За позовом Публічного акціонерного товариства «Фортуна-банк»
До Товариства з обмеженою відповідальністю «Керч Ойл»
Про стягнення 22 658 340,57 грн.
Суддя Ващенко Т.М.
Представники сторін:
Від позивача: Кондрасій О.А. представник за довіреністю № 06/03/2015/1 від 06.04.15.
Від відповідача: Яценко Н.О. представник за довіреністю № б/н від 31.08.15.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Публічне акціонерне товариство «Фортуна-банк» (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Керч Ойл» (далі - відповідач) про стягнення 22 658 340,57 грн., а саме: 22 004 526,85 грн. - заборгованості за кредитом, 151 921,66 грн. - заборгованості зі сплати процентів, 470 233,72 грн. - пені нарахованої на суму боргу по кредиту, 2 996,81 грн. - пені нарахованої на суму боргу по процентам, 23 661,53 грн. - 3% річних та 5 000,00 грн. - штрафу.
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на невиконання відповідачем умов Договору про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії № 04кл/111/1842/юр від 18.09.13.
Зазначеною ухвалою витребувано від позивача: власне письмове підтвердження того, що у провадженні господарських судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав та не має рішення цих органів з такого спору; на підтвердження його статусу юридичної особи і повного найменування подати оригінал і належним чином засвідчені копії статуту (положення), витяг від Державного реєстратора про включення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на день розгляду справи; довідку обслуговуючого банку про найменування відкритих рахунків; витяг від державного реєстратора про включення відповідача до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на час розгляду справи; оригінали документів, копії яких додані до позовної заяви для огляду в судовому засіданні; всі додані до позовної заяви документи, завірені відповідно до п. 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації" (затверджена Наказом Держспоживстандарту України № 55 від 07.04.2003 р.); всі додаткові угоди та додатки до договору кредиту від 18.09.13.; докази фактичного надання кредиту за договором; докази часткового погашення відповідачем заборгованості за кредитом, відсотками; документально підтверджені письмові пояснення, щодо розрахунків між сторонами за період з моменту виникнення договірних відносин до 25.08.15., окремо по кредиту, окремо по відсоткам, виклавши їх по таблиці, наведеній в ухвалі.
Крім того, вказаною ухвалою зобов'язано сторін за відсутності витребуваних доказів надати обґрунтовані письмові пояснення з даного приводу, оформити письмові докази відповідно до ст. 36 Господарського процесуального кодексу України, завчасно подати витребувані судом докази з супровідним листом через відділ діловодства Господарського суду міста Києва. Сторін було попереджено, що за ухилення від вчинення дій, покладених на них господарським судом, можуть бути застосовані санкції, встановлені приписами п. 5 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України; позивача було попереджено про передбачені п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України правові наслідки, відповідача було попереджено, що у випадку неподання відзиву на позовну заяву, документів витребуваних ухвалою суду, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами відповідно ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.
10.09.15. відповідачем через відділ діловодства суду було подано документи на виконання вимог ухвали суду від 25.08.15. та письмовий відзив на позовну заяву, в якому Товариство з обмеженою відповідальністю «Керч Ойл» не заперечувало проти задоволення позову в частині стягнення 22 658 340,57 грн., проте, доказів, що підтверджують викладені в ньому обставини, суду не надано.
Відповідачем не надано доказів, що підтверджують викладені в письмовому відзиві на позовну заяву доказів.
В судовому засіданні 10.09.15. доведено до відома сторін, що в силу ст. 4-5 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим Кодексом та іншими законами України. З приписів ст. 124 Конституції України та ст. 115 Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду є обов'язковою для виконання всіма органами, організаціями та посадовими особами на всій території України.
Крім того, судом було зазначено, що відповідно до ст. 90 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, виявивши при вирішенні господарського спору порушення законності або недоліки в діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу, виносить окрему ухвалу.
З огляду на вказане вище, судом в судовому засіданні 10.09.15. на підставі ч. 3 ст. 77 ГПК України було оголошено перерву до 01.10.15., про що сторони були повідомлені під розписку.
Заяв, клопотань, в тому числі і в порядку ст. 38 ГПК України, сторонами суду не заявлено.
Відповідно до п. 3.13. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.11. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у разі неподання учасником судового процесу з неповажних причин або без повідомлення причин матеріалів та інших доказів, витребуваних господарським судом, останній може здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами та доказами або, з огляду на обставини конкретної справи, залишити позов без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК.
Суд врахував, що за приписами ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.
У відповідності до ст. 129 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст. ст. 4-5, 115 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що ухвали суду є обов'язковими до виконання.
Відповідно до ч. 2 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України сторони мають право, зокрема, подавати докази та брати участь в їх дослідженні.
Водночас, ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено обов'язок доказування кожною стороною тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, в свою чергу ст. 65 названого Кодексу уповноважує господарський суд в разі недостатності доказів витребувати їх в порядку підготовки справи до розгляду.
До того ж, згідно з ч. 3 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.
Отже, недопустимими є дії сторін, спрямовані на зловживання своїми процесуальними правами.
Неподання або несвоєчасне подання доказів з неповажних причин, спрямоване на штучне затягування судового процесу, суперечить, зокрема, вимогам статті 6 Конвенції про захист праві людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.
Під затягуванням судового процесу розуміються дії або бездіяльність учасника судового процесу, спрямовані на неможливість початку розгляду судом порушеної провадженням справи; неможливість прийняття судом рішення в даному судовому засіданні; створення інших перешкод у вирішенні спору по суті з метою недосягнення результатів такого вирішення протягом установлених законом процесуальних строків.
Відповідні дії або бездіяльність з урахуванням обставин конкретної справи може розцінюватись господарським судом як зловживання процесуальними правами і тягти за собою, зокрема, як наслідок - винесення в установленому порядку окремої ухвали (стаття 90 Господарського процесуального кодексу України).
У відповідності до ст. 90 ГПК України, господарський суд, виявивши при вирішенні господарського спору порушення законності або недоліки в діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу, виносить окрему ухвалу. Окрема ухвала надсилається відповідним підприємствам, установам, організаціям, державним та іншим органам, посадовим особам, які несуть відповідальність за ухилення від виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі.
Окрема ухвала виноситься, як правило, одночасно з рішенням зі справи. Водночас з урахуванням обставин конкретної справи (зокрема, у випадках, зазначених у підпунктах 3.12, 3.13 пункту 3 цієї постанови) суд може винести окрему ухвалу в будь-який момент часу в процесі розгляду справи (п. 5.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").
Пунктом 3.13 вказаної постанови визначено, що неподання або несвоєчасне подання стороною у справі, іншим учасником судового процесу доказів з неповажних причин, спрямоване на затягування судового процесу, має розцінюватися господарським судом як зловживання процесуальними правами.
Відповідні дії або бездіяльність з урахуванням конкретних обставин справи можуть тягти за собою, зокрема, такі наслідки:
- стягнення штрафу з винної сторони в доход державного бюджету України (пункт 5 статті 83 ГПК);
- винесення у встановленому порядку окремих ухвал (стаття 90 ГПК).
При цьому, стаття 90 ГПК не встановлює обов'язку підприємства, установи, організації, посадової особи, на адресу яких надіслано окрему ухвалу, повідомляти господарський суд про виконання вказівок цієї ухвали, проте частина друга статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачає обов'язковість виконання судових рішень. Керуючись цією нормою, останній з метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, встановлює у ній строк для надання відповіді в залежності від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання (п. 5.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").
Керуючись ст. ст. 86, 90 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -
2. З метою усунення недоліків, пропоную вжити необхідні заходи, спрямовані на вдосконалення організації правової роботи щодо недопущення в майбутньому вказаних в ухвалі недоліків.
3. Про вжиті заходи проінформувати господарський суд міста Києва в строк до 01.11.15.
4. Звернути увагу, що згідно зі ст. 185-6 КпАП України, передбачена адміністративна відповідальність за залишення посадовою особою без розгляду окремої ухвали суду або невжиття заходів до усунення зазначених в них порушень закону, а так само несвоєчасна відповідь на окрему ухвалу суду.
Суддя Т.М. Ващенко