ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

28.09.15р. Справа № 904/59/14

За скаргою: Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод" на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_1

у справі за позовом: Публічного акціонерного товариства "Радикал банк", Київська обл., Києво-Святошинський р-н

до Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод", м. Дніпропетровськ

про стягнення 1 500 000 дол. США, 397 788,59 грн.

Суддя Колісник І.І.

Представники:

скаржник (боржник): не з'явився;

стягувач: не з'явився;

від Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України: ОСОБА_2, довіреність № 20-22/138 від 27.04.2015 року, представник.

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 25.03.2014 року, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.05.2014 року, позов у справі № 904/59/14 задоволено повністю. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод" на користь Публічного акціонерного товариства "Радикал банк" заборгованість за кредитом у сумі 1 378 180,00 доларів США, що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ становить 11 015 792,74 грн., заборгованість з процентів за користування кредитом у сумі 15 093,93 доларів США, що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ становить 120 645,78 грн., штраф у сумі 239 790,00 грн., пеню у сумі 316 105,81 грн., судовий збір у сумі 68 820,00 грн.

28.05.2014 року судом на виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25.03.2014 року та постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.05.2014 року видано наказ із строком пред'явлення його до виконання до 22.05.2015 року (а.с. 52 том 2).

23.01.2015 року від Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод" до господарського суду надійшла скарга на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_1, у якій скаржник просить:

визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_1 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 30.12.2014 року у ВП № 43698755;

визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_1 про арешт коштів боржника від 30.12.2014 року у ВП № 43698755.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 27.04.2015 року скаргу прийнято до розгляду.

Розгляд скарги призначався на 14.05.2015 року, 04.06.2015 року, 17.06.2015 року та на 30.06.2015 року.

25.06.2015 року від судді господарського суду Дніпропетровської області Рудовської І.А. надійшов лист з вимогою надати справу № 904/59/14 за позовом Публічного акціонерного товариства "Радикал банк" до Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод" про стягнення 1 500 000 дол. США, 397 788,59 грн. для подальшого направлення до Дніпропетровського апеляційного господарського суду у зв'язку з надходженням апеляційної скарги від Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу суду від 16.06.2015 року у цій справі.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 26.06.2015 року зупинено провадження у справі № 904/59/14 до розгляду Дніпропетровським апеляційним господарським судом апеляційної скарги на ухвалу суду від 16.06.2015 року.

08.07.2015 року до господарського суду Дніпропетровської області надійшла справа від Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 10.07.2015 року поновлено провадження у справі та призначено скаргу до розгляду на 12.08.2015 року.

У зв'язку з надходженням 21.07.2015 року апеляційної скарги Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та направленням справи до Дніпропетровського апеляційного господарського суду судове засідання, призначене на 12.08.2015 року, не відбулося. Справа № 904/59/14 була направлена до Дніпропетровського апеляційного господарського суду для розгляду зазначеної скарги.

11.09.2015 року справа № 904/59/14 повернута до господарського суду Дніпропетровської області.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 14.09.2015 року скаргу призначено до розгляду у судовому засіданні на 28.09.2015 року.

Своїм правом участі у судовому засіданні стягувач та боржник не скористалися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Згідно з частиною першою статті 1212 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Розглянувши скаргу Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод" на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_1, господарський суд встановив наступне.

Скарга вмотивована неправомірними діями державного виконавця щодо накладення арешту на майно, оголошення заборони на його відчуження, а також арешту на кошти боржника за наказом господарського суду Дніпропетровської області від 28.05.2014 року №904/59/14 в межах суми стягнення - 487 965,06 доларів США, що є залишком заборгованості боржника після добровільної сплати останнім 27.06.2014 року 11 761 154,33 грн. у порядку добровільного виконання судового рішення. При цьому боржник не погоджується також із сумою залишку боргу, визначеною державним виконавцем за наслідком конвертації гривневого платежу у інвалютний за курсом гривні до долару США не за датою фактичного здійснення ним платежу, а за датою зарахування коштів на рахунок стягувача - 05.08.2014 року, коли такий курс був значно вищий, що вплинуло на підвищення розміру його заборгованості у інвалюті.

У відзивах на скаргу Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та стягувач вважають її необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню (а.с. 124 - 126 том 4; 2 - 5 том 5).

27.05.2015 року боржник, посилаючись на статтю 22 Господарського процесуального кодексу України, подав до суду клопотання про залишення скарги без розгляду та повернення її (а.с. 152 том 4).

26.06.2015 року боржник з посиланням на статті 22, 80 Господарського процесуального кодексу України, подав до суду клопотання про припинення провадження з розгляду скарги (а.с. 17 том 5).

При цьому у всіх випадках мотиви поданих клопотань про залишення скарги без розгляду чи припинення провадження боржник не наводить, що свідчить про його нечітку правову позицію до скарги та не дає суду розуміння стосовно дійсних обставин і конкретних можливих правових підстав, які могли б бути покладені в основу судового рішення про залишення скарги без розгляду чи припинення провадження.

Між тим зазначені клопотання боржника, його неявка у судові засідання свідчать про втрату ним інтересу щодо розгляду скарги, що у сукупності з обраним боржником способом захисту свого права є підставою для відхилення скарги, що у цілому відповідає результату за наслідком поданих ним клопотань - закінчення судового провадження і не позбавляє його права на повторне звернення до суду у загальному порядку.

Так, за змістом пункту 9.13. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 року (із змін. і доп.) "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд, окрім іншого, або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Отже, вимога скаржника у контексті поданої ним скарги може стосуватися визнання постанов державного виконавця недійсними, а не визнання їх незаконними та їх скасування.

Подібна ситуація у позовному провадженні у разі обрання неналежного способу захисту має наслідком відмову у позові.

Так, згідно з підпунктом 4.3. пункту 4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 (із змін. і доп.) "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" господарський суд, дійшовши висновку про те, що предмет позову не відповідає встановленим законом або договором способам захисту прав, повинен відмовити в позові.

За таких обставин правові підстави для задоволення скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод" на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_1 відхилити.

Суддя ОСОБА_3