ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2015 р.Справа № 922/4411/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Яризька В.О.

при секретарі судового засідання Солдатовій М.Ю.

розглянувши справу

за позовом державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг", м. Київ, в особі Харківської філії Національної акціонерної компанії "Украгролізинг", смт. Солоницівка Дергачівського району Харківської області,
до Фермерського господарства "Веселе", с. Прудянка Дергачівського району Харківської області,
про стягнення 27628,63 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1 (дов.),

відповідача - ОСОБА_2 (дов.),

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" в особі Харківської філії Національної акціонерної компанії "Украгролізинг", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача, ФГ "Веселе", про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу № 20-09-201 бпл/629 від 01.07.2009р. у загальній сумі 27628,63 грн., в т.ч. основний борг - 25928,04 грн., пеня - 1619,61 грн., 3% річних - 80,98 грн. Позивач просить також покласти на відповідача судові витрати.

Від позивача через канцелярію суду 28.09.2015р. надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, згідно якої позивач просить стягнути з відповідача основний борг у сумі 47668,03 грн., пеню в сумі 3481,09 грн., 3% річних у сумі 183,74 грн. та судові витрати.

Відповідно до ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Враховуючи, що подана позивачем заява відповідає вимогам ГПК України, суд приймає таку заяву та продовжує розгляд справи з її урахуванням.

Представник позивача підтримує заявлені позовні вимоги з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог.

Відповідач визнає наявність заборгованості.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд встановив наступне.

01.07.2009 р. між Державним публічним акціонерним товариством Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" (лізингодавець, позивач) та Фермерським господарством "Веселе" (лізингоодержувач, відповідач) було укладено договір фінансового лізингу № 20-09-201 бпл/629, за умовами якого позивач передав відповідачу в користування техніку - зернозбиральний комбайн КЗС-9-1 "Славутич", зав. № 891, (далі - майно, техніка), вартістю 730 000,00 грн. строком на 7 років, а останній зобов'язався сплачувати за це лізингові платежі на умовах Договору.

Факт отримання техніки відповідачем підтверджується актом приймання-передачі сільськогосподарської техніки № 37 від 18.09.2009р.

10.10.2011р. та 03.11.2014р. сторонами укладені додаткові договори щодо внесення змін до договору прямого лізингу, згідно з якими внесені зміни щодо реквізитів лізингодавця.

Відповідно до п.п.4.1., 4.2. Договору лізингоодержувач сплачує лізингодавцю чергові лізингові платежі з моменту підписання акта приймання-передачі техніки розмірами згідно графіку сплати лізингових платежів. Черговість сплати лізингових платежів кратна 3 місяцям. Термін сплати кожного лізингового платежу встановлюється числом дати підписання акта. Перший лізинговий платіж сплачується через три місяці з дати підписання акта, подальші платежі - через кожні три місяці.

Отже, враховуючи те, що акт приймання-передачі був підписаний сторонами 18.09.2009р., відповідач повинен був сплатити чергові платежі в сумі 25928,04грн. згідно графіку сплати лізингових платежів не пізніше 18.06.2015р., в сумі 25517,41 грн. - не пізніше 18.09.2015р.

Відповідачем була здійснена частково оплата, а саме 03.09.2015р. у сумі 3777,42 грн., що вбачається з розрахунку суми заборгованості, у зв'язку з чим несплаченими залишились платежі, строк оплати яких настав, на суму 47668,03 грн.

Відповідач визнає, що ним не здійснена оплата двох чергових лізингових платежів у повному обсязі.

Відповідно до ч.2 статті 1 Закону України "Про фінансовий лізинг", за договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Відповідно до статті 2 зазначеного вище закону, відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом.

Відповідно до статті 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом.

До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом.

Згідно положень ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тому, згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Приймаючи до уваги, що відповідач не виконав передбачені договором зобовязання по сплаті грошових коштів у визначений строк, позивачем обґрунтовано предявлено до стягнення основний борг у сумі 47668,03 грн., позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Згідно п. 7.1. Договору за порушення строків сплати лізингових платежів Лізингоодержувач за кожний календарний день прострочення від несплаченої суми сплачує Лізингодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з частиною першою статті 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Позивачем до матеріалів справи наданий розрахунок пені, відповідно до якого сума нарахованої пені за період з 09.07.2015р. по 27.09.2015р. складає 3481,09 грн.

Розрахунок пені зроблений з урахуванням дати сплати кожного платежу, суми часткової оплати, наданий розрахунок пені відповідає вимогам чинного законодавства, умовам Договору та відносинам, що склалися між сторонами, а тому приймається судом.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо іншій розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем до матеріалів справи наданий розрахунок 3% річних, відповідно до якого нараховані річні за період з 09.07.2015р. по 27.09.2015р. складають 183,74 грн.

Наданий розрахунок відповідає умовам Договору та вимогам чинного законодавства.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення 3% річних у сумі 183,74 грн. та пені в сумі 3481,09 грн. нормативно та документально обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати повністю покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 12, 22, 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з фермерського господарства "Веселе" (62320, Харківська область, Дергачівський район, с. Прудянка, вул. Горького, 12А, код 31466027) на користь державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" (01601, м. Київ, вул. Мечникова, 16-А, код 30401456) 47668,03 грн. основного боргу, 3481,09 грн. пені, 183,74 грн. 3% річних, 1827,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Повне рішення складено 05.10.2015 р.

Суддя ОСОБА_3