ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2015 р. Справа № 922/3145/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Івакіна В.О., суддя Бондаренко В.П., суддя Камишева Л.М.

при секретарі Пляс Л.Ф.

за участю представників:

позивача ОСОБА_1 (дов. б/н від 05.01.2015 р.)

відповідача ОСОБА_2 (дов. №01-42юр/3213 від 30.04.2015 р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх.№4276Х/1-8) на рішення господарського суду Харківської області від 27 липня 2015 року у справі

за позовом Приватного вищого навчального закладу "Харківський інститут кадрів управління", м. Харків

до Акціонерної компанії "Харківобленерго", м. Харків

про визнання відсутності права

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ПВНЗ "Харківський інститут кадрів управління", звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до АК "Харківобленерго", в якому просив визнати відсутність права АК "Харківобленерго" на припинення чи обмеження подачі електричної енергії ПВНЗ "Харківський інститут кадрів управління" протягом навчального року; судові витрати просив покласти на відповідача.

Рішенням господарського суду Харківської області від 27.07.2015 р. у справі №922/3145/15 (суддя Яризько В.О.) в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач з рішенням господарського суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, вважаючи, що рішення прийнято з порушенням норм процесуального права. Просить рішення господарського суду скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Відповідач проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим. Зокрема, зазначає, що п. 7.5 ПКЕЕ містить обовязок постачальника електричної енергії, попередивши споживача не пізніше ніж за три робочих дні, припинити повністю або частково постачання йому електричної енергії у разі несплати рахунків відповідно до умов договорів, наявність яких передбачена цими Правилами. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення господарського суду без змін.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, вислухавши в судовому засіданні уповноважених представників сторін, перевіривши повноту встановлення місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи, правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як свідчать матеріали справи, 18.06.2008 р. між АК "Харківобленерго" (постачальник) та ПВНЗ "Харківський інститут кадрів управління" (споживач) укладено договір №4-1900 С про постачання електричної енергії, відповідно до умов якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю, зазначеною у додатку № 3.1 "Перелік місць встановлення розрахункових приладів обліку та тарифів, що застосовуються при проведенні розрахунків за спожиту електричну енергію" до цього договору, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід'ємною частиною (а.с. 10-18).

Відповідно до п. 2.1 договору, під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України, Правилами користування електричною енергією, правилами улаштування електроустановок, іншими нормативними документами. В разі прийняття нормативно-правових актів, які змінюють умови цього договору, сторони зобов'язуються до внесення до договору відповідних змін керуватися вимогами цих нормативних документів.

Термін дії договору у відповідності до п. 9.4 пролонговано на 2015 рік.

Відповідно до п. 2.3.3 договору, споживач зобов'язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість електричної енергії та інші нарахування, згідно з умовами додатку №2 Порядок розрахунків.

Пунктом 6.1.3 договору сторонами унормовано, що електропостачання споживача може бути обмежено або припинено постачальником з повідомленням споживача не пізніше ніж за три робочих дні у разі несплати спожитої електричної енергії у терміни, встановлені додатком №2 Порядок розрахунків.

Пунктом 7.5 ПКЕЕ встановлений обовязок постачальника електричної енергії, попередивши споживача не пізніше ніж за три робочих дні припинити повністю або частково постачання йому електричної енергії у разі несплати рахунків відповідно до умов договорів, наявність яких передбачена цими Правилами.

На виконання умов договору постачальник поставив споживачу електричну енергію, проте, ПВНЗ "Харківський інститут кадрів управління" в порушення умов договору своєчасно передоплату за поставлений товар не здійснив, в звязку з чим у нього станом на 13.05.2015 р. виникла заборгованість по передплаті в розмірі 44546,03 грн.

З метою вирішення питання щодо належного виконання договірних зобовязань постачальник 13.05.2015 р. направив ПВНЗ "Харківський інститут кадрів управління" повідомлення про припинення подачі електроенергії, де, зокрема, попередив, що відповідно до діючих ПКЕЕ (п. 7.5), а також за невиконання договірних зобовязань енергопостачання підприємства буде припинено з 08:00 19 травня 2015 р. (а.с. 19).

Вважаючи, що складення та подальше направлення на адресу споживача даного повідомлення є порушенням абз. 11 ч. 2 ст. 27 Закону України "Про електроенергетику" та, відповідно, п. 2.1 договору, ПВНЗ "Харківський інститут кадрів управління" звернувся до господарського суду Харківської області з позовом про визнання відсутності права АК "Харківобленерго" на припинення та обмеження подачі електроенергії ПВНЗ "Харківський інститут кадрів управління" протягом навчального року.

Відмовляючи в задоволенні позову господарський суд, зазначивши про недоведеність позивачем факту порушення відповідачем його прав, які підлягають судовому захисту, визнав позовні вимоги нормативно та документально необґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з висновками господарського суду з огляду на таке.

Господарські зобовязання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Згідно частини 1 статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір про постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору про постачання електричної енергії встановлюються Законами України "Про засади функціонування ринку електричної енергії України" та "Про електроенергетику".

Відповідно до приписів ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається (ст. 526 Цивільного кодексу України).

З матеріалів справи вбачається, що п. 4.5 додатку №2 до договору від 18.06.2008 р. сторони передбачили здійснення розрахунків за електричну енергію до початку розрахункового періоду шляхом перерахування попередньої оплати.

Колегією суддів встановлено та не заперечується позивачем, що останнім в порушення вищевказаних домовленостей не було своєчасно здійснено авансовий платіж.

Як вже зазначалось вище, на виконання умов п. 6.1.3 договору та 7.5 ПКЕЕ постачальником було направлено ПВНЗ "Харківський інститут кадрів управління" повідомлення від 13.05.2015 р., в якому АК "Харківобленерго" запропонувало споживачу зробити оплату за спожиту електричну енергію, нагадавши про порядок розрахунків, встановлений п. 4.5 додатку №2 до договору, а також попередивши, що за невиконання договірних зобовязань енергопостачання підприємства буде припинено у зазначений строк.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що направлення постачальником вищевказаного повідомлення відбулось на законних підставах у відповідності до умов договору, обумовлених сторонами.

Позивач, вважаючи направлення постачальником повідомлення від 13.05.2015 р. одним з кроків процедури по припиненню подачі електроенергії, просив суд встановити відсутність права на припинення чи обмеження подачі електричної енергії відповідачем до позивача протягом навчального року.

В обґрунтування позову, ПВНЗ "Харківський інститут кадрів управління" посилається на абз. 11 ч. 2 ст. 27 Закону України "Про електроенергетику" (зі змінами, внесеними, зокрема, Законом України "Про вищу освіту" №1556-VІІ від 01.07.2014 р., що набули чинності з 06.09.2014 р.), згідно вимог якого, порушенням у електроенергетиці є, в тому числі, припинення або обмеження електропостачання навчального закладу незалежно від форми власності протягом навчального року.

Здійснивши детальний аналіз позовних та апеляційних вимог, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, який вірно зазначив, що згідно вимог чинного законодавства про правопорушення з боку відповідача може свідчити факт вчинення ним дій з припинення чи обмеження електропостачання позивачу.

Проте, як свідчать матеріали справи та не заперечується позивачем, фактично споживача не було відключено від електропостачання, як і не було обмежено електропостачання відповідачем до позивача.

З вищевказаного випливає, що лише направлення відповідачем на адресу позивача повідомлення про можливе відключення від електропостачання, не свідчить про порушення прав останнього.

Відповідно до ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Колегія суддів вважає, що позивач в позові не обґрунтував та не довів належними та допустимими доказами того, що направлення постачальником повідомлення про припинення подачі електроенергії порушує його права і охоронювані законом інтереси.

Посилання позивача в позовній заяві та апеляційній скарзі на порушення відповідачем приписів абз. 11 ч. 2 ст. 27 Закону України "Про електроенергетику" та п. 7.5 ПКЕЕ, колегія суддів вважає безпідставними та необґрунтованими, оскільки: по-перше, припинення або обмеження електропостачання навчального закладу не відбулось, в звязку з чим відсутнє порушення, встановлене вимогами ст. ст. 27 Закону України "Про електроенергетику"; по-друге, твердження позивача про те, що направивши повідомлення відповідач ініціював процедуру відключення позивача, що свідчить про порушення його прав, зводяться до довільного тлумачення апелянтом норм, встановлених Правилами КЕЕ.

Відповідно до вимог статті 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Апеляційні вимоги не підтверджені належними доказами, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому у суду апеляційної інстанції відсутні правові підстави для їх задоволення.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Харківської області від 27.07.2015 р. у справі №922/3145/15 прийняте при належному зясуванні обставин, що мають значення для справи та у відповідності до норм матеріального і процесуального права і підстави для його скасування відсутні, в звязку з чим, апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 22, 85, 91, 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 27.07.2015 р. у справі №922/3145/15 залишити без змін.

Повна постанова складена 05.10.2015 р.

Головуючий суддя Івакіна В.О.

Суддя Бондаренко В.П.

Суддя Камишева Л.М.