РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2015Справа №910/22213/15

За позовом приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА ГРУПА"

до приватного акціонерного товариства "ЄВРОПЕЙСЬКИЙ СТРАХОВИЙ АЛЬЯНС"

про стягнення 16.365,63 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: не з'явилися;

відповідача: не з'явилися.

С У Т Ь С П О Р У :

Приватне акціонерне товариство "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА ГРУПА" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до приватного акціонерного товариства "ЄВРОПЕЙСЬКИЙ СТРАХОВИЙ АЛЬЯНС" про стягнення з останнього 16.365,63 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було заподіяно пошкодження транспортному засобу, який є предметом договору добровільного страхування, укладеного між позивачем і страхувальником.

Позивач на підставі правил, встановлених ст. 27 ЗУ "Про страхування" та ст. 993 ЦК України, звернувся до відповідача, як до особи, у якої застраховано цивільно-правову відповідальність винної у скоєнні ДТП особи, із вимогою про виплату страхового відшкодування. Проте, вказана вимога залишена відповідачем без виконання, що й призвело до звернення позивача до господарського суду за захистом свого порушеного права та охоронюваного законом інтересу шляхом стягнення з відповідача 16.365,63 грн, з яких: 11.441,52 грн - сума страхового відшкодування, 202,19 грн - 3% річних та 4.721,92 грн - інфляційних втрат.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 28.08.2015 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 910/22213/15.

Ухвала про порушення провадження у справі надсилалася учасникам процесу на адресу їх місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Більш того, в матеріалах даної справи містяться повідомлення поштового зв'язку про вручення уповноваженим особам учасників процесу поштових відправлень суду.

Відповідач, скориставшись своїм правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким заперечив проти нарахування на суму страхового відшкодування 3% річних та інфляційних втрат. Крім того, позивачем не надано доказів: повідомлення боржника про заміну кредитора, подання заяви про виплату страхового відшкодування, визначення розміру збитку відповідно до вимог Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

В судовому засіданні 28.09.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд,

В С Т А Н О В И В :

Між приватним акціонерним товариством "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА ГРУПА", як страховиком, (далі - позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю "ВІП-РЕНТ" (далі - страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу від 27.12.2011 № 28-0199-2700-AVIS, номер якого змінено додатковим договором від 29.12.2012 № 2 на № № 28-0199-2700/13-AVIS з подальшим укладенням додатку № 159 (далі - Договір добровільного страхування).

Відповідно до предмету Договору добровільного страхування, позивач застрахував майнові інтереси страхувальника, які пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме "RENAULT LOGAN", із державним знаком НОМЕР_1 (далі - застрахований ТЗ).

19.02.2014 о 09:00 по вул. 40 років Жовтня у м. Херсоні відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю застрахованого ТЗ та транспортного засобу "HYUNDAI-ACCENT", із державним знаком НОМЕР_2, яким керував гр. ОСОБА_3

Факт ДТП підтверджується довідкою про ДТП № 9352445 (засвідчена копія наявна в матеріалах справи).

Постановою Суворовського районного суду м. Херсона від 25.03.2014 у справі № 668/3225/14-п (провадження № 3/668/670/14) встановлено, що ДТП трапилося внаслідок порушень Правил подорожнього руху України водієм ОСОБА_3 (далі - винна особа) у зв'язку з чим, вказану фізичну особу притягнуто до адміністративної відповідальності.

Внаслідок зазначеного вище ДТП застрахований ТЗ отримав механічні пошкодження.

Вартість відновлюваного ремонту автомобіля в результаті його пошкодження у вказаній вище ДТП визначено позивачем на підставі рахунку-фактури від 21.02.2014 № СФ-0000144, акту виконаних робіт від 12.04.2014 № РН-0000495 та страхового акту від 13.06.2014 № ДККА-34926 та становить 11.951,52 грн.

Виходячи з приписів ст. 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 Цивільного кодексу України).

Позивач на підставі Договору добровільного страхування, з урахуванням рахунку-фактури від 21.02.2014 № СФ-0000144, акту виконаних робіт від 12.04.2014 № РН-0000495 та страхового акту від 13.06.2014 № ДККА-34926, здійснив виплату страхового відшкодування в сумі 11.951,52 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 13.06.2014 № 14018.

За правилами, встановленими ст. 27 Закону України "Про страхування " та ст. 993 ЦК України, позивач є саме тією особою, до якої перейшло право вимоги від відповідача страхового відшкодування, виплаченого страхувальникові на підставі Договору добровільного страхування.

Згідно інформації, наданої Моторним (транспортним) страховим бюро України, станом на момент виникнення ДТП, цивільно-правова відповідальність винної особи застрахована приватним акціонерним товариством "ЄВРОПЕЙСЬКИЙ СТРАХОВИЙ АЛЬЯНС" (далі - відповідач), що підтверджується Полісом серії АС № 896218 (далі - Договір обов'язкового страхування). Виходячи з Договору обов'язкового страхування, забезпеченим транспортним засобом є - "HYUNDAI-ACCENT", із державним знаком НОМЕР_2, тобто той самий автомобіль, яким керувала винна у настанні ДТП особа, ліміт за шкоду заподіяну майну становить 50.000,00 грн, а франшиза - 510,00 грн.

Так, позивач, з метою реалізації свого права, забезпеченого ст. 27 ЗУ "Про страхування" та ст. 993 ЦК України, звернувся до відповідача із претензією від 24.09.2014 № 864АПС про відшкодування страхової виплати.

У відповідності до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

За змістом ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" строк виконання грошового зобов'язання страховика за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів по виплаті особі страхового відшкодування, яка має право на отримання такого відшкодування, становить 90 днів з моменту отримання відповідної заяви.

Спір між сторонами судового процесу виник внаслідок порушення відповідачем його грошового зобов'язання за Договором обов'язкового страхування, відповідач на претензію позивача від 24.09.2014 № 864АПС відповіді не надав, вимоги викладені в ній не задовольнив. Наведена обставина призвела до звернення позивача до господарського суду за захистом свого порушеного права та охоронюваного законом інтересу шляхом стягнення з відповідача 16.365,63 грн, з яких: 11.441,52 грн - сума страхового відшкодування, 202,19 грн - 3% річних та 4.721,92 грн - інфляційних втрат.

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відносно заперечень відповідача, викладених у відзиві, то вони судом відхиляються частково з таких підстав. Відповідно до умов Договору добровільного страхування позивач у разі настання страхового випадку зобов'язаний відшкодувати збитки в межах страхової суми в порядку та на умовах, передбачених Договором.

Згідно з частинами четвертою і вісімнадцятою статті 9 Закону України "Про страхування" розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством, а франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Умовами Договору добровільного страхування сторони передбачили, що розмір збитків і виплата страхового відшкодування визначається на підставі страхового акта. Законами України "Про страхування" та "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не передбачено зобов'язання страховика за договором добровільного страхування визначати розмір страхового відшкодування тільки в розмірі суми, встановленої звітом про оцінку транспортного засобу, оскільки цей звіт є попереднім оціночним документом, що визначає можливу, але не остаточну суму, необхідну для відновлення транспортного засобу.

За результатами оцінки доказів, наявних в матеріалах справи, та виходячи з викладених вище фактичних обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з урахуванням такого.

Відповідно до п. 12.1. ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Оскільки полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачена франшиза у розмірі 510,00 грн., то розмір, який підлягає сплаті відповідачем становить 11.441,52 грн. (11.951,52 - 510,00 = 11.441,52 грн).

Отже, враховуючи вказані норми права та встановлені обставини, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування, виплаченої позивачем страхувальникові за Договором добровільного страхування, підлягає задоволенню в розмірі 11.441,52 грн, з урахуванням зменшення на розмір франшизи, встановленої у Полісі серії АС № 896218, тобто частково.

Пунктом 5.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" передбачено, що обов'язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних не виникає у випадках повернення коштів особі, яка відмовилася від прийняття зобов'язання за договором (стаття 612 ЦК України), повернення сум авансу та завдатку, повернення коштів у разі припинення зобов'язання (в тому числі шляхом розірвання договору) за згодою сторін або визнання його недійсним, відшкодування збитків та шкоди, повернення безпідставно отриманих коштів (стаття 1212 ЦК України), оскільки відповідні дії вчиняються сторонами не на виконання взятих на себе грошових зобов'язань, а з інших підстав.

Відшкодування шкоди - це відповідальність, а не боргове (грошове) зобов'язання, на шкоду не повинні нараховуватись проценти за користування чужими грошовими коштами, що теж є відповідальністю. Отже, нарахування процентів на суму шкоди є фактично подвійною мірою відповідальності.

Таким чином, дія частини другої статті 625 ЦК про обов'язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, не поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку із завданням шкоди.

За таких обставин заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача 202,19 грн - 3% річних та 4.721,92 грн - інфляційних втрат задоволенню не підлягають.

Враховуючи, що спір виник в результаті неправильних дій відповідача, тому суд, керуючись ч. 2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладає витрати по сплаті судового збору на приватного акціонерного товариства "ЄВРОПЕЙСЬКИЙ СТРАХОВИЙ АЛЬЯНС".

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49, статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства "ЄВРОПЕЙСЬКИЙ СТРАХОВИЙ АЛЬЯНС" (04050, м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 33-37; ідентифікаційний код 19411125, з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду) на користь приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА ГРУПА" (03038, м. Київ, вул. Федорова, буд. 32-А; ідентифікаційний код 30859524, на будь-який його рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду) страхове відшкодування в сумі 11.441 (одинадцять тисяч чотириста сорок одна) грн 52 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 1.827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) 00 коп.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 05 жовтня 2015 року

Cуддя С.В. Балац