ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"28" вересня 2015 р.Справа № 921/699/15-г/6
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Шумського І.П.

Розглянув матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ХОЛДІНГОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОХОЛДІНГ" (провул. Макарова, 5, м. Луцьк, Волинська область, 43006)

до відповідача ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_2 (вул. Головацького, 4/3,Тернопіль,46003)

про стягнення заборгованості в сумі 50 885,02 грн.

Представники сторін не з'явилися

Суть справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ХОЛДІНГОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОХОЛДІНГ" звернулось в господарський суд Тернопільської області з позовом до ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення 33923,35 грн. основного боргу та 16961,67 грн. неустойки за порушення строків його оплати.

Розгляд справи, призначений вперше на 15 вересня 2015 року було відкладено на 28 вересня 2015 року.

За заявою позивача, в порядку ст. 69 ГПК України, строк розгляду справи було продовжено до 30 вересня 2015 року.

В судові засідання уповноважені представники сторін, участь яких не визнавалась судом обов'язковою, жодного разу не з'явились, витребувані документи не представили.

Направлені відповідачу процесуальні документи повернулись на адресу суду без вручення за закінченням терміну зберігання. Як вбачається зі Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, ОСОБА_2 про зміну свого місцезнаходження (місця проживання) органи державної реєстрації не повідомляв. При даних обставинах, в порядку ст. 64 ГПК України, ухвали від 14 липня 2015 року та від 15 вересня 2015 року слід вважати врученими належним чином (п. 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26 грудня 2011 року).

Про обізнаність позивача щодо місця й часу проведення судового засідання свідчать подані ним клопотання №133 від 14 вересня 2015 року про відкладення розгляду справи та продовження строку розгляду, №138 від 25 вересня 2015 року про можливість розгляду справи без участі його представника та заява №139 від 25 вересня 2015 року про зменшення розміру позовних вимог.

З урахуванням належного повідомлення сторін про час та місце слухання справи, закінчення передбаченого ст. 69 ГПК України терміну для вирішення спору, вимог ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо можливості судового розгляду справи упродовж розумного строку, в суду відсутні підстави для його відкладення.

За відсутності відповідного клопотання аудіозапис судового засідання не здійснювався.

Відповідно до тверджень позивача, 01 жовтня 2011 року між ТОВ "Холдингова компанія "ЄВРОХОЛДІНГ" та підприємцем ОСОБА_2 укладено договір №59-11ЄХ про спільне використання електромереж.

За змістом договору, товариство (основний споживач) брало на себе зобов'язання забезпечувати підприємцю (субспоживачу) можливість користування електричною енергією, а субспоживач (відповідач) зобовязувався оплачувати отриману енергію та послуги з її постачання протягом 3-х днів з дати отримання відповідного рахунка, але не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим.

В пункті 3.1 договору сторони погодили обовязок субспожича відшкодовувати основному споживачу (позивачу) вартість спожитої енергії за розрахунковий період (календарний місяць) за тарифами енергопостачальної організації згідно показників лічильника та витрати в мережі основного споживача й інші витрати, повязані із забезпеченням електропостачання, які становлять 50% від вартості спожитої електроенергії.

За порушення суборендарем строків проведення розрахунку більше ніж на 5 днів, в п. 4.2 договору сторони передбачили застосування до боржника неустойки у розмірі 50% від суми заборгованості.

Позивач зобовязувався виставляти відповідачу рахунки за використану ним електроенергію та на відшкодування своїх витрат за послуги по електропостачанню і використанню електромереж (п.п.1.2, 3.3 договору).

У позовній заяві ТОВ "Холдингова компанія "ЄВРОХОЛДІНГ" вказувало на несвоєчасне та не в повному обсязі виконання підприємцем ОСОБА_2 своїх зобовязань по договору №59 - 11ЄХ, внаслідок чого виникла заборгованість на загальну суму 33923,35 грн. та просило стягнути зазначену суму в судовому порядку. Крім того, позивач заявив до стягнення неустойку (з розрахунку 50% від 33923,35 грн.) в сумі 16961,67 грн.

До позовної заяви долучено рахунки на оплату, а саме:

- рахунки виставлені самому позивачу енергопостачальною організацією за використану ТОВ "Холдингова компанія "Єврохолдинг" активну енергію на загальну суму 186638,78 грн. у т.ч.: за січень 2014 року на суму 33640,99 грн., лютий 2014 року на суму 4742,02 грн. за березень 2014 року на суму 24650,82 грн., квітень 2014 року на 4592,18 грн., травень 2014 року на суму 11258,87 грн. червень 2014 року на суму 3270,99 грн., липень 2014 року на суму 32984,61 грн., серпень 2014 року на суму 1965,46 грн., листопад 2014 року на суму 16707,80 грн. грудень 2014 року на суму 52825,04 грн.

- рахунки виставлені ТОВ "Холдингова компанія "Єврохолдинг" підприємцю ОСОБА_2 на компенсацію поставленої електроенергії №63 від 31.01.14р. на суму 3908,74 грн., №343 від 28.02.14р. на суму 2874,14 грн.,№509 від 31.03.14р. на суму 2874,14 грн., №674 від 30.04.14р. на суму 1553,76 грн.,№840 від 30.05.14р. на суму 1553,76 грн., №1095 від 30.06.14р. на суму 1193,28 грн.,№1147 від 31.07.14р. на суму 2003,64 грн., №1407 від 29.08.14р. на суму 3741,36 грн.,№1571 від 30.09.14р. на суму 2389,64 грн., №1623 від 31.10.14р. на суму 2557,91 грн.,№1895 від 28.11.14р. на суму 3769,70 грн., №1950 від 31.12.14р. на суму 2546,21 грн. Всього на суму 30996,28 грн.

Зі змісту перелічених документів суду неможливо встановити які саме суми, як то вартість спожитої енергії згідно показників лічильника, витрати в мережі основного споживача чи інші витрати, повязані із забезпеченням електропостачання, що становлять 50% від вартості спожитої електроенергії підлягають сплаті субспоживачем. Та, як наслідок, яким чином у відповідача виникла заборгованість на стягувану суму (33923,35 грн.) і з яких платежів, передбачених правочином вона складається.

Відсутнє в позові та долучених документах і посилання позивача на обставини, що підтверджують часткове виконання відповідачем своїх зобовязань та порядок їх зарахування, тобто який саме розмір зобовязань та в рахунок погашення яких зобовязань (вартості спожитої енергії, витрат в мережі основного споживача чи інших витрат повязаних із забезпеченням електропостачання) було зараховано сплачені субспоживачем суми.

З огляду на це, для повного, всебічного та обєктивного з'ясування обставин справи, ухвалами від 14 липня 2015 року та від 15 вересня 2015 року у позивача було витребувано помісячний розрахунок заборгованості, з посиланням на виставлені відповідачу рахунки та платіжні документи про часткове погашення боргу.

Натомість, 28 вересня 2015 року від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог. Заяву мотивовано тим, що в період з 13 липня 2015 року по 25 вересня 2015 року відповідачем перераховано на користь ТОВ "Холдингова компанія "ЄВРОХОЛДІНГ" 6050 грн., а тому, позивач просив стягнути з підприємця ОСОБА_2 27873,35 грн. боргу, 13936,68 грн. неустойки.

Однак, на неодноразові вимоги суду, заявник (без зазначення причин) не представив витребуваних документів, а саме, обґрунтованого розрахунку стягуваних сум, які він визначив як основний борг, що безумовно мають значення для вирішення даного спору.

Згідно з вимогами п.5 ч.1 ст. 54 ГПК України, в тексті позову позивач повинен був вказати обґрунтований розрахунок сум, що стягуються.

За його відсутності, розрахунок стягуваних сум, як письмовий доказ, може бути витребуваний в подальшому судом у позивача в процесі підготовки справи до розгляду.

Проте, ні на час звернення до суду, ні в процесі розгляду справи, позивач такого розрахунку основного зобов'язання не надав.

Відповідно до визначеного ст.129 Конституції України, ст. ст. 4-3,33 ГПК України принципу змагальності, кожна сторона повинна довести, поданими суду доказами, ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. А саме, письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів, тощо (ст. 32 ГПК України).

Письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч.1 ст.36 ГПК України). З урахуванням цього, витребуваний судом розрахунок, за змістом ст. 36 ГПК України, є письмовим доказом, який містить дані про виконання сторонами умов договору №59-11ЄХ від 01 жовтня 2011 року та безумовно впливає на вирішення спору, через відсутність з цього приводу письмових чи усних пояснень сторін і їх неявку.

В порядку п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України, господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору.

Про залишення заяви без розгляду виноситься ухвала, в якій можуть бути вирішені питання у т.ч. про повернення судового збору з бюджету.

За змістом пункту 4 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір", залишення позову без розгляду тягне за собою повернення сплачених сум судового збору крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

При даних обставинах, судовий збір поверненню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.4-3, 33, 43, 44, 49, п. 5 ч.1 ст. 81, 86 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов залишити без розгляду.

Після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, позивач має право знову звернутися з ним до господарського суду в загальному порядку.

На ухвалу господарського суду, сторони та особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки мають право подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня прийняття ухвали, через місцевий господарський суд.

Суддя І.П. Шумський