ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2015р. Справа№ 914/2611/15

За позовом: Комунального підприємства Львівської обласної ради Нерухомість та майно, м. Львів

до відповідача: Львівського обласного товариства політичних вязнів і репресованих, м. Львів

про стягнення 45 372, 23 грн.

Суддя Манюк П.Т.

При секретарі Підкостельній О.П.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - представник

від відповідача: ОСОБА_2 - голова, ОСОБА_3 - представник

Розглядається справа за позовом Комунального підприємства Львівської обласної ради Нерухомість та майно до Львівського обласного товариства політичних вязнів і репресованих про стягнення 45 372, 23 грн.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 31.07.2015 р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні на 17.08.2015 р.

Розгляд справи відкладався з підстав зазначених у відповідній ухвалі суду, в судовому засіданні оголошувалася перева.

Представник позивача в судових засіданнях позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити з підстав викладених у позовній заяві та усних поясненнях.

Представники відповідача в судове засідання зявилися, позовні вимоги заперечили, просили відмовити у їх задоволенні з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне:

Комунальне підприємство Львівської обласної ради Нерухомість та майно (надалі - позивач) звернулося в господарський суд з позовом до Львівського обласного товариства політичних вязнів і репресованих (надалі - відповідач) про стягнення 45 372, 23 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що 20.04.2007 р. між Управлінням майном спільної власності Львівської обласної ради та відповідачем був укладений договір оренди № 140/07 нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад області. Відповідно до п. 1.1 цього договору, Управління майном спільної власності Львівської обласної ради на підставі наказу управління від 22.03.2007 р. № 56-А передає, а відповідач приймає в строкове платне користування нерухоме майно нежитлові приміщення, що знаходяться на балансі Комунального підприємства Львівської обласної ради Нерухомість та майно, загальною площею 64, 4 кв.м., розміщене за адресою: м. Львів, вул. Чайковського, 17, відповідно до акту приймання-передачі нежитлових приміщень.

23.04.2007 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір № 24/07 про відшкодування витрат балансоутримувача на забезпечення надання комунальних послуг, відповідно до умов якого позивач забезпечує надання комунальних послуг з теплопостачання та приєднання теплової енергії шляхом доставлення цих послуг від енергопостачальної організації (ЛМКП «Львівтеплоенерго») до відповідача, а відповідач відшкодовує витрати позивача на вказані послуги згідно з виставленими позивачем рахунками.

Згідно п. 3 договору відповідач зобовязується своєчасно і у повному обсязі відшкодувати витрати позивача за послуги. Відшкодування витрат здійснюється щомісячно на підставі виставлених позивачем рахунків.

В порушення умов договору відповідач не оплатив надані послуги теплопостачання, у звязку з чим у нього виникла заборгованість, за період з 01.12.2012 р. по 30.06.2015 р., в розмірі 45 372, 23 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь.

У відзиві на позовну заяву представники відповідача позовні вимоги заперечили з підстав, що відповідач є структурним підрозділом Всеукраїнського товариства політичних вязнів і репресованих, яке є добровільною ветеранською громадською неприбутковою організацією. Свою діяльність товариство здійснює за рахунок коштів, які виділяються з місцевого бюджету, проте їх розмір не може покривати усі витрати товариства, зокрема послуги теплопостачання.

Відповідач неодноразово звертався до Львівської обласної ради щодо виділення коштів, зокрема, на оплату послуг теплопостачання, про що зазначалось в окремому кошторисі-розрахунку на наступний календарний рік. Листом від 20.01.2014 р. Львівська обласна рада повідомила, що питання виділення коштів буде предметом розгляду на одній із сесій Львівської обласної ради, однак воно так і залишилось без вирішення.

Крім того, відповідач у своїй діяльності керується Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Відповідно до ч. 2 ст. 20 вказаного Закону, центральні та місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, Рада міністрів Автономної Республіки Крим у межах своєї компетенції надають ветеранським організаціям фінансову підтримку, кредити з коштів відповідних бюджетів, а також безплатно надають будинки, приміщення, обладнання та інше майно, необхідне для здійснення їх статутних завдань. Ветеранські організації звільняються від плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) в межах середніх норм споживання (надання), телефоном у приміщеннях та будинках, які вони займають.

Таким чином, відповідач звільнений від оплати послуг за теплову енергію, а відтак обовязок щодо сплати цих послуг не може бути покладений на нього.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити виходячи із наступних мотивів.

Згідно приписів ст. 1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.04.2007 р. між Управлінням майном спільної власності Львівської обласної ради та відповідачем був укладений договір оренди № 140/07 нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад області, що продовжений на підставі договору від 15.05.2013 р. № 33/13. Відповідно до п. 1.1 цих договорів, Управління майном спільної власності Львівської обласної ради на підставі наказу управління від 22.03.2007 р. № 56-А передає, а відповідач приймає в строкове платне користування нерухоме майно нежитлові приміщення, що знаходяться на балансі Комунального підприємства Львівської обласної ради Нерухомість та майно, загальною площею 64, 4 кв.м., розміщене за адресою: м. Львів, вул. Чайковського, 17, відповідно до акту приймання-передачі нежитлових приміщень.

В подальшому, 23.04.2007 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір № 24/07 про відшкодування витрат балансоутримувача на забезпечення надання комунальних послуг, відповідно до умов якого позивач забезпечує надання відповідачу комунальних послуг з теплопостачання та приєднання теплової енергії шляхом доставлення цих послуг від енергопостачальної організації (ЛМКП «Львівтеплоенерго») до відповідача, а відповідач відшкодовує витрати позивача на вказані послуги згідно з виставленими позивачем рахунками.

Згідно п. 3 договору, відповідач зобовязується своєчасно і у повному обсязі відшкодувати витрати позивача за послуги. Відшкодування витрат здійснюється щомісячно на підставі виставлених позивачем рахунків.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що відповідач не належним чином виконує взяті на себе зобовязання, не сплачує у визначені договором строки, порядку та розмірі вартість отриманої теплової енергії, в результаті чого у відповідача за період з 01.12.2012 р. по 30.06.2015 р., виникла заборгованість в розмірі 45 372, 23 грн.

Судом встановлено, що відповідно до п. 1.1 Статуту Львівського обласного товариства політичних вязнів та репресованих, товариство є структурним підрозділом Всеукраїнського товариства політичних вязнів і репресованих, та є добровільною громадською організацією, яка створена і діє відповідно з Загальною декларацією прав людини, Конституцією і чинним законодавством України, обєднуючи на основі спільних інтересів колишніх політичних вязнів, репресованих та потерпілих від переслідувань за національні переконання громадян України.

Згідно п. 1.1 Статуту Всеукраїнського товариства політичних вязнів і репресованих, товариство є всеукраїнською ветеранською добровільною громадською неприбутковою організацією, обєднуючи на основі переконань і спільних інтересів громадян України політичних вязнів, репресованих, потерпілих від переслідувань за політичні, національні і релігійні переконання і повязану з боротьбою за волю України діяльність та жертв голодоморів, в період комуністичного та інших тоталітарних режимів.

Так, у своїй діяльності відповідач керується Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Приписами ст. 1 вказаного закону передбачено, що закон спрямований на захист ветеранів війни шляхом, зокрема, надання пільг, переваг та соціальних гарантій у процесі трудової діяльності відповідно до професійної підготовки і з урахуванням стану здоров'я.

У відповідності до ч. 2 ст. 20 вказаного Закону, центральні та місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, Рада міністрів Автономної Республіки Крим у межах своєї компетенції надають ветеранським організаціям фінансову підтримку, кредити з коштів відповідних бюджетів, а також безплатно надають будинки, приміщення, обладнання та інше майно, необхідне для здійснення їх статутних завдань. Ветеранські організації звільняються від плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) в межах середніх норм споживання (надання), телефоном у приміщеннях та будинках, які вони займають.

Статтею 17 вказаного Закону передбачено, що фінансування витрат, повязаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів.

В п. 6 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.1994 р. № 94 «Про порядок надання пільг, передбачених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що витрати державних органів, органів місцевого і регіонального самоврядування, підприємств, установ і організацій (далі - організації), пов'язані з наданням пільг, передбачених Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", покриваються місцевими фінансовими органами на підставі розрахунків, поданих організаціями, шляхом перерахування коштів на їх рахунки в установах банків.

Пільги, передбачені зазначеним Законом, надаються організаціями за рахунок власних коштів з наступним відшкодуванням їх з бюджету за встановленими нормами у погоджені з фінансовими органами терміни.

Відшкодування організаціям витрат, пов'язаних з наданням пільг, фінансові органи проводять за рахунок коштів місцевих бюджетів на підставі перевірених ними розрахунків, поданих організаціями.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що положеннями ч. 2 ст. 20 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" передбачено, що ветеранські організації звільняються від плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) в межах середніх норм споживання (надання), телефоном у приміщеннях та будинках, які вони займають. Вказані положення Закону є нормами прямої дії, тому вказані пільги (зокрема щодо звільнення від сплати комунальних послуг) не можуть бути звужені чи скасовані та повинні надаватися відповідачу в силу Закону незалежно від того, прийняла чи не прийняла Львівська обласна рада, інші органи державної влади чи органи місцевого самоврядування рішення про виділення коштів на їх відшкодування. Пунктом 6 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.1994 р. № 94 «Про порядок надання пільг, передбачених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначено порядок покриття витрат державних органів, органів місцевого і регіонального самоврядування, підприємств, установ і організацій, пов'язаних з наданням пільг, передбачених Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Вказана постанова Кабінету Міністрів України не містить застережень щодо субєктів правовідносин, щодо яких вона поширюється, тому підлягає безпосередньому застосуванню і щодо відповідача.

Позивач не представив суду доказів вчинення ним дій, передбачених пунктом 6 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.1994 р. № 94 «Про порядок надання пільг, передбачених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щодо порядку покриття пов'язаних з наданням пільг відповідачу, передбачених Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Крім того, позивачем не представлено суду доказів перевищення відповідачем середніх норм споживання теплової енергії.

За таких обставин позовні вимоги є безпідставні, у задоволенні яких слід відмовити.

У відповідності до ст. 49 ГПК України, судовий збір залишається за позивачем.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд ,-

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Повне рішення складено 05.10.2015 року.

Суддя Манюк П.Т.