РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2015Справа №910/23282/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптімус Прайм"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліра-2000"

про стягнення грошових коштів

Суддя Цюкало Ю.В.

У засіданні брали участь:

від позивача: Луценко М.В. - за довіреністю;

від відповідача: Дзьоба Д.Ф. - за довіреністю.

В судовому засіданні 30 вересня 2015 року, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:

В вересні 2015 року до канцелярії Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптімус Прайм" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліра-2000" про стягнення 29 978 500,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору № 1 надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги від 23 грудня 2014 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.09.2015р. суддею Цюкало Ю.В. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі №910/23282/15. Розгляд справи призначено на 30.09.2015р.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

23.12.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Оптімус Прайм» (позикодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ліра-2000» (позичальник) (разом - сторони) укладено Договір № 1 надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги (надалі - Договір або Договір позики), відповідно до п. 1.1. якого, позикодавець зобов'язується надати позичальнику безвідсоткову поворотну фінансову допомогу (позику), а останній зобов'язується прийняти та використати її за цільовим призначенням і повернути позику у визначений договором строк.

Позивач стверджує, що через неналежне виконання відповідачем умов Договору № 1 надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги від 23 грудня 2014 року щодо повернення грошових коштів, у останнього виникло зобов'язання повернути 29 978 500,00 грн. заборгованості.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Згідно зі ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За до ч.ч. 1, 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Як встановлено судом, 23.12.2014 року між сторонами укладено Договір № 1 надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги, відповідно до п. 1.1. якого, позикодавець зобов'язується надати позичальнику безвідсоткову поворотну фінансову допомогу (позику), а останній зобов'язується прийняти та використати її за цільовим призначенням і повернути позику у визначений договором строк.

Безвідсоткова поворотна фінансова допомога (позика) позичальнику надається в сумі 30 000 000,00 грн. (п. 3.1. Договору).

На виконання умов Договору позики позивачем перераховано на рахунок відповідача 30 000 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1 від 23 грудня 2014 року.

Крім того, факт отримання грошових коштів також підтверджено відповідачем, у зв'язку із чим зазначена обставина в порядку ч. 1 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України може не доказуватися перед судом.

На виконання зобов'язань за Договором № 1 надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги від 23 грудня 2014 року відповідачем повернуто позивачу 21 500,00 грн., що підтверджується карткою рахунку складеною та підписаною сторонами.

Відповідно до п. 5.2. Договору позики безвідсоткова поворотна фінансова допомога (позика) надається позичальнику строком на 6 місяців з дати укладення договору і підлягає поверненню в повному обсязі у строк не пізніше 24 червня 2015 року.

30.09.2015 року через канцелярію до суду від відповідача надійшла заява про визнання позову, у якій останній визнав позовні вимоги в повному обсязі.

Згідно зі ст. 22 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право визнати позов повністю або частково.

Відповідно до ст. 78 Господарського процесуального кодексу України визнання позову відповідачем викладається в адресованій господарському суду письмовій заяві, що долучається до справи.

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Враховуючи викладене, а також визнання відповідачем позову в повному обсязі, настання строку повернення позики відповідно до п. 5.2. Договору № 1 надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги від 23 грудня 2014 року, з урахуванням того, що станом на день розгляду спору відповідачем не повернуто позивачу грошові кошти в розмірі 29 978 500,00 грн., позовні вимоги про стягнення зазначеної суми підлягають задоволенню в повному обсязі.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати, відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІРА-2000" (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 34, ідентифікаційний код 30966313), з будь-якого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТІМУС ПРАЙМ" (03067, м. Київ, вулиця Гарматна, будинок 6, ідентифікаційний код 39342918), на будь-який рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду грошові кошти: 29 978 500,00 грн. (двадцять дев'ять мільйонів дев'ятсот сімдесят вісім тисяч п'ятсот гривень) заборгованості та 73 080,00 грн. (сімдесят три тисячі вісімдесят гривень) судового збору. Видати наказ.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 05.10.2015р.

Суддя Ю.В. Цюкало