ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07.10.15р. Справа № 904/4951/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ", м. Київ

до Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Новомосковський трубний завод", м. Новомосковськ Дніпропетровської області

про стягнення1 992 127,49 грн.

Суддя Мілєва І.В.

судді Золотарьова Я.С., Ярошенко В.І.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 14-126 від 13.05..2014р.

від відповідача: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Новомосковський трубний завод" про стягнення 1 992 127,49 грн., з яких: 1 082 836,22 грн. - інфляційні втрати, 451 340,25 грн. - пеня, 35 609,71 грн. - 3% річних, 422 341,31 грн. - 7% штрафу.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору купівлі-продажу природного газу № 182/14-ПР від 27.12.2013р., в частині своєчасної сплати спожитого газу.

Ухвалою суду від 09.06.2015р. порушено провадження по справі та призначено судове засідання на 06.07.2015р.

06.07.2015р. відповідач подав до суду клопотання про призначення економічної експертизи для перевірки розрахунку.

06.07.2015р. в засіданні оголошено перерву до 27.07.2015р.

06.07.2015р. відповідач надав відзив, в якому зазначає, що позивач невірно розрахував 3% річних, також просить зменшити розмір штрафу та пені.

Ухвалою суду від 27.07.2015р. продовжено строк розгляду справи на 15 днів до 24.08.2015р. включно, розгляд справи відкладено на 25.08.2015р.

25.08.2015р. відповідач подав до суду клопотання про призначення колегіального розгляду справи. Ухвалою від 25.08.2015р. розгляд справи № 904/4951/15 призначено колегіально.

Розпорядженням господарського суду Дніпропетровської області № 784 від 27.08.2014р. призначено повторний автоматичний розподіл для визначення складу колегії.

Протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів визначено наступний склад колегії: головуючий суддя Мілєва І.В., судді Рудовська І.А., Золотарьова Я.С.

Ухвалою суду від 27.08.2015р. прийнято справу до свого провадження та призначено засідання суду на 16.09.2015р.

У зв'язку із відсутністю судді Рудовської І.А. за сімейними обставинами, судове засідання призначене на 16.09.2015р. не відбулось.

Ухвалою суду від 16.09.2015р. розгляд справи відкладено на 07.10.2015р. о 10:00 год.

У зв'язку із перебуванням судді Рудовської І.А. на лікарняному, справу було передано на автоматичний розподіл для визначення судді з метою заміни судді Рудовської І.А.

Розпорядженням керівника господарського Дніпропетровської області від 07.10.2015 року № 1004 у справі № 904/4951/15 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу.

Відповідно до протоколу про автоматичний розподіл справ між суддями визначено наступний склад колегії: головуючий суддя Мілєва І.В., судді Золотарьова Я.С., Ярошенко В.І.

Ухвалою суду від 07.10.2015р. прийнято справу до свого провадження та призначено судове засідання на 07.10.2015р.

07.10.2015р. відповідач подав клопотання про продовження строку розгляду справи.

У судове засідання з'явився представник позивача.

07.10.2015р. відповідач подав клопотання про відкладення розгляду справи, призначено на 07.10.2015р. у звязку з неможливістю направити уповноваженого представника у судове засідання. Суд відхиляє доводи відповідача щодо відкладення розгляду справи, оскільки відповідач не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому процесі свого представника згідно з ч.1-5 ст.28 ГПК України, з числа як своїх працівників, так і осіб, не повязаних з ним трудовими відносинами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

27.12.2013р. між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (продавець) та Публічним акціонерним товариством "Інтерпайп Новомосковський трубний завод" (покупець) було укладено договір купівлі продажу природного газу № 182/14-ПР (далі - договір).

Продавець зобовязується передати у власність покупцю у 2014 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобовязується прийняти та оплатити цей природний газ, на умовах цього договору (п. 1.1. договору).

Газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для власних потреб (п. 1.2. договору).

Продавець передає покупцеві з 01.01.2014року по 31.12.2014 року газ обсягом до 4500,0 тис. куб.м. (п. 2.1. договору).

Приймання передача газу, переданого продавцем покупцю у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання передачі газу (п. 3.3. договору).

Не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов'язується надати продавцеві підписані та скріплені печатками покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобовязується повернути покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами (п. 3.4. договору).

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця наступного за місяцем поставки газу (п. 6.1. договору).

За невиконання або неналежне виконання договірних зобов'язань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених чинним законодавством України, а також цим Договором (п. 7.1 договору).

Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, поширює дію на відносини, шо фактично склалися між сторонами з 01.01.2014р. і діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2014 року, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення (п. 11.1. договору).

На виконання умов договору позивачем протягом вересня-грудня 2014 року було поставлено, а відповідачем прийнято природний газ на загальну суму 6 712 867,72 грн., що підтверджується підписаними сторонами та скріпленими їх печатками актами приймання передачі природного газу (а.с. 23-26):

- від 30.09.2014р. на суму 155 734,15 грн.;

- від 31.10.2014р. на суму 523 686,28 грн.;

- від 30.11.2014р. на суму 1 730 461,61 грн.;

- від 31.12.2014р. на суму 4 302 985,68 грн.;

Позивач зазначає, що відповідач за природний газ розрахувався, але з простроченням строків передбачених договором, тому позивач нарахував та просить стягнути 1992127,49 грн., з яких: 1 082 836,22 грн. інфляційні втрати, 451 340,25 грн. - пеня, 35 609,71 грн. 3 % річних, 422 341,31 7% штрафу.

За договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується (ч.1 ст. 275 Господарського кодексу України).

Субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст.530 Цивільного кодексу України).

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст. 548 Цивільного кодексу України).

У разi порушення зобов'язання настають правовi наслiдки, встановленi договором або законом, зокрема - сплата неустойки (п.3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або iнше майно, якi боржник повинен передати кредиторовi у разi порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у вiдсотках вiд суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. ст. 1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань, платники грошових коштiв сплачують на користь одержувачiв цих коштiв за прострочку платежу пеню в розмiрi, що встановлюється за згодою сторiн. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано (ч.6 ст.232 Господарського Кодексу України).

Відповідно до п. 7.2. договору у разі невиконання покупцем умов п. 6.1. Договору продавець має право не здійснювати поставку газу покупцю або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості. У разі невиконання покупцем умов п. 6.1. цього договору, він повинен сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, а за прострочення понад 30 днів додатково сплатити штраф у розмірі 7 % від суми простроченого платежу.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд дослідивши розрахунок позивача, встановив, що позивач використовує не вірні початкові та кінцеві дати періодів нарахування.

Як вбачається з п. 6.1. договору остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця наступного за місяцем поставки газу. Отже початковою датою прострочення є 15 число, а не 14 - як зазначено у розрахунку.

Також позивачем не враховано п.1.9. Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 р. Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань, відповідно до якої день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені.

Судом зроблено перерахунок, з використанням вірних початкових та кінцевих дат періодів нарахування, згідно якого до стягнення належить 1 082 469,36 грн. інфляційні втрати, 436 459,73 грн. - пеня, 34 579,37 грн. 3 % річних.

06.07.2015р. відповідач у відзиві на позовну заяву просить зменшити розмір штрафу та пені.

Пункт 3 ч.1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України надає господарському суду право, приймаючи рішення, зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Ця процесуальна норма може застосовуватись виключно у взаємозвязку (сукупності) з нормою права матеріального, яка передбачає можливість зменшення розміру неустойки (штрафу, пені) (п.3.17.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції).

Так, частиною 1 ст. 233 Господарського кодексу України закріплено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно з п.3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Беручі до уваги ступінь виконання зобовязання боржником, а саме те, що відповідач в повному обсязі оплатив вартість поставленої теплової енергії, а також те, що відповідач не зазначив конкретної суми, на яку просить зменшити розмір пені та штрафу, належних до стягнення, суд вважає за можливе зменшити розмір стягуваних пені та штрафу на 40 % та стягнути 261 875,84 грн. пені, 180 725,40 грн. 7% штрафу.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що мало місце прострочення виконання зобовязання, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на загальну суму 1 559 649,97 грн., з яких: 1 082 469,36 грн. інфляційні втрати, 34 579,37 грн. 3 % річних, 261 875,84 грн. пені, 180 725,40 грн. 7% штрафу.

Також, 06.07.2015р. до суду від відповідача надійшло клопотання про призначення судової економічної експертизи, на вирішення судової економічної експертизи поставити наступні питання:

- яка сума пені за несвоєчасне погашення заборгованості за отриманий природний газ нарахована ПАТ НАК Нафтогаз України ПАТ Новомосковський трубний завод підтверджується документально?;

- яка сума трьох відсотків річних за несвоєчасне погашення заборгованості за отриманий природний газ нарахована ПАТ НАК Нафтогаз України ПАТ Новомосковський трубний завод підтверджується документально?;

- чи підтверджуються документально зазначені в позовній заяві ПАТ НАК Нафтогаз України суми заборгованості ПАТ Новомосковський трубний завод за природний газ, отриманий протягом вересня-грудня 2014 року та дати їх виникнення та погашення?;

- чи відповідає розрахунок пені, штрафу, інфляційних та 3% річних, зазначений у позовній заяві, умовам укладеного між ПАТ НАК Нафтогаз України та ПАТ Новомосковський трубний завод Договору № 182/14-ПР від 27.12.2013 року вимогам діючого законодавства з урахуванням фактичних (документально підтверджених) дат виникнення та погашення заборгованості? Оплату за проведення судової економічної експертизи просить покласти на ПАТ Новомосковський трубний завод.

Відповідач посилається на складність та недостатню докладність розрахунків наведених у позовній заяві.

Розглянувши вищевказане клопотання, дослідивши матеріали справи, суд вважає що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки розрахунки наведені у позовній заяві є докладними та зрозумілими, зясування вищевказаних питань не потребує спеціальних знань.

07.10.2015р. відповідач надав до суду клопотання, просив продовжити строк розгляду справи на 15 днів.

Відповідно до п. 3.8 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції у разі зміни складу суду (в тому числі з одноосібного на колегіальний, навіть якщо до складу колегії суддів входить суддя, який раніше одноособово розглядав дану справу), а отже, спочатку починається й перебіг строку вирішення спору. Продовження цього строку можливе у порядку і з підстав, зазначених у частині третій статті 69 ГПК.

Ухвалою суду від 07.10.2015р. справу № 904/4951/15 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Мілєвої І.В., суддів Золотарьової Я.С., Ярошенко В.І. Отже з цієї дати починається перебіг строку вирішення спору.

Враховуючи вищевикладене, у суду немає підстав для задоволення клопотання відповідача про продовження строку розгляду справи.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сплачена сума судового збору повертається в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. За викладеного, з державного бюджету України підлягає поверненню позивачу надмірно сплачений судовий збір в розмірі 0,45 грн.

У разі коли господарський суд на підставі п. 3 ст. 83 ГПК зменшує розмір неустойки (штрафу, пені), витрати позивача, повязані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено (п. 4.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013р. Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог: на позивача 2749,14 грн. (6,9%), на відповідача 37093,41 грн. (93,10 %).

Керуючись ст.ст.1, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Новомосковський трубний завод" (51200, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Сучкова, буд. 115, ідентифікаційний код 05393139) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія" Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6, ідентифікаційний код 20077720) 1 559 649,97 грн., з яких: 1 082 469,36 грн. інфляційні втрати, 34 579,37 грн. 3 % річних, 261 875,84 грн. пені, 180 725,40 грн. 7% штрафу, про що видати наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Новомосковський трубний завод" (51200, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Сучкова, буд. 115, ідентифікаційний код 05393139) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія" Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6, ідентифікаційний код 20077720) витрати по сплаті судового збору у розмірі 37093,41 грн., про що видати наказ.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повернути Публічному акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія" Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6, ідентифікаційний код 20077720) із державного бюджету України судовий збір розмірі 0,45 грн., перерахований згідно з платіжним дорученням № 3004531 від 22.05.2015р., яке знаходиться в матеріалах справи.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його оголошення, а у разі якщо в судовому засідання було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 08.10.2015

Суддя Суддя Суддя ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4