ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.10.2015р. Справа № 905/1193/15

за позовом Публічного акціонерного товариства «Пантелеймонівський вогнетривкий завод»,

м.Горлівка

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства «Азовелектросталь», м.Маріуполь

про стягнення заборгованості в сумі 5822348,75 грн.

Суддя Г.В. Левшина

Представники:

від позивача: ОСОБА_2-по дов.

від відповідача: ОСОБА_3-по дов.

В засіданні суду брали участь:

СУТЬ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Пантелеймонівський вогнетривкий завод», м.Горлівка, позивач, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, ОСОБА_1 акціонерного товариства «Азовелектросталь», м.Маріуполь, про стягнення заборгованості в сумі 5822348,75 грн., у тому числі основний борг в сумі 3225141,96 грн., інфляція в сумі 2441700,09 грн., три проценти річних в сумі 155505,89 грн.

Згідно із ст.22 Господарського процесуального кодексу України позивач заявою від 10.09.2015р. №061/2 збільшив предмет позову, заявивши вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 5842186,68 грн., у тому числі основний борг в сумі 3225141,96 грн., інфляція в сумі 2678007,78 грн., три проценти річних в сумі 155953,72 грн.

Заявою від 05.10.2015р. №813/3 позивач зменшив предмет позову, заявивши вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 5829553,52 грн., у тому числі основний борг в сумі 3219141,96 грн., інфляція в сумі 2454791,21 грн. та три проценти річних в сумі 155620,35 грн.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на договір поставки №680/274АЭСон від 11.12.2012р., товарно-транспортні накладні №598 від 09.07.2013р., №609 від 11.07.2013р., №643 від 17.07.2013р., №651 від 19.07.2013р., №734 від 13.08.2013р., №781 від 29.08.2013р., №801 від 06.09.2013р., №802 від 06.09.2013р., №808 від 09.09.2013р., №837 від 18.09.2013р., №839 від 20.09.2013р., №840 від 20.09.2013р., №841 від 23.09.2013р., №858 від 03.10.2013р., №904 від 11.10.2013р., №923 від 15.10.2013р., №924 від 15.10.2013р., №936 від 16.10.2013р., №937 від 16.10.2013р., №943 від 17.10.2013р., №947 від 18.10.2013р., №952 від 21.10.2013р., №959 від 23.10.2013р., №972 від 25.10.2013р., №979 від 01.11.2013р., №981 від 01.11.2013р., №983 від 01.11.2013р., №1004 від 12.11.2013р., №1009 від 13.11.2013р., №1036 від 22.11.2013р., №1074 від 09.12.2013р., №1078 від 10.12.2013р., №1091 від 13.12.2013р., розрахунок суми позову.

Відповідач в судовому засіданні 13.10.2015р. підтвердив наявність несплаченого боргу перед позивачем. Заперечень проти вимог про стягнення трьох процентів річних та інфляції відповідачем не надано.

11.09.2015р. до суду надійшло клопотання від 04.09.2015р. №523/951 ОСОБА_1 акціонерного товариства Азовелектросталь, м.Маріуполь про відстрочку виконання рішення суду строком на 3 місяці.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

11.12.2012р. між сторонами був підписаний договір поставки №680/274АЭСон, за умовами якого позивач (постачальник) зобов'язується виготовити та передати товар у власність відповідача, а відповідач (покупець) зобов'язується прийняти товар та оплатити за нього суму у розмірі, передбаченому специфікаціями до договору.

Згідно п.1.2 договору поставки №680/274АЭСон від 11.12.2012р. найменування, асортимент, одинця виміру, кількість, ціна та загальна вартість товару, умови оплати вказані у специфікаціях, узгоджених сторонами.

Сторонами було підписано специфікації до договору №1 від 27.12.2012р., №4 від 01.10.2013р., в яких узгоджено науйменування, марку виробів, їх кількість та вартість, умови, строки поставки та оплати тощо.

Згідно з наданими до матеіалів справи товарно-транспортними накладними №598 від 09.07.2013р., №609 від 11.07.2013р., №643 від 17.07.2013р., №651 від 19.07.2013р., №734 від 13.08.2013р., №781 від 29.08.2013р., №801 від 06.09.2013р., №802 від 06.09.2013р., №808 від 09.09.2013р., №837 від 18.09.2013р., №839 від 20.09.2013р., №840 від 20.09.2013р., №841 від 23.09.2013р., №858 від 03.10.2013р., №904 від 11.10.2013р., №923 від 15.10.2013р., №924 від 15.10.2013р., №936 від 16.10.2013р., №937 від 16.10.2013р., №943 від 17.10.2013р., №947 від 18.10.2013р., №952 від 21.10.2013р., №959 від 23.10.2013р., №972 від 25.10.2013р., №979 від 01.11.2013р., №981 від 01.11.2013р., №983 від 01.11.2013р., №1004 від 12.11.2013р., №1009 від 13.11.2013р., №1036 від 22.11.2013р., №1074 від 09.12.2013р., №1078 від 10.12.2013р., №1091 від 13.12.2013р. позивачем за договором №680/274АЭСон від 11.12.2012р. було передано, а відповідачем прийнято товар на суму 3219141,96 грн. з урахуванням часткового погашення заборгованості з боку відповідача.

Факт постачання позивачем товару на вказану суму з боку відповідача не спростований.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Пунктами 3.1 договору валютою договору та платежу є українська гривня. Відповідач здійснює оплату товару банківським переказом грошових коштів на визначений у договорі поточний рахунок позивача в строк, визначений у специфікаціяхї до договору (п.3.2 договору).

Згідно специфікації №1 до договору повна оплата здійснюється по факту поставки протягом 30 календарних днів від дати поставки шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача.

За змістом специфікації №4 від 01.10.2013р. до договору розрахунок здійснюється протягом 15 календарних днів з дати його поставки.

Як встановлено, свої зобов`язання щодо своєчасної та повної сплати позивачу грошових коштів в сумі 3219141,96 грн. за договором №680/274АЭСон від 11.12.2012р., всупереч ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України відповідач не виконав.

За приписом ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання і на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем на підставі ст.625 Цивільного кодексу України нараховано та предявлено до стягнення три проценти річних в розмірі 155620,35 грн. за період з 25.07.2013р. по 01.06.2015р. та інфляцію в сумі 2454791,21 грн.

За висновками суду, розрахунок трьох процентів річних та інфляції, проведений позивачем, є арифметично вірним, таким, що відповідає законодавству, фактичним обставинам та матеріалами справи.

Відповідач в засіданні суду 13.10.2015р. підтвердив наявність несплаченого боргу перед позивачем в сумі 3219141,96 грн. Одночасно, заперечень проти вимог про стягнення трьох процентів річних та інфляції відповідачем не надано.

На підставі викладеного, виходячи з того, що позов доведений позивачем та обґрунтований матеріалами справи, враховуючи, що відповідач заперечень проти позову не надав, вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 5829553,52 грн., у тому числі основний борг в сумі 3219141,96 грн., інфляція в сумі 2454791,21 грн. та три проценти річних в сумі 155620,35 грн., підлягають задоволенню.

Судовий збір підлягає віднесенню на відповідача повністю, враховуючи, що, за висновками суду, спір по справі виник внаслідок неправильних дій останнього.

Клопотання від 04.09.2015р. №523/951 ОСОБА_1 акціонерного товариства Азовелектросталь, м.Маріуполь про відстрочку виконання судового рішення по цій справі строком на три місяці, за висновками суду, підлягає задоволенню з огляду на таке:

Згідно із ст.121 Господарського процесуального кодексу України суд може відстрочити виконання рішення при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, і у виняткових випадках, залежно від обставин справи.

При цьому, відстрочка фактично означає відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк. Підставою для відстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом.

Як встановлено, обгрунтовуючи клопотання про надання відстрочки виконання судового рішення відповідач посилається на наявність бюджетної заборгованості з повернення надмірно сплаченого податку на прибуток, наявність фінансових труднощів на підприємстві, проведення антитерористичної операції на території Донецької області.

За приписом ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Виходячи з того, що обставини, якими відповідач обгрунтовує клопотання про відстрочку виконання рішення є такими, що роблять неможливим негайне виконання рішення суду, враховуючи, що позивач проти клопотання відповідача не заперечує, клопотання від 04.09.2015р. №523/951 ОСОБА_1 акціонерного товариства Азовелектросталь, м.Маріуполь про відстрочку виконання рішення суду по цій справі строком на три місяці підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.22, 43, 44, 49, 82-85, 121 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Пантелеймонівський вогнетривкий завод», м.Горлівка до ОСОБА_1 акціонерного товариства «Азовелектросталь», м.Маріуполь про стягнення заборгованості в сумі 5829553,52 грн., у тому числі основний борг в сумі 3219141,96 грн., інфляція в сумі 2454791,21 грн. та три проценти річних в сумі 155620,35 грн., задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 акціонерного товариства «Азовелектросталь» (85511 Донецька область, Великоновосілківський район, с.Зелений Гай, вул.Леніна, буд.1, рах.№8086 в ДРУ «Приватбанк» м.Донецьк, МФО 335496, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Пантелеймонівський вогнетривкий завод» (69063 АДРЕСА_1; рах.№1901 в ПАТ "Укрсоцбанк", Запорізьке відділення №315, МФО 300023, ) основний борг в сумі 3219141,96 грн., інфляцію в сумі 2454791,21 грн. та три проценти річних в сумі 155620,35 грн., всього заборгованість в сумі 5829553,52 грн., судовий збір в сумі 73080 грн. 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 13.10.2015р. оголошено повний текст рішення.

Суддя Г.В. Левшина