ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2015р. Справа№ 914/2967/15

За позовом: Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Львів

до відповідача: Сокальського міського комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства, м. Сокаль Львівської області

про стягнення 3 960, 00 грн.

Суддя П. Манюк

при секретарі О. Підкостельній

за участю представника:

від позивача: ОСОБА_1 - представник

від відповідача: ОСОБА_2 - представник

Зміст ст. 22 ГПК України представникам сторін розяснено.

Розглядається справа за позовом Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до Сокальського міського комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства про стягнення 7 960, 00 грн., з яких: 4 000, 00 грн. штрафу та 3 960, 00 грн. пені.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 27.08.2015 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні на 21.09.2015 року.

В судовому засіданні оголошувалася перерва.

В судових засіданнях представник позивача позовні вимоги підтримав, подав заяву про зменшення позовних вимог, в якій просив суд стягнути з відповідача на користь позивача 3 960, 00 грн. пені, оскільки сума штрафу в розмірі 4 000, 00 грн. була відповідачем сплачена.

Представник відповідача позовні вимоги заперечив, просив відмовити у їх задоволенні з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та усних поясненнях.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне:

Львівське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (надалі - позивач) звернулося з позовом до Сокальського міського комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства (надалі - відповідач) про стягнення 3 960, 00 грн. пені (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог).

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 28.02.2013 року № 19 (надалі рішення) визнано, що відповідач вчинив порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, яке передбачено п. 2 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку послуг з централізованого водовідведення у вигляді дії підприємства (недотримання процедури повідомлення споживачів про зміну тарифів), що може призвести до ущемлення інтересів споживачів, які б були неможливими за умови існування значної конкуренції на ринку. За вказане порушення на відповідача накладено штраф в розмірі 4 000, 00 грн.

Рішення від 28.02.2013 року № 19 було отримано відповідачем 07.03.2013 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 685.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» відповідачу необхідно було сплатити штраф, вказаний у п. 3 рішення від 28.02.2013 р. № 19 у двомісячний строк з дня одержання вказаного рішення, тобто з 08.03.2013 року по 08.05.2013 року.

Позивач зазначає, що останнім днем сплати штрафу, виконання рішення або оскарження його відповідачем до господарського суду було 08.05.2013 р.

Відповідачем було сплачено штраф в розмірі 4 000, 00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 05.07.2013 р. № 1073, від 19.07.2013 р. № 1174, від 31.07.2013 р. № 1250, від 22.08.2013 р. № 1391 та від 30.09.2013 р. № 1615.

Зважаючи на те, що відповідачем штраф у розмірі 4 000, 00 грн. у встановлений двомісячний строк не був сплачений, позивачем згідно ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» була нарахована пеня у розмірі 1,5 % за кожний день прострочення сплати зазначеного штрафу, що становить 3 960, 00 грн.

Враховуючи наведене, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 3 960, 00 грн., нараховану у звязку з несплатою вказаного штрафу у розмірі 4 000, 00 грн.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача позовні вимоги заперечив посилаючись на те, що позивачем пропущено річний строк позовної давності, встановлений п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, для звернення з позовом до суду про стягнення пені.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи із наступних мотивів:

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України "Про захист економічної конкуренції", державний контроль за додержанням законодавства про захист економічної конкуренції, захист інтересів суб'єктів господарювання та споживачів від його порушень здійснюються органами Антимонопольного комітету України.

Згідно з ч. 6 ст. 40 ГК України, Антимонопольний комітет України та його територіальні відділення у встановленому законом порядку розглядають справи про недобросовісну конкуренцію та інші справи щодо порушення антимонопольно-конкурентного законодавства, передбачені законом.

Приписами ст. 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" передбачено, що у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України наділений, зокрема, повноваженнями розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами.

Судом встановлено, що рішенням адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 28.02.2013 року № 19 визнано, що відповідач вчинив порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, яке передбачено п. 2 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку послуг з централізованого водовідведення у вигляді дії підприємства (недотримання процедури повідомлення споживачів про зміну тарифів), що може призвести до ущемлення інтересів споживачів, які б були неможливими за умови існування значної конкуренції на ринку. За вказане порушення на відповідача накладено штраф в розмірі 4 000, 00 грн., який він був зобов'язаний сплатити у двомісячний строк з дня одержання рішення.

Згідно ч. 1 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Як вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення, рішення Антимонопольного комітету від 28.02.2013 року № 19 відповідач отримав 08.03.2013 року.

Відповідно до ч. ч. 2 та 3 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Частиною 8 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" встановлено, що протягом п'яти днів з дня сплати штрафу суб'єкт господарювання зобов'язаний надіслати до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Відповідачем штраф за порушення законодавства про захист економічної конкуренції було сплачено з порушенням строків, визначених ч. 3 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Відповідно до частини 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу.

Судом встановлено, що відповідач повинен був оплатити штраф у період з 08.03.2013 року по 08.05.2013 року. Оскільки відповідачем у зазначений строк штраф сплачено в повному обсязі не було, позивачем було здійснено нарахування пені з 09.05.2013 року по 13.07.2013 року, розмір якої становить 3 960, 00 грн. із застосуванням законодавчого обмеження її максимального розміру. Позивачем правомірно визначено розмір пені, оскільки часткова оплата відповідачем у зазначений період штрафу не дає підстав для проведення нарахування штрафних санкцій в залежності від частково сплаченої суми штрафу.

З посиланнями відповідача на те, що позивачем пропущено річний строк позовної давності, встановлений п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, для звернення з позовом до суду про стягнення пені, суд не погоджується з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ГК України при реалізації в судовому порядку відповідальності за правопорушення у сфері господарювання застосовуються загальний та скорочені строки позовної давності, передбачені Цивільним кодексом України, якщо інші строки не встановлено цим Кодексом. Встановленні ст. 223 ГК України строки реалізації господарсько-правової відповідальності на відповідні правовідносини не поширюються. Зокрема, не застосовуються у визначеному названою нормою порядку загальний та скорочені строки позовної давності передбачені ЦК України.

Частиною 7 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені, органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про правомірність нарахування позивачем пені в розмірі 3 960, 00 грн. за прострочення сплати штрафу у строки визначені ч. 3 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", а відтак позовні вимоги щодо стягнення з відповідача в дохід Державного бюджету України пені в розмірі 3 960, 00 грн. підлягають до задоволення.

Оскільки, спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, судовий збір покладається на нього повністю.

Враховуючи вищезазначене, керуючись, ст.ст 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

вирішив:

1. Позовні вимоги задоволити повністю.

2. Стягнути з Сокальського міського комунального підприємства водопровідно каналізаційного господарства (80000, м. Сокаль Львівської області, вул. Героїв УПА, 23, ) в дохід Державного бюджету України пеню у розмірі 3 960, 00 грн.

3. Стягнути з Сокальського міського комунального підприємства водопровідно каналізаційного господарства (80000, м. Сокаль Львівської області, вул. Героїв УПА, 23, ) в дохід Державного бюджету України 1 827, 00 грн. судового збору.

4. Накази видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Повне рішення складено 12.10.2015 року.

Суддя Манюк П.Т.