ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08.10.2015 Справа № 920/1415/15

За позовом: Конотопського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Головного управління статистики у Сумській області, м.Конотоп

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Ремсервіс, м.Конотоп

про стягнення 8356,70 грн.

СУДДЯ Моїсеєнко В.М.

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_1

Від відповідача: не зявився

Прокурор: Мороз В.О.

За участю секретаря судового засідання Сороки Л.М.

Суть спору: Прокурор, згідно вимог позовної заяви № 88-366-15 від 27.08.2015р., просить стягнути з відповідача на користь позивача 8356,70 грн. заборгованості за договором оренди державного майна № 1756 від 28.12.2011р., з яких : 5764,27 грн. основного боргу, 2592,43 грн. пені.

Відповідач відзив на позов не подав, направив до суду клопотання від 01.10.2015р. № 23, в якому просить розглядати справу за відсутності його представника, до клопотання додав копію платіжного доручення № 61 від 16.09.2015р. про сплату 5764,27 грн. заборгованості за договором оренди державного майна № 1756 від 28.12.2011р.

Позивач подав клопотання від 02.10.2015р. № 17-40-6529, в якому зазначив, що відповідач 16.09.2015р. погасив 5764,27 грн. боргу за договором оренди державного майна № 1756 від 28.12.2011р. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 3191,67 грн. пені за період з липня 2014р. по 15.09.2015р.

Відповідно до ст. 22 ГПК України зазначене клопотання позивача приймається судом до розгляду.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні докази, заслухавши пояснення повноважного представника позивача, висновок прокурора, суд встановив.

28.12.2011р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна по Сумській області ( орендодавець) та орендарем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Ремсервіс» ( відповідач) було укладено договір оренди державного майна № 1756. Відповідно до п.1.1 зазначеного договору, орендодавець передає , а орендар ( відповідач) приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно нежитлові вбудовані приміщення, загальною площею 53,7 кв.м., розташовані на першому поверсі двоповерхової адміністративної будівлі за адресою: м.Конотоп, вул. Братів Радченко,43, що перебуває на балансі позивача Головного управління статистики у Сумській області ( балансоутримувач) .

Пунктом 3.6 зазначеного договору передбачено, що орендна плата повинна перераховуватися до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 50% до 50% орендарем щомісячно, не пізніше 15 числа поточного місяця.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України , договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач свої договірні зобовязання повно і своєчасно не виконав і на час звернення з позовом до суду його заборгованість перед позивачем за оренду державного майна становила 5764,27 грн.

Позивач подав клопотання від 02.10.2015р. № 17-40-6529, в якому зазначив, що відповідач 16.09.2015р. погасив 5764,27 грн. боргу за договором оренди державного майна № 1756 від 28.12.2011р.

Відповідач подав докази сплати боргу, а саме платіжне доручення № 61 від 16.09.2015р. про сплату 5764,27 грн. заборгованості за договором оренди державного майна № 1756 від 28.12.2011р.

Тому провадження у справі в цій частині підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до вимог статей 525, 526, Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином, а одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускається.

У відповідності до вимог ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Умовою укладеного договору, а саме пунктом 3.7 договору оренди передбачено, що орендна плата, перерахована невчасно або не в повному обсязі ,підлягає індексації з урахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, уключаючи день оплати. Нарахування пені здійснюється до моменту повної сплати орендарем заборгованості з орендної плати.

Статтею 230 Господарського кодексу України визначено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, не виконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 Господарського кодексу України, встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому, розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Такий вид забезпечення виконання зобов'язання як пеня та її розмір встановлено частиною третьою статті 549 Цивільного кодексу України, частиною шостою статті 231 та частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України статтями 1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, згідно якого пеня не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ.

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України, як зазначено вище, визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Як досліджено судом, позивач нарахував відповідачу пеню в розмірі 319,67 грн. за період прострочення з липня 2014 р. по 15.09.2015р.

Оскільки позивачем здійснено розрахунок суми пені без врахування зазначеного, пеня нарахована з липня 2014р. по 15.09.2015р. , судом самостійно здійснено перерахунок пені за період з 15.03.2015р. по 15.09.205р. , згідно з яким загальний розмір пені становить 1716,01 грн., які суд і стягує з відповідача на користь позивача. В задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача на свою користь пені в розмірі 1475,66 грн. суд відмовляє на підставах викладених вище за необґрунтованістю та безпідставністю.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», ст. 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача в доход Державного бюджету України підлягає стягненню 1218 грн. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, п. 1-1 ст. 80, 82 ,84, 85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремсервіс» (41600, Сумська область, м. Конотоп, вул. Батуринська,9, код 32690599) на користь Головного управління статистики у Сумській області ( 4048, м.Суми, вл. Супруна,16, код 02362227) 1716,01 грн. пені.

3.Провадження у справі стосовно стягнення 5764,27 грн. боргу припинити за відсутністю предмету спору.

4.В задоволенні вимог про стягнення 1475,66 грн. пені відмовити.

5.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремсервіс» (41600, Сумська область, м.Конотоп, вул. Батуринська,9, код 32690599) в доход Державного бюджету (отримувач коштів: УДКС у м. Суми (м. Суми), 22030001, код отримувача (код ЄДРПОУ): 37970593, код банку отримувача (МФО): 837013, рахунок отримувача: 3002, код класифікації доходів бюджету: 22030001) 1218 грн. судового збору.

6.Видати наказ після вступу рішення в законну силу.

Повне рішення складено 08.10.2015р.

Суддя ОСОБА_2