ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2015 р. Справа № 925/1406/15

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Довганя К.І., при секретарі Олексенко Т.В. за участю представників сторін: позивача ОСОБА_1 за довіреністю, відповідача не зявився, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Вектор Соя" до публічного акціонерного товариства "Ватутінський хлібокомбінат" про стягнення 248498,44 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення 248498,44 грн. заборгованості по договору поставки №14/05 від 15.04.2015, з яких 217987,40 грн. основна заборгованість, 29058,11 грн. пені, 1452,93 грн. 3% річних.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що за умовами укладеного 15.04.2015 між товариством з обмеженою відповідальністю "Вектор Соя" (позивачем) та публічним акціонерним товариством "Ватутінський хлібокомбінат" (відповідачем) договору поставки відповідач не виконав свого обовязку щодо оплати за поставлений товар.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позові та подала до суду заяву, якою повідомила про часткове погашення боргу відповідачем в сумі 33000,00 грн. згідно банківських виписок №5963 від 25.08.2015, №6019 від 26.08.2015, №6051 від 27.08.2015 та №00006316 від 14.09.2015, відповідно просила зменшити розмір позовних вимог.

Відповідно до приписів ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Суд вважає що заява позивача про зменшення позовних вимог не суперечить чинному законодавству та не суперечить інтересам сторін, відповідає вимогам та подана в порядку ст. 22 ГПК України, а тому підлягає прийняттю до розгляду та задоволенню.

Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання, однак в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник позивача позов у судовому засіданні підтримала з підстав, викладених у ньому, та з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю представника відповідача за наявними матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Між товариством з обмеженою відповідальністю "Вектор Соя" (позивачем) та публічним акціонерним товариством "Ватутінський хлібокомбінат" (відповідачем)) було укладено договір поставки № 14/05 від 15.04.2015.

Відповідно до п. 1.1 договору позивач зобовязався передавати у власність покупця сільськогосподарську продукцію (надалі - товар) вказаний у специфікаціях (додатках), які є невідємною частиною договору, а покупець зобовязується приймати цей товар та оплачувати його на умовах, визначених цим договором.

Найменування, асортимент, одиниця виміру, загальна кількість товару, що підлягає поставці за цим договором, ціна за одиницю товару, визначаються в специфікаціях (додатках), які є невідємною частиною цього договору (п. 2.1 договору).

Відповідно до п. 3.1 договору місце, умови та строки поставки товару встановлюються сторонами за домовленістю та визначаються в специфікаціях (додатках), які є невідємною частиною цього договору. Датою отримання товару вважається дата підписання представником покупця видаткової накладної постачальника про отримання цього товару (п. 3.2. договору).

Згідно п. 4.1. договору товар поставляється постачальником покупцю за договірними цінами, погодженими сторонами шляхом переговорів та визначаються в специфікаціях (додатках), які є невідємною частиною цього договору.

Пунктом 4.4. договору сторони визначили, що оплата за товар, що поставляється, здійснюється покупцем у формі 100% передоплати вартості партії товару. В разі поставки постачальником партії товару без здійснення покупцем попередньої оплати, оплата поставленої партії товару здійснюється протягом 1 (одного) банківського дня з моменту поставки партії товару.

У відповідності до п. 7.2. договору, в разі несвоєчасного розрахунку покупцем за поставлений товар, покупець сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний прострочений календарний день.

На виконання умов договору, 15 квітня 2015 року сторонами були укладені специфікації №1 від 18.05.2015, №2 від 20.05.2015, №3 від 26.05.2015, №4 від 22.06.2015 та №5 від 24.06.2015. На підставі укладених специфікацій позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 841616,40 грн. по видаткових накладних №106 від 19.05.2015, №108 від 21.05.2014, №119 від 28.05.2015, № 150 від 24.06.2015, №153 від 25.06.2015, №155 від 26.06.2015 та товарно-транспортних накладних №286 від 19 травня 2015р., №292 від 21 травня 2015р., №315 від 28 травня 2015р., №389 від 24 червня 2015р., №391 від 25 червня 2015р., №397 від 26 червня 2015р.

Поставлений товар був прийнятий уповноваженим представником відповідача, що підтверджується підписами та відтисками печатки у видаткових накладних та товарно-транспортних накладних.

Однак відповідач взяті на себе зобовязання щодо повного та своєчасного розрахунку за придбаний товар не виконав, сплатив лише 623629,00 грн.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем станом день подання позову становила 217987,40 гривень.

Після порушення провадження у справі, відповідач, згідно банківських виписок №5963 від 25.08.2015, №6019 від 26.08.2015, №6051 від 27.08.2015 та №00006316 від 14.09.2015 сплатив позивачу 33000,00 гривень.

Станом на 01 жовтня 2015 року, заборгованість відповідача перед позивачем становить 184987,40 гривень.

Ст.ст. 173, 174, 181, 193 ГК України, ст.ст. 525, 526, 530, 546, 549, 625, 655, 692, 712 ЦК України містять такі положення:

Господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта ( виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Господарські зобовязання можуть виникати:

- з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладання даного виду договорів.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобовязанні встановлений строк ( термін ) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін ).

Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочки, а також три відсотки річних від простроченої суми.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений іншим строк оплати товару, та сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Оцінивши фактичні обставини справи та приписи наведеного вище законодавства суд приходить до наступних висновків.

Господарські зобовязання між сторонами виникли на підставі укладеного договору поставки № 14/05 від 15.04.2015. Даний договір, виходячи з його умов, є договором поставки. Свої зобовязання за цим договором позивач виконав належним чином та поставив відповідачу товар на загальну суму 841616,40 грн.

Таким чином, у відповідача виникло зобовязання щодо оплати вартості отриманого товару на умовах договору.

Однак відповідач, в порушення вимог ст.ст. 525, 526, 530, 692 ЦК України свої зобовязання щодо оплати вартості отриманого товару належним чином не виконав, заборгувавши позивачу на час розгляду справи 184987,40 гривень, які підлягають стягненню з відповідача.

Крім того, у відповідності до ст. ст. 549, 625 ЦК України та п. 7.2 договору, відповідач зобовязаний сплатити нараховану позивачем пеню в розмірі 29058,11 грн. та 3% річних в розмірі 1452,93 грн.

Розрахунок зроблено вірно, а тому він підлягає до стягнення у заявлених сумах.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені останнім витрати на сплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49,82-85 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Ватутінський хлібокомбінат" вул. Транспортна, б. 33, м. Ватутіне, Черкаська область, 20250, код 00380669 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Вектор Соя", вул. Козацька, б. 120/4, м. Київ, 03680, код 39524562 184987,40 грн. основної заборгованості, 29058,11 грн. пені, 1452,93 грн. 3% річних та 4970, 00 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 06.10.2015р.

СУДДЯ К.І.Довгань