РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2015Справа №910/19814/15

За позовом: публічного акціонерного товариства "АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "КИЇВВОДОКАНАЛ";

до: об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "БІЛИЙ ДІМ";

про: стягнення 56.942,03 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Шевченко О.М. - за довіреністю від 30.06.2015 № 692;

відповідача: не з'явилися.

С У Т Ь С П О Р У :

Публічне акціонерне товариство "АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "КИЇВВОДОКАНАЛ" звернулося до господарського суду міста Києва із позовними вимогами до об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "БІЛИЙ ДІМ" про стягнення з останнього заборгованості в розмірі 56.942,03 грн.

Позивач свої позовні вимоги мотивує тим, що останній на виконання укладеного між сторонами спору договору на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі від 11.11.2004 № 05244/4-02, у період з 01.07.2012 по 30.06.2014, надав відповідачеві послуги загальною вартістю 48.615,84 грн, проте відповідач своїх грошових зобов'язань за вказаним договором не виконав.

За таких обставин, публічне акціонерне товариство "АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "КИЇВВОДОКАНАЛ" просить суд задовольнити його вимоги та стягнути з об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "БІЛИЙ ДІМ" заборгованість в розмірі 48.615,84 грн., а за порушення зобов'язання за договором від 11.11.2004 № 05244/4-02 позивач заявив позовні вимоги про стягнення з відповідача: неустойки у вигляді пені в сумі 1.404,48 грн, штраф в сумі 2.430,80 грн; 3 % річних в сумі 1.355,22 грн, а також інфляційні втрати в сумі 3.135,69 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.08.2015 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 910/19814/15.

Ухвала про порушення провадження у справі надсилалася відповідачеві на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Більш того, в матеріалах даної справи міститься повідомлення поштового зв'язку про вручення уповноваженій особі відповідача поштового відправлення суду. Враховуючи наведене, відповідач повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Відповідач правом наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України не скористався, відзиву на позов від останнього до суду не надійшло. Таким чином, відповідно до положень статті 75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 30.09.2015 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи повноважного представника позивача по суті даного спору та дослідивши наявні докази у матеріалах даної справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між відкритим акціонерним товариством "АКІОНЕРНА КОМПАНІЯ "КИЇВВОДОКАНАЛ", найменування якого змінено на публічне акціонерне товариство "АКІОНЕРНА КОМПАНІЯ "КИЇВВОДОКАНАЛ", як постачальником (далі - позивач) та об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку "БІЛИЙ ДІМ", як абонентом, (далі - відповідач) укладено договір на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі від 11.11.2004 № 05244/4-02 (далі - Договір), відповідно предмету якого позивач зобов'язується надавати відповідачу послуги з постачання питної води та на підставі пред'явленого відповідачем дозволу на скид стічних вод у систему каналізацій м. Києва, приймати від нього стічні води у систему каналізацій м. Києва відповідно до Правил приймання стічних вод підприємств у систему каналізації м. Києва (далі - Місцеві правила), а відповідач зобов'язується здійснювати своєчасну оплату наданих йому позивачем послуг на умовах Договору, дотримуватися порядку користування питною водою з комунальних водопроводів і приймання стічних вод, встановлених Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затвердженими наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 № 190 (далі - Правила № 190), Правилами № 37, а також дотримуватися норм, визначених іншими нормативними актами, що регулюють правовідносини, які виникають за Договором (п. 1.1 Договору).

Згідно п. 2.1.1 Договору облік поставленої води та кількість прийнятих стоків здійснюється за показаннями лічильника, зареєстрованого у позивача, окрім випадків, передбачених Правилами № 190. У випадку наявності у відповідача декількох об'єктів водоспоживання облік спожитої ним води здійснюється з урахуванням показань всіх лічильників, зареєстрованих за відповідачем. Обсяг наданої води для поливу визначається за показаннями лічильника. В разі технічної неможливості встановлення лічильника кількість поставленої для поливу води може визначатися за узгодженим з позивачем розрахунком на підставі наданих відповідачем офіційних документів, якими визначена площа поливу.

Пунктом 2.1.2 Договору визначено, що зняття показань з лічильника (-ків) здійснюється, як правило, щомісячно представником позивача у присутності представника відповідача у строки згідно з графіком обслуговування постачальника. Для відповідача із стабільним об'ємом водоспоживання (до 30 м. куб. із незначним коливанням) зняття показань з лічильника може здійснюватися позивачем поквартально, при цьому останній направляє відповідачу щомісячно розрахункові документи на оплату наданих послуг, виходячи із його середньодобового споживання води. Показання лічильника за відповідний період можуть бути прийняті до розрахунків позивачем від відповідача в письмовому вигляді. В разі, якщо відповідач не забезпечить присутності свого представника для зняття показань, дані, зняті позивачем, є підставою для виставлення розрахункових документів на оплату наданих послуг.

Як визначено п. 2.1.3 Договору якщо лічильник не працює не з вини відповідача кількість поставленої води визначається, виходячи із середньодобової витрати відповідача, яка визначається за показаннями працюючого лічильника в останні два розрахункові місяці. У випадку, коли лічильник працював менше двох місяців, кількість води визначається за її середньодобовою витратою не менше 10-ти днів. Облік води за таким порядком здійснюється до встановлення працюючого (повіреного) лічильника, перерахунки за відповідний період не проводяться.

Кількість стічних вод, які надходять у міську каналізаційну мережу, визначається за показаннями лічильників стічних вод або за кількістю води, що надходить із комунального водопроводу та інших джерел водопостачання, згідно з показаннями лічильників води та/або іншими способами визначення об'ємів стоків у відповідності до Правил № 190 та Місцевих правил (п. 2.1.4 Договору).

Облікові дані відповідача щодо кількості та вартості спожитих ним послуг підлягають обов'язковому звірянню у позивача. Відповідач щоквартально, не пізніше 10 числа наступного за звітним кварталом місяця та в інші строки (за письмовою вимогою позивача) направляє до останнього письмовий звіт по обсягам наданих послуг (за встановленою позивачем формою) та проводить з останнім звіряння обсягів наданих послуг у відповідному обліковому періоді, а також звіряння по проведених розрахунках за надані послуги. Для проведення звіряння відповідач направляє свого представника до позивача із необхідними для цього обліковими та бухгалтерськими документами. Звіряння вважається проведеним з моменту отримання позивачем підписаного повноважними особами акту звіряння розрахунків. В разі невиконання відповідачем цього пункту Договору, облікові дані позивача щодо кількості та вартості наданих послуг та проведених відповідачем розрахунків вважаються безумовно погодженими відповідачем (п. 2.1.6 Договору).

Позивач щомісячно направляє банківській установі відповідача розрахункові документи (в електронному вигляді - дебетові повідомлення або у паперовому вигляді вимоги-доручення тощо) для оплати за поставлену воду та прийняті стічні води відповідно до встановлених тарифів. Тарифи на послуги з водопостачання та водовідведення встановлюються уповноваженими органами відповідно із чинним законодавством та не підлягають узгодженню сторонами. В разі зміни тарифів у період дії Договору позивач доводить відповідачу нові тарифи у розрахункових документах без внесення додаткових змін до Договору стосовно строків їх введення та розмірів (п. 2.2.1 Договору).

У розрахункових документах зазначаються вартість та кількість наданих послуг за відповідний період, а також розмір чинних тарифів. Оплата вартості послуг здійснюється відповідачем щомісячно у безготівковій формі у п'ятиденний термін з дня направлення позивачем платіжного документа до банківської установи абонента. За згодою позивача оплата може здійснюватися іншими способами, що не суперечать чинному законодавству України. В разі утворення боргу оплата, що надходить від відповідача, незалежно від зазначеного в платіжному документі призначення платежу першочергово зараховується позивачем в погашення боргу (п. 2.2.2 Договору).

У разі незгоди щодо кількості або вартості отриманих послуг, зазначених у розрахунковому документі, відповідач зобов'язаний у десятиденний термін з дня направлення позивачем розрахункового документа до банківської установи відповідача письмово повідомити про це позивача та у цей же термін направити представника з обґрунтовуючими документами для проведення звіряння та підписання акта. В іншому випадку відмова відповідача оплатити розрахунковий документ позивача вважатиметься безпідставною (п. 2.2.5 Договору).

Позивач зобов'язується забезпечувати відповідачу постачання питної води, якість якої відповідає ГОСТ 2874-82 "Вода питна" до його водопровідного вводу (п. 3.1.1 Договору).

Відповідач зобов'язується сплачувати вартість наданих йому позивачем послуг на умовах Договору (п. 3.3.5 Договору).

Договір набирає чинності з дня його підписання та діє один рік. Договір вважається пролонгованим на новий строк, якщо за 20 днів до припинення його дії жодна із сторін письмово не повідомить іншу сторону про його припинення. Відносини сторін до укладення нового договору регулюються Договором (пункт 7.1 Договору).

Пунктом 4.2 Договору передбачено, що у разі порушення строків виконання зобов'язання по оплаті за надані послуги, абонент сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу.

За безпідставну відмову оплатити направлений рахунок або вимогу щодо оплати абонент сплачує постачальнику штраф у розмірі 5 відсотків від суми, яку відмовився сплатити (п. 4.6 Договору).

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами даного спору Договір за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Положеннями ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору, зокрема, з житлово-будівельними кооперативами (ч. 1 ст. 19 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання").

Положеннями ч. 2 ст. 23 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" підприємства питного водопостачання зобов'язані, зокрема, забезпечити виробництво та постачання споживачам питної води відповідно до умов договору, а споживачі питної води, у свою чергу, зобов'язані, у тому числі, своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення (ч. 2 ст. 22 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання").

Спір між сторонами судового процесу виник внаслідок порушення відповідачем його грошового зобов'язання за Договором. Позивачем у період з 01.07.2012 по 30.06.2014 надані відповідачеві послуги загальною вартістю 48.615,84 грн. Надання послуг з постачання питної води та водовідведення позивач підтверджує актами про зняття показань з приладів обліку, підписаними уповноваженими представниками сторін, а також реєстрами дебетових повідомлень. Проте відповідач, в порушення умов Договору отримані послуги на користь позивача не оплатив.

Таким чином, позивачем заявлено до відповідача позовну вимогу про стягнення з останнього заборгованості за надані та отримані відповідачем послуги на підставі Договору за кодом в сумі 48.615,84 грн.

Крім того, у зв'язку з порушенням з боку відповідача зобов'язань за Договором, позивач заявив позовні вимоги про стягнення з відповідача неустойки у вигляді пені в сумі 1.404,48 грн, штрафу в сумі 2.430,80 грн; 3 % річних в сумі 1.355,22 грн, а також інфляційні втрати в сумі 3.135,69 грн.

З урахуванням встановлених судом обставин та наявних в матеріалах справи доказів, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з урахуванням такого.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки визначені Законом України "Про житлово-комунальні послуги", статтею 1 якого унормовано, що комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо - та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

За змістом статті 19 названого Закону відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Частиною четвертою статті 26 Закону встановлено, що у разі, якщо виконавець не є виробником, відносини між ним та виробником регулюються окремим договором, який укладається відповідно до вимог цієї статті.

Так, пунктом 3.13 Правил № 190 розрахунки з виробником послуг центрального водопостачання і водовідведення на основі укладених договорів за весь обсяг питної води, яка відпущена з систем водопостачання і використана на потреби гарячого водопостачання та інші потреби, здійснюють суб'єкти господарювання, у яких теплові пункти (котельні) перебувають на балансі або яким вони передані в управління, повне відання, користування, концесію. Обсяг питної води, поданої до теплових пунктів (котелень) фіксується засобами обліку, які встановлені на межі балансової належності. Обсяг гарячого водопостачання, переданий споживачам виконавцем послуг з постачання гарячої води, ураховується в загальному обсязі стічних вод споживачів і оплачується ним за договором з виробником на підставі показів засобів обліку або в порядку, обумовленому договором.

За змістом статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається. Предметом договору енергопостачання є окремі види енергії з найменуванням, передбаченим у державних стандартах або технічних умовах.

Приписами ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України встановлено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідач про незгоду щодо кількості або вартості отриманих послуг у період з 01.07.2012 по 30.06.2014 позивача не повідомляв, свого представника з необхідними обліковими документами для проведення звіряння та підписання акту не направляв. Тому в силу положень п. 2.1.6 та 2.2.5 Договору, кількість та вартість наданих позивачем послуг у вказаний період вважаються погодженими відповідачем.

Суд відзначає, жодного підтвердження щодо факту погашення відповідачем заборгованості перед позивачем за отримані ним послуги, сторонами даного спору до суду не подано.

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується і відповідача, який повинен був довести належними засобами доказування факт відсутності порушення зобов'язання.

З урахуванням всіх обставин справи та в їх сукупності, факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем доведений, документально обґрунтований і відповідачем не спростований, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за надані у період з 01.07.2012 по 30.06.2014 надані відповідачеві послуги загальною вартістю 48.615,84 грн, підлягає задоволенню повністю.

Оскільки відповідач своїми діями порушив зобов'язання за Договором (ст. 610 Цивільного кодексу України), то він вважається таким, що прострочив виконання (ст. 612 Цивільного кодексу України), тому є підстави для застосування відповідальності, встановленої договором та законом.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач не виконав своє грошове зобов'язання у строк, встановлений Договором, заявлені позивачем позовні вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 1.404,48 грн, штрафу в сумі 2.430,80 грн; 3 % річних в сумі 1.355,22 грн та також інфляційні втрати в сумі 3.135,69 грн є обґрунтованими та такими, підлягають задоволенню в повному обсязі, за розрахунками позивача, які, у свою чергу, перевірені і визнані судом вірними.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "БІЛИЙ ДІМ" (02140, м. Київ, вул. М. Гришка, буд. 10; ідентифікаційний код 25397398, з будь-якого його рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду) на користь публічного акціонерного товариства "АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "КИЇВВОДОКАНАЛ" (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, буд. 1-А; ідентифікаційний код 03327664, на будь-який його рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконавчого провадження) основну заборгованість в сумі 48.615 (сорок вісім тисяч шістсот п'ятнадцять) грн 84 коп.; пеню в сумі 1.404 (одна тисяча чотириста чотири) грн 48 коп.; штраф в сумі 2.430 (дві тисячі чотириста тридцять) грн 80 коп.; 3 % річних в сумі 1.355 (одна тисяча триста п'ятдесят п'ять) грн 22 коп.; інфляційні втрати в сумі 3.135 (три тисячі сто тридцять п'ять) грн. 69 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 1.827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 07 жовтня 2015 року

Суддя С.В. Балац