Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "29" вересня 2015 р. Справа № 906/1212/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Шніт А.В.

при секретарі Антонюк Н.Ю,

за участю представників сторін:

від позивача: Ратушинська І.О. - дов. б/н від 29.10.2014

від відповідача: не з'явився

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Житомирський меблевий комбінат"

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення 21728,99грн

Позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 21728,99грн, з яких: 15301,06грн - сума основного боргу, 1947,89грн - пеня, 4480,04грн - штраф.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов'язань за договором №ЖМК-0044-2 оренди нежитлового приміщення від 26.12.2014.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Зазначив, що на день судового засідання відповідачем не було здійснено погашення заборгованості.

Відповідач відзиву на позов не подав, свого представника в судове засідання не направив. До суду повернулися ухвали суду від 03.08.2015 та 15.09.2015, які були направлені останньому на адресу, вказану в позовній заяві, з відміткою поштового зв`язку "за закінченням терміну зберігання" .

Відповідно до пп.3.9.1 та 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК... За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом... У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, відповідач у справі був належним чином повідомлений судом за адресою, вказаною у позовній заяві, про час та місце судового розгляду справи, а тому нез'явлення його або його представника не перешкоджає вирішенню спору.

У зв'язку з цим, відповідно до ст.75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

26.12.2014 між Приватним підприємством "Житомирський меблевий комбінат" (орендодавець, позивач) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (орендар, відповідач) було укладено договір №ЖМК-0044-2 оренди нежитлового приміщення (далі - Договір), згідно якого орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове оплачуване користування нежитлове приміщення, а саме - частину будівлі ТЦ на першому поверсі, загальною площею 4,0кв.м., яке розташоване за адресою м. Житомир, АДРЕСА_2 (а.с. 12-16).

Відповідно до п.1.6. Договору об'єкт оренди передається орендарю по акту приймання-передачі.

Так, у матеріалах справи знаходиться акт приймання-передачі №1 від 01.01.2015, згідно якого орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове оплачуване користування нежитлове приміщення, а саме - частину будівлі ТЦ на першому поверсі, загальною площею 4,0кв.м., яке розташоване за адресою м. Житомир, АДРЕСА_2 (а.с. 19).

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст.509 ЦК України).

Господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку (ч.1 ст.173 ГК України). Сторони можуть за взаємною згодою конкретизувати або розширити зміст господарського зобов'язання в процесі його виконання, якщо законом не встановлено інше (ч.3 ст.173 ГК України).

Майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч.1 ст.175 ГК України).

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Судом встановлено, що правовідносини між сторонами у справі виникли на підставі договору №ЖМК-0044-2 від 26.12.2014, який за своєю правовою природою є договором оренди.

За умовами ч.1 ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно ч.1 ст.762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частиною 1 ст.530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до пункту 2.3.7. Договору орендар зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати плату за оренду, компенсацію комунальних платежів та інших платежів, передбачених цим Договором, у відповідності з умовами Договору.

Пунктами 3.1. та 3.3. Договору встановлено, що орендар зобов'язаний вносити плату за користування об'єктом оренди в розмірах та строки, обумовлені цим договором; плата за користування приміщенням (орендна плата) сплачується орендарем щомісяця, не пізніше 5-го числа місяця, що слідує за оплачуваним місяцем.

Згідно п.3.4. Договору орендодавець виставляє орендареві рахунок на оплату плати за оренду, розрахованої відповідно до Додатку №2 до цього Договору. Орендар зобов'язаний сплачувати плату за оренду не пізніше строку, вказаного в цьому Договорі незалежно від факту одержання ним зазначених рахунків. При неотриманні орендарем цих рахунків, плата за оренду розраховується орендарем самостійно відповідно до Додатку №2 до цього Договору.

Крім того, пунктами 3.6., 3.6.1., 3.6.2. та 3.6.3. Договору встановлено обов'язок Орендаря сплачувати витрати на комунальні послуги - не пізніше 10-го числа місяця, наступного за оплачуваним місяцем.

Також, пунктом 3.17. Договору передбачено, що орендар щомісяця, не пізніше 5-го числа місяця, що слідує за оплачуваним місяцем, перераховує на поточний рахунок орендодавця суму в гривнях, що еквівалентна 1 (одному) долару США, в т.ч. ПДВ (20%), за курсом НБУ на день виставлення рахунку, за один квадратний метр об'єкта оренди, як оплату рекламних послуг, які мають на меті залученні потенційних покупців (користувачів послуг) Торгівельно-розважального центру "Глобал UА" та виражені у розміщенні реклами в засобах масової інформації, розміщенні зовнішньої реклами, а також у витратах на рекламні та інші масові заходи.

Відповідно до ч.2 ст.193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Проте, відповідач взяті на себе зобов'язання за договором №ЖМК-0044-2 оренди нежитлового приміщення від 26.12.2014 належним чином не виконав, внаслідок чого за період з березня по травень в нього перед позивачем виникла заборгованість з орендної плати, додаткової плати, комунальним платежам, рекламним послугам в сумі 15301,06грн.

Отже, враховуючи вищевикладене та перевіривши наданий позивачем розрахунок суми основного боргу, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення 15301,06грн боргу з орендної плати за нежитлове приміщення, додаткової плати, комунальним платежам, рекламним послугам обґрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи, та підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено вимогу щодо стягнення з відповідача 1947,89грн - пені за період з 06.04.2015 по 24.07.2015 та 4480,04грн - штрафу у розмірі 30% від простроченої суми грошового зобов'язання.

Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК України).

Пунктом 7.2. Договору передбачено, що у випадку затримок з боку орендаря в перерахуванні будь-яких платежів, передбачених цим Договором, на користь орендодавця, орендар сплачує пеню в розмірі офіційно встановленої подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, за кожний день прострочення від суми заборгованості.

Крім зазначеного вище згідно п.7.2.1. Договору до орендаря застосовується додаткова відповідальність за прострочення виконання грошових зобов'язань:

- якщо період прострочення становить 5-9 календарних днів, то орендар зобов'язаний сплатити орендодавцю штраф у розмірі 10% від простроченої суми грошового зобов'язання (7.2.1.1. Договору);

- якщо період прострочення становить 10-15 календарних днів, то орендар зобов'язаний сплатити орендодавцю штраф у розмірі 20% від простроченої суми грошового зобов'язання (7.2.1.2. Договору);

- якщо період прострочення становить 16 або більше календарних дів, то орендар зобов'язаний сплатити орендодавцю штраф у розмірі 30% від простроченої суми грошового зобов'язання (7.2.1.3. Договору).

Перевіривши поданий позивачем розрахунок суми пені та штрафу, суд вважає його правильним і таким, що відповідає вимогам діючого законодавства й умовам укладеного договору, тому задовольняє позов і в цій частині.

Як визначає ст.32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

За змістом статті 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Відповідач позов щодо підстав та предмету не оспорив, доказів сплати заборгованості не надав, у судове засідання не з`явився.

Отже, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, заявлений у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджується належними доказами, які є в матеріалах справи, та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача, оскільки він спонукав позивача звернутись з позовом до суду.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (10003, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Приватного акціонерного товариства "Житомирський меблевий комбінат" (10001, м. Житомир, АДРЕСА_2; ідентифікаційний код 00241212):

- 15301,06грн - основного боргу;

- 1947,89грн - пені;

- 4480,04грн - штрафу;

- 1827,00грн - судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 05.10.15

Суддя Шніт А.В.

Віддрукувати:

1 - у справу

2 - позивачу (рек. з пов).

3 - відповідачу (рек. з пов.)