РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2015Справа № 910/19754/15

За позовом Приватного акціонерного товариства «ОТІС»

до Комунального підприємства «Дирекція з утримання та обслуговування

житлового фонду в Святошинському районі м. Києва»

про стягнення 10 195, 63 грн.

Суддя Ломака В.С.

Представники сторін:

від позивача: Мацюк В.В. за довіреністю № 185 від 02.07.2015 р.;

від відповідача: Барзікова Т.А. за довіреністю № 421 від 14.05.2015 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «ОТІС» (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва (далі - відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 10 195, 63 грн. Крім того, позивач просив суд покласти на відповідача судові витрати щодо сплати судового збору.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказував на те, що відповідно до укладеного між сторонами Договору він виконав роботи з капітального ремонту ліфта, які відповідачем оплачені не були, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість в сумі 10 195, 63 грн. Враховуючи зазначене, позивач вирішив звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.08.2015 р. порушено провадження у справі № 910/19754/15, її розгляд призначено на 08.09.2015 р.

28.08.2015 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 08.09.2015 р. розгляд справи було відкладено на 22.09.2015 р.

18.09.2015 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого він проти позову заперечує, вказуючи на те, що позивач пропустив строк позовної давності. Також, відповідачем заявлено клопотання про застосування строків позовної давності.

У судовому засіданні 22.09.2015 р. судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

27.07.2012 р. між позивачем (підрядник) та відповідачем (замовник) було укладено Договір № D2 4Т № 2293 на виконання капітального ремонту ліфта, відповідно до п. 1.1. якого замовник доручає, а підрядник приймає на себе обов'язки щодо виконання капітального ремонту ліфта реєстр. № 26182, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Т. Строкача, 3 (п. 2), та придбання необхідних матеріалів для виконання робіт; а замовник зобов'язується сплатити підряднику вартість робіт і матеріалів, яка визначена в договірній ціні.

Пунктом 2.1. Договору передбачено, що вартість робіт, доручених підряднику за даним Договором, визначається розрахунком договірної ціни на виконання ремонту ліфта, локальним кошторисом та дефектним актом, які є невід'ємною частиною Договору і складає 8 496, 36 грн., ПДВ - 1 699, 27 грн., всього 10 195, 63 грн.

Згідно з п. 2.2. Договору виконання робіт оформляється актом за формою КБ-2в та довідкою за формою КБ-3 не пізніше 3-х робочих днів місяця, наступного за звітним.

Відповідно до п. 2.3. Договору оплата вартості ремонту ліфта згідно п.п. 2.1. Договору здійснюється замовником протягом 5-ти робочих днів після підписання акту виконаних робіт за формою КБ-2в та довідки за формою КБ-3.

На виконання умов Договору позивач виконав роботи з капітального ремонту ліфта на суму 10 195, 63 грн., що підтверджується Актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт від 27.08.2012 р. ф. КБ-2в, та Довідкою про вартість виконаних робіт ф.КБ-3 від 27.08.2012 р., підписаними представниками обох сторін без зауважень та заперечень і скріпленими печатками обох підприємств.

Таким чином, відповідач мав оплатити виконані позивачем роботи в строк до 03.09.2015 р. включно.

Проте, відповідач в обумовлені Договором строки виконані позивачем роботи з капітального ремонту ліфта не оплатив, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість в сумі 10 195, 63 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором підряду.

Згідно з ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Як зазначалось вище, пунктом 2.3. Договору передбачено, що оплата вартості ремонту ліфта згідно п. п. 2.1. Договору здійснюється замовником протягом 5-ти робочих днів після підписання акту виконаних робіт за формою КБ-2в та довідки за формою КБ-3.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних випадках ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Оскільки відповідач прийняв виконані позивачем роботи, однак в обумовлені строки не сплатив позивачеві повністю їх вартості, відповідний борг, який існує на момент розгляду справи в суді, має бути стягнутий з нього в судовому порядку.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності основного боргу.

Заявлене відповідачем клопотання про застосування строків позовної давності суд відхиляє.

Так, згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідач прострочив оплату виконаних позивачем робіт з 04.09.2012 р., а отже лише після вказаної дати позивач дізнався про порушення його прав.

Таким чином, трирічний строк позовної давності щодо вимог про стягнення боргу сплив 04.09.2015 р., проте як позов було подано до суду 31.07.2015 р., тобто без пропуску строку позовної давності.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. «Про судове рішення» рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Оскільки, як зазначалось вище, судом встановлено, що відповідач неналежним чином виконував взяті на себе обов'язки щодо оплати вартості виконаних позивачем робіт, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, ст. ст. 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва» (03134, місто Київ, вулиця Симиренка, будинок 17; ) на користь Приватного акціонерного товариства «ОТІС» (03062, місто Київ, вулиця Чистяківська, будинок 32; ) 10 195 (десять тисяч сто дев'яносто п'ять) грн. 63 коп. основного боргу та 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 28.09.2015 р.

Суддя В.С. Ломака