовних вимог судом прийнята до розгляду.

У судовому засіданні представник Позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник Відповідача проти позову заперечив. Зазначив про настання форс-мажорних обставин (проведення антитерористичної діяльності у м.Світлодарську), внаслідок чого призупинена діяльність підприємства у м.Світлодарську, невикористання ним майна через незалежні від нього обставини (пошкодження майна внаслідок артилерійського обстрілу).

Представник третьої особи у судовому засіданні позовні вимоги не підтримав. Зазначив про те, що Відповідач є підприємством, обслуговуючим Вуглегірську теплову електричну станцію (виконує ремонтні роботи обладнання електричної станції). Протягом всього часу співробітництва, Відповідач є сумлінним виконувачем робіт. Підтвердив факт неможливості використання обєкта оренди за призначенням внаслідок проведення антитерористичної операції, пошкодження майна.

Вислухавши у судовому засіданні представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази в порядку ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВСТАНОВИВ:

Між Позивачем (Орендодавець) та Відповідачем (Орендар) укладено договір оренди №4116/2010 від 27.01.2010р., згідно п.п.1.1 якого Позивач передає Відповідачу в строкове платне користування державне майно бокс №2 (реєстровий номер 22927045.2ЦГЮПАВ2289) загальною площею 1031,9 кв.м., який розташований за адресою: м. Світлодарськ, вул. Енергетиків, 101, що знаходиться на балансі Вуглегірської теплової електричної станції та не увійшло до статутного фонду ВАТ Державна енергогенеруюча компанія Центренерго (Балансоутримувач), вартість якого визначена згідно зі звітом про оцінку на 30.09.2009р. і становить за незалежною оцінкою 135518,40 грн.

Згідно умов розділу 3 зазначеного договору на Відповідача покладені грошові зобов'язання зі сплати орендної плати, визначеної на підставі ОСОБА_2 розрахунку орендної плати, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995р. № 786 (зі змінами) та результатами конкурсу на право оренди ОСОБА_2 і становить без ПДВ за базовий місць розрахунку (за останній місяць, за який є інформація про індекс інфляції) грудень 2009р. 1757,53 грн.

За приписами п. 3.7. договору орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету відповідно до чинного законодавства України з урахування пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати, а в п.3.8. за прострочення сплати орендної плати не менш ніж три місяці встановлена відповідальність у вигляді штрафу у розмірі 10% від суми заборгованості.

Пунктом 5.12. договору на Орендаря, серед іншого, покладений обов'язок у разі припинення або розірвання договору повернути Балансоутримувачу орендоване майно в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, а п. 10.8 визначає, що така передача повинна відбутися протягом трьох робочих днів та вважається здійсненню згідно п. 10.9. з моменту підписання відповідного акту приймання-передачі.

Договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє з 27.01.2010р. по 26.12.2012р.(п.10.1).

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору, він вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах (п.10.4).

Договір підписаний обома сторонами і скріплений печатками.

Актом приймання-передачі від 27.01.21010р. об'єкт оренди переданий Відповідачу.

Додатковою угодою №1 від 09.03.2010 року пункт 3.1 Розділу 3 Орендна плата доповнено умовами визначення орендної плати на підставі змін до законодавства в цій частині.

Додатком до додаткової угоди визначений тимчасовий розрахунок орендної плати до договору оренди № 4116/2010 від 27.01.2010 року.

Додатковою угодою №2 від 11.08.2010 року пункт 3.6 викладено в наступній редакції: Орендна плата перераховується до державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні 70% та 30% щомісяця не пізніше 15 числа місяця відповідно до пропозицій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

На адресу Відповідача Позивачем направлялися листи від 25.05.2015р №11-06-05-02291., від 08.07.2015р № 11-06-05-03153 з вимогами погасити заборгованість з орендної плати, застрахувати взяте в оренду державне майно відповідно до істотних умов договору, в разі невиконання яких, попереджено про розірвання договору у судовому порядку.

З цих підстав Позивач звернувся до суду з розглядуваним позовом про розірвання договору оренди від 27.01.2010р. № 4116/2010, стягнення заборгованості з орендної плати в розмірі 61375,48грн., пені в розмірі 3387,43грн., штрафу в розмірі 6137,55 грн., повернення нерухомого державного майна з оренди.

Суд розглядає справу в контексті всіх заявлених вимог, оскільки їх об'єднання цілком відповідає приписам ст. 58 Господарського процесуального кодексу України - вимоги пов'язані підставами виникнення та наданими доказами (порушення грошових зобов'язань за договором оренди).

Виходячи з принципу повного, всебічного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги Позивача до Відповідача такими, що не підлягають задоволенню у повному обсягу, враховуючи наступне:

Як вбачається із матеріалів справи, сутність розглядуваного спору полягає у спонуканні Відповідача до виконання прострочених грошових зобов'язань та застосуванні наслідків такого порушення у вигляді стягнення нарахованої пені і штрафних санкцій, розірванні укладеного між сторонами договору оренди і примусового повернення об'єкту оренди.

Зважаючи на статус сторін та характер правовідносин, останні, згідно ст.ст.1-3 Господарського кодексу України регламентуються, насамперед, його положеннями та іншими актами господарського законодавства, зокрема - Законом України „Про оренду державного та комунального майна" та Цивільним кодексом України, а також - умовами договору оренди №4116/2010 від 27.01.2010р.

Згідно ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають, зокрема, з договорів. ОСОБА_3 положення встановлені і в ст.ст. 173-175 Господарського кодексу України.

Як встановлено ч. 1 ст. 2, ч. 3 ст. 18 Закону України „ Про оренду державного та комунального майна", ч. 1 ст. 283, ч. 3 ст.285 Господарського кодексу України та ст.ст.759, 762 Цивільного кодексу України за користування майном на умовах оренди орендар (наймач) має сплачувати орендну плату.

Отже, в контексті зазначених норм укладений між Позивачем та Відповідачем договір оренди №4116/2010 від 27.01.2010р. є належною правовою підставою для виникнення у останнього грошових зобов'язань, визначених його умовами.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено ч. 1 ст. 19 Закону України „Про оренду державного та комунального майна" та ч. 1 ст. 286 Господарського кодексу України орендна плата вноситься орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності.

При цьому, приписи ч.7 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Проте, відповідно до ч.6 ст.762ЦК України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Судом встановлено, що наказом директора ТОВ «Енергосетьстрой» від 23.01.2015р. № 01-ОД призупинена діяльність ТОВ «Енергосетьстрой» у м. Світлодарськ з 24.01.2015р. у звязку з проведенням антитерористичної операції в місті Світлодарськ до закінчення обставин, які створюють загрозу життю і здоровю працівників підприємства.

Відповідно до наявного в матеріалах справи листа заступника начальника штабу АТО при Службі безпеки України від 23.04.2015р., наданого на запит голови Світлодарської міської ради, повідомлено про те, що місто Світлодарськ з 07.04.2014р. визначено районом проведення АТО відповідно до наказу керівника АТЦ при СБУ від 07.10.2014р.№ 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення».

Відповідно до ОСОБА_3 технічного стану обєкта нерухомого майна від 09.02.2015р., складеного комісією теплової електростанції Вуглегірська ТЕС, в результаті огляду обєкта нерухомого майна «Бокс № 2» за адресою: м. Світлодарськ, вул. Енергетиків, 101 після артелерійського обстрілу 01.02.2015р. виявлено зруйноване скління деревяних віконних плетінь, скління вікон в металевих воротах.

ОСОБА_3 від 25.08.2015р., складеним комісією виконкому Світлодарської міської ради, встановлено такі пошкодження обєкта державної власності: пошкодження осколками покрівлі, часткове пошкодження зовнішньої стіни, відсутність на 85% скління, деревяних рам (винесені взривною хвилею), сквозні осколочні дирки на металевих воротах.

Таким чином, судом встановлений факт неможливості використання Відповідачем майна з незалежних від нього причин (проведення АТО) у період з 07.04.2014р.

Крім того, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014р. № 1669-VII скасовано на період проведення антитерористичної операції орендну плату за користування державним та комунальним майном субєктам господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Зазначена норма права є нормою прямої дії і не потребує додаткового надання сертифіката про засвідчення форс-мажорних операцій.

Зазначеним законом, що є спеціальним, дія якого поширюється лише на певне коло суб'єктів, визначаються тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють або здійснювали господарську діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Згідно з ч. 5 ст. 11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на Кабінет Міністрів України покладено обов'язок у 10-денний строк з дня опублікування вказаного Закону затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення (далі - Перелік).

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30.10.2014р. затверджений перелік населених пунктів, до якого включено м. Світлодарськ, де проводив свою господарську діяльність відповідач.

05.11.2014р. Кабінетом Міністрів України прийнято нове розпорядження № 1079-р, яким зупинено дію розпорядження КМУ від 30.10.2014р. № 1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція».

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.01.2015р. у справі №826/18327/14 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тар Альянс» до Кабінету Міністрів України визнано нечинним розпорядження Кабінету Міністрів України № 1079-р від 05.11.2014р. «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України» від 30.10.2014р. № 1053-р».

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015р. постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.01.2015р. у зазначеній адміністративній справі залишена без змін і набрала законної сили відповідно до ст. 254 КАС України.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України К/800/19383/15 від 28.07.2015р. постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.01.2015р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015р. скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Таким чином, на даний час дія розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014р. № 1053-р зупинена на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України №1079-р від 05.11.2014р., однак вона не скасована і не визнана незаконною (недійсною).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України. Закріплене в ст. 7 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» право суб'єкта господарювання, який проводив та/або проводить свою господарську діяльність на території, де проводилась або проводиться антитерористична операція, бути звільненим від відповідальності за несвоєчасну сплату орендних платежів за орендоване державне майно на період проведення антитерористичної операції не може бути ілюзорним, носити декларативний характер. Зазначене право повинно бути гарантованим, незалежно від того, що державним органом повною мірою не забезпечено передумови виконання зазначеного Закону і з цієї причини не може бути відмовлено судом в захисті законного права відповідача.

Крім того, статтею 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» встановлено, що районом проведення антитерористичної операції є визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція.

Відповідно до рішення РНБО України від 13.04.2014р., введеного в дію Указом Президента України від 14.04.2014р. № 405/2014, Антитерористичним центром при Службі безпеки України, видано наказ від 07.10.2014р. № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення», згідно з яким визначено районом проведення антитерористичної операції Донецьку та Луганську області з 07.04.2014р.

Отже, проведення з 07.04.2014р. антитерористичної операції на території Донецької області, до складу якої відноситься м. Світлодарськ, визначено компетентним органом у сфері боротьби з тероризмом.

Більш того, проведення антитерористичної операції на території м.Світлодарськ є загальновідомим фактом.

Отже, з урахуванням вищевикладеного та визначеної компетентним органом території проведення антитерористичної операції та терміну її проведення, норми ст.7 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» щодо введення мораторію на нарахування орендної плати за користування державним майном підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє в задоленні позовних вимог про стягнення заборгованості з орендної плати в розмірі 61375,48грн., пені в розмірі 3387,43грн., штрафу в розмірі 6137,55 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 291 Господарського кодексу України договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому ст. 188 цього Кодексу.

За змістом ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути розірвано на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Виходячи з підстав позову, Заявник наполягає на розірванні договору з підстав порушення умов договору з боку Відповідача відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, ст. 10 Закону України „ Про оренду державного та комунального майна" у вигляді невиконання обов'язку щодо оплати орендної плати.

Умови про сплату орендної плати ч. 1 ст. 10 Закону України „ Про оренду державного та комунального майна" віднесена до істотних умов договору оренди у розумінні ч. 1 ст. 180 Господарського кодексу України та ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України.

Дотримання зазначених умови є обов'язковим для Відповідача згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, а їх порушення зумовлює правомірність ініціювання питання про розірвання договору згідно ч. 3 ст. 26 Закону України „ Про оренду державного та комунального майна".

Проте, враховуючи відсутність заборгованості Відповідача зі сплати орендних платежів за період з січня 2015 року по червень 2015 року (період, заявленим до стягнення Позивачем), оскільки відповідно до приписів ст.7 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» орендна плата за період з квітня 2014 року і до моменту закінчення антитерористичної операції не нараховується, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог про розірвання договору оренди, а відтак і про повернення майна з оренди, оскільки зобовязання сторін за договором не припинились.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України понесені Позивачем судові витрати за подання позовної заяви не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1,4, 4-2 - 4-6, 22, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, м. Харків до Товариства з обмеженою відповідальністю Енергосетьстрой» за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Публічного акціонерного товариства Центренерго Вуглегірська теплова електрична станція про розірвання договору оренди від 27.01.2010р. № 4116/2010, стягнення заборгованості з орендної плати в розмірі 61375,48грн., пені в розмірі 3387,43грн., штрафу в розмірі 6137,55 грн., повернення нерухомого державного майна з оренди відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано.

Суддя О.В. Чернова

У судовому засіданні проголошено повний текст рішення.