РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2015Справа №910/18474/15

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК СВЕРДЛОВАНТРАЦИТ»
До Товариства з обмеженою відповідальністю «ДФ Нафтогазовидобувна компанія»
Простягнення 729 573,16 грн.
Суддя Спичак О.М.

Представники сторін:

від позивача: Рибальченко Д.М. - дов. № ББУ/СА74/СЛ/15 від 20.04.2015 р.;

від відповідача: Снігир Т.А. - дов. № ДВ/12896 від 15.12.2014 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК СВЕРДЛОВАНТРАЦИТ» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДВ Нафтогазовидобувна компанія» про стягнення 729 573,16 грн.

Ухвалою суду від 20.07.2015 року було порушено провадження у справі № 910/18474/15 та призначено її до розгляду на 04.09.2015 року.

Представник позивача у судовому засіданні 04.09.2015 року подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, яке судом розглянуто та задоволено, а також надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

У даному судовому засіданні представник відповідача надав усні пояснення, відповідно до яких проти задоволення позовних вимог заперечував та підтримав заяву про застосування наслідків спливу строку позовної давності, викладену у відзиві, який подано 20.08.2015 року через канцелярію суду.

Також 20.08.2015 року через канцелярію суду представник відповідача подав клопотання про витребування доказів, відповідно до якого просив суд витребувати у позивача письмове підтвердження керівника позивача про підтримання позовних вимог про стягнення з ТОВ «ДВ Нафтогазовидобувна компанія» 729 573,16 грн.

У судовому засіданні 04.09.2015 року представник відповідача надав усні пояснення, відповідно до яких підтримав дане клопотання.

Представник позивача у судовому засіданні 04.09.2015 року надав усні пояснення, відповідно до яких залишив вирішення клопотання про витребування доказів на розсуд суду.

Клопотання про витребування доказів судом розглянуто та задоволено.

Судом повідомлено, що заява про застосування наслідків спливу строку позовної давності буде розглянута судом при прийнятті рішення у справі.

Крім того, представники сторін у даному судовому засіданні подали спільне письмове клопотання про продовження строку вирішення спору на 15 днів, яке судом розглянуто та задоволено.

У судовому засіданні 04.09.2015 р. на підставі статті 77 ГПК України, судом було оголошено перерву до 21.09.2015 р.

У судовому засіданні 21.09.2015 р. представник позивача подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, яке судом розглянуто та задоволено, а також надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у даному судовому засіданні надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких проти задоволення позовних вимог заперечив.

В судовому засіданні 21.09.2015 року на підставі ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

25.11.2011 р. між Державним підприємством «Свердловантрацит» (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДФ Нафтогазвидобувна компанія» (замовник) було укладено договір № 1587/15-11, відповідно до п. 1.1. якого виконавець зобов'язався надати замовнику послуги по організації і забезпеченню спуску (виїзду) працівників, матеріалів і обладнання замовника по допоміжному стовбуру пласта L6h-2 ОП «Шахта «Должанская-Капитальная» ДП «Свердловантрацт» для проведення змовником гірських робіт, а замовник зобов'язався здійснювати оплату і приймати зазначені послуги у відповідності з умовами даного договору.

Умовами п. 2.1 договору передбачено, що вартість послуг визначається калькуляцією виконавця і погоджується сторонами протоколом погодження договірної ціни (Додаток № 1), який являється невід'ємною частиною даного договору.

У відповідності до додатку № 1 «Протокол погодження договірної ціни» сторони дійшли згоди про вартість договірної ціни на послуги по організації і забезпеченню спуску (виїзду) працівників, матеріалів і обладнання замовника по допоміжному стовбуру пласта L6h-2 ОП «Шахта «Должанская-Капитальная» ДП «Свердловантрацит», що за період з 15.11.2011 р. по 31.12.2011 р. вона в місяць складає суму у розмірі 102 158,00 грн., а з 1.01.2012 р. по 31.12.2012 р. в місяць складає суму у розмір 206 326,00 грн.

Згідно з п. 2.3. договору, замовник оплачує вартість наданих виконавцем послуг з 15.11.2001 р. по 31.12.2011 р. в місяць суму у розмірі 102 158,00 грн. (з режимом роботи у дві зміни), а з 1.01.2012 р. по 31.12.2012 р. в місяць суму у розмір 206 326,00 грн. (з режимом роботи у чотири зміни). Остаточний розрахунок по підсумкам місяця здійснюється з урахуванням фактичних змінних витрат (зміна тарифів, кількість використаної електроенергії, заробітної плати).

Відповідно до п. 2.4 договору, замовник здійснює оплату 50 % передоплату вартості наданих виконавцем послуг, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця у строк не пізніше 7 банківських днів до початку місяця надання послуг на підставі виставленого рахунку виконавця; кінцевий розрахунок за фактично надані послуги здійснюється протягом 5 банківських днів після підписання акта здачі-приймання наданих послуг на місяць. Оплата за перший місяць наданих послуг (листопад 2011 р.) у розмірі 100 % передоплати - протягом 5 банківських днів з моменту укладення даного договору.

Умовами п. 4.1 договору встановлено, що виконавець здійснює оформлення наданих послуг щомісячно актом здачі-приймання наданих послуг на основі погодженого і підписаного сторонами графіку спуску (виїзду) працівників замовника.

Згідно з п. 4.2 договору, замовник протягом трьох днів з дня отримання акту здачі-приймання наданих послуг зобов'язаний підписати його і повернути його або направити вмотивовану відмову.

У випадку вмотивованої відмови замовника сторонами складається двосторонній акт з переліком зауважень і строків їх виконання.

Згідно з п. 9.1. договору, він вступає в силу з моменту підписання обома сторонами і діє до 31.12.2012 р.

Також 02.12.2011 р. між Державним підприємством «Свердловантрацит» (сторона-1), Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Свердловантрацит» (сторона-2) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДФ Нафтогазвидобувна компанія» (сторона-3) у зв'язку з передачею в концесію цілісного майнового комплексу Державного підприємства «Свердловантрацит» по концесійному договорі від 01 грудня 2011 року, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Свердловантрацит» являється правонаступником Державного підприємства «Свердловантрацит», сторони прийшли до висновку внести зміни в договір № 1587/5-11 від 25.11.2011 р.

Відповідно до п. 1 зазначеного договору сторони прийшли до згоди замінити Державне підприємство «Свердловантрацит» на Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Свердловантрацит» зі сторони виконавця по договору № 1587/15-11 від 25.11.2011 р. в наступній редакції:

«Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Свердловантрацит», що надалі зветься виконавець, в особі генерального директора Чередниченко Юрія Яковлевича, що діє на підставі статуту, з однієї сторони

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДФ Нафтогазвидобувна компанія», що надалі зветься замовник, в особі генерального директора Немудрого Володимира Михайловича, що діє на підставі статуту, з другої сторони, уклали зазначений договір про наступне:».

В п. 3 зазначеного договору сторони погодили, що інші умови договору № 1587/5-11 від 25.11.2011 р., про які не йдеться в даній угоді, залишаються без змін і сторони підтверджують по них свої зобов'язання.

Зазначена угода вступає в силу з моменту підписання сторонами і являється невід'ємною частиною договору (п. 5 угоди).

З огляду на зазначене, ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» набув прав та обов'язків виконавця за договором № 1587/5-11 від 25.11.2011 р., а отже і кредитора у зобов'язанні за договором № 1587/5-11 від 25.11.2011 р.

Як стверджує позивач, ним на виконання умов договору в січні, лютому, березні та квітні 2012 р. були надані замовнику послуги на підставі узгоджених з відповідачем графіків спуску (виїзду) працівників.

Згідно тверджень позивача, ним у відповідності до умов п. 4.1. та п.п. 5.3.4. договору по закінченню кожного місяця надання послуг, були надані акти здачі-приймання наданих послуг, а саме: акт здачі-приймання наданих послуг № 2578 від 31.01.2012 р. на суму 144 760,98 грн., акт здачі-приймання наданих послуг № 630 від 29.02.2012 р. на суму 206 326,00 грн., акт здачі-приймання наданих послуг № 936 від 31.03.2012 р. на суму 199 670,32 грн. та акт здачі-приймання наданих послуг № 1053 від 30.04.2012 р. на суму 178 815,86 грн.

Разом з тим, відповідач в порушення п. 4.2. договору не повернув позивачу підписані акти здачі-приймання наданих послуг, та не направив вмотивовану відмову.

24.04.2014 р. позивачем на адресу відповідача направлено претензію № 05-50 про сплату боргу за договором № 1587/5-11 від 25.11.2011 р. на суму 729 573,16 грн.

У відповідь на зазначену претензію, відповідачем було відмовлено в задоволенні претензії позивача з посиланням на те, що зазначена заборгованість за договором в бухгалтерському обліку ТОВ «ДФ Нафтогазовидобувна компанія» не обліковується, а документи які зазначені в претензії, як підстава для проведенні оплати (акти здачі-приймання наданих послуг) відсутні.

14.02.2015 р. позивачем на адресу відповідача були направлені акти здачі-приймання наданих послуг № 2578 від 31.01.2012 р. на суму 144 760,98 грн., № 630 від 29.02.2012 р. на суму 206 326,00 грн., № 936 від 31.03.2012 р. на суму 199 670,32 грн. та № 1053 від 30.04.2012 р. на суму 178 815,86 грн., які останнім були отримані 17.02.2015 р. про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення та опис вкладення.

Разом з тим, відповідач акти здачі-приймання наданих послуг не повернув, вмотивованих заперечень та відмови від їх підписання не надіслав, акту з переліком зауважень та строків їх виконання також на адресу позивача направлено не було.

Враховуючи наведене, позивач звернувся до Господарського суду м. Києва з позовом про стягнення з замовника 729 573,16 грн. боргу за договором № 1587/15-11 від 25.11.2011 р.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що 02.12.2011 р. між Державним підприємством «Свердловантрацит» (сторона-1), Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Свердловантрацит» (сторона-2) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДФ Нафтогазвидобувна компанія» (сторона-3) у зв'язку з передачею в концесію цілісного майнового комплексу Державного підприємства «Свердловантрацит» по концесійному договорі від 01 грудня 2011 року, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Свердловантрацит» являється правонаступником Державного підприємства «Свердловантрацит», сторони прийшли до висновку внести зміни в договір № 1587/5-11 від 25.11.2011 р.

Відповідно до п. 1 зазначеного договору сторони прийшли до згоди замінити Державне підприємство «Свердловантрацит» на Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Свердловантарцит» зі сторони виконавця по договору № 1587/15-11 від 25.11.2011 р.

Відповідно до абзацу 5 ч. 5 п. 3 Закону України «Про концесію», у концесіонера не виникає загального правонаступництва згідно з правами та зобов'язаннями підприємства, цілісний майновий комплекс якого надається у концесію. Умови та порядок передачі концесіонеру прав та обов'язків підприємства, цілісний майновий комплекс якого надається у концесію, можуть бути встановлені умовами концесійного конкурсу.

Враховуючи умови угоди від 02.12.2011 р. до договору № 1578/5-11 від 25.11.2011 р. , ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» набув прав та обов'язків виконавця за договором № 1587/5-11 від 25.11.2011 р., а отже і кредитора у зобов'язанні за договором № 1587/5-11 від 25.11.2011 р.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Згідно з частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов'язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов'язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов'язання. Строк (термін) виконання зобов'язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Відповідно до умов п. 4.1 договору встановлено, що виконавець здійснює оформлення наданих послуг щомісячно актом здачі-приймання наданих послуг на основі погодженого і підписаного сторонами графіку спуску (виїзду) працівників замовника.

Згідно з п. 4.2 договору, замовник протягом трьох днів з дня отримання акту здачі-приймання наданих послуг зобов'язаний підписати його і повернути його або направити вмотивовану відмову.

З наявних в матеріалах справи документів вбачається, що 14.02.2015 р. позивачем на адресу відповідача були направлені акти здачі-приймання наданих послуг № 2578 від 31.01.2012 р. на суму 144 760,98 грн., № 630 від 29.02.2012 р. на суму 206 326,00 грн., № 936 від 31.03.2012 р. на суму 199 670,32 грн. та № 1053 від 30.04.2012 р. на суму 178 815,86 грн., які останнім були отримані 17.02.2015 р. про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення та опис вкладення.

Разом з тим, відповідач акти здачі-приймання наданих послуг не повернув, вмотивованих заперечень та відмови від їх підписання не надіслав, акту з переліком зауважень та строків їх виконання також на адресу позивача направлено не було.

З огляду на те, що відповідач в порушення п. 4.2 договору протягом трьох днів з дня отримання актів здачі-приймання наданих послуг не направив вмотивовану відмову від їх підписання або переліку зауважень, то роботи зазначені в актах вважаються такими що прийняті замовником у повному обсязі.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що позивачем відповідачу були надані послуги згідно договору № 1587/5-11 від 25.11.2011 р. на суму 729 573,16 грн.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив та підтримав заяву про застосування наслідків спливу строку позовної давності.

Згідно із ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Частинами 3-5 ст. 267 Цивільного кодексу України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Пунктом 2.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 29.05.2013 р. «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» визначено, що за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Як передбачено ч. 5 ст. 261 Цивільного кодексу України, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов'язання.

Відповідно до п. 2.4 договору, замовник здійснює оплату 50 % передоплату вартості наданих виконавцем послуг, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця у строк не пізніше 7 банківських днів до початку місяця надання послуг на підставі виставленого рахунку виконавця; кінцевий розрахунок за фактично надані послуги здійснюється протягом 5 банківських днів після підписання акта здачі-приймання наданих послуг на місяць. Оплата за перший місяць наданих послуг (листопад 2011 р.) у розмірі 100 % передоплати - протягом 5 банківських днів з моменту укладення даного договору.

Отже, з умов вищезазначеного пункту договору вбачається, що підставою для здійснення розрахунку є виставлення позивачем відповідачу рахунку на оплату. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження виставлення позивачем відповідачу рахунку на оплату 50 % передоплати.

Оскільки рахунок-фактура на передоплату позивачем не надсилався, а акти приймання-передачі послуг, що в силу п. 2.4 договору є підставою для проведення 100 % оплати, були отримані відповідачем тільки 17.02.2015 р., то строк позовної давності позивачем не пропущено.

Таким чином, зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, а також враховуючи, що матеріалами справи підтверджується надання позивачем послуг по організації і забезпеченню спуску (виїзду) працівників, матеріалів і обладнання замовника по допоміжному стовбуру пласта L6h-2 ОП «Шахта «Должанская-Капитальная» ДП «Свердловантрацт» для проведення змовником гірських робіт, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення суми основного боргу підлягають задоволенню повністю в сумі 729 573,16 грн.

Судовий збір відповідно до статті 49 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись, ст.ст. 32, 33, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДФ Нафтогазовидобувна компанія» (місцезнаходження: 03055, м. Київ, вул. Старокиївська, 14, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Свердловантрацит» (місцезнаходження: 93400, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, вул. Гоголя, 24А, ) 729 573 (сімсот двадцять дев'ять тисяч п'ятсот сімдесят три) грн. 16 коп. боргу та 14 591 (чотирнадцять тисяч п'ятсот дев'яносто одну) грн. 46 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено

28.09.2015 р.

Суддя Спичак О.М.