РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2015Справа №910/22196/15
За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування»

до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія»

про стягнення 4540,66 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники сторін:

від позивача - Бондар І.П. (представник за довіреністю);

від відповідача - Татаріна О.Ю. (представник за довіреністю).

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов про стягнення заборгованості з відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, в розмірі 4540,66 грн., мотивований тим, що Відповідач, як страховик винної в ДТП особи, всупереч вимогам Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не повністю відшкодував Позивачу шкоду, завдану страхувальником Відповідача внаслідок ДТП.

Відповідач у наданих суду в засіданні запереченнях проти позову та у наданих на обґрунтування заперечень документах, які залучені судом до матеріалів справи, надав пояснення по іншому ДТП та по іншому автомобілю, натомість по спірному ДТП пояснень не надав та обґрунтованих заперечень проти задоволення позовних вимог не висловив.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

16.02.2014 по вул. Корольова, в м. Одеса, була скоєна ДТП. Причинами стало те, що водій Кушнір О.І., керуючи автобусом «БАЗ», д.р.н. ВА1379АА, при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечним, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Рено», д.р.н. ВН9823ЕО, чим порушив ПДР України. Дані обставини підтверджуються довідками ДАІ про ДТП, копії яких містяться у справі.

Внаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль «Рено», д.р.н. ВН9823ЕО (Застрахований автомобіль), який відповідно до залученої до матеріалів справи копії реєстраційного талону належить Ващук Н.І. на праві власності, був під керуванням Сідревич О.С. на час ДТП, та який був застрахований Позивачем на підставі Договору добровільного страхування, копія якого залучена до справи (далі - Договір добровільного страхування). Вигодонабувачем за вказаним договором є ПАТ «Креді Агріколь Банк».

На підставі вищевказаного, за умовами Договору добровільного страхування, враховуючи Звіт (висновок) оцінювача № 2161 від 09.03.2014 (вартість відновлювального ремонту - 38587,67 грн., коефіцієнту зносу 0), рахуночки ремонтного СТО (від 03.03.2014 - 40310,37 грн., від 27.03.2014 - 42546,56 грн.), Позивачем було складено страхові акти, відповідно до яких Позивач розрахував та виплатив страхове відшкодування в розмірі 37061,05 грн. на ремонтне СТО.

Про фактичне відновлення після ДТП Застрахованого автомобіля на указаному СТО свідчить наданий Позивачем акт виконаних СТО робіт від 29.04.2014 на суму 40813,36 грн.

При цьому, закон не зобов'язує страховика запитувати згоду вигодонабувача на виплату страхового відшкодування на відновлення Застрахованого автомобіля, та матеріали справи не містять доказів, що вигодонабувач за Договором страхування заперечував проти виплати Позивачем суми страхового відшкодування на ремонтне СТО Застрахованого автомобіля для відновлення останнього, та оскільки відновлення пошкодженого майна (Застрахованого автомобіля) не суперечить ані інтересам вигодонабувача, ані страхувальника за Договором; суду не доведено протилежного.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відтак, Позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув права потерпілої особи в межах здійсненої виплати.

Як убачається з матеріалів справи, шкоду було заподіяно водієм Кушнір О.І., автобуса «БАЗ», д.р.н. ВА1379АА, під час експлуатації останнього, і його вину у вчиненні ДТП та скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП встановлено залученою до матеріалів справи постановою районного суду.

На час скоєння вищевказаної ДТП цивільно-правова відповідальність водій Кушнір О.І., як особи, яка експлуатує автобус «БАЗ», д.р.н. ВА1379АА, на законних підставах, була застрахована Відповідачем на підставі договору (полісу) № АС/7144310 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ (ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб - 50000 грн., франшиза - 500 грн.).

Отже, на Відповідача вказаним полісом покладено обов'язок з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації Кушніром О.І. автобуса «БАЗ», д.р.н. ВА1379АА.

Спір у даній справі виник у зв'язку з тим, що Відповідачем було лише частково відшкодовано матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, і не відшкодована різниця між заявленими та задоволеними вимогами становить 4540,66 грн., що є предметом спору.

Відповідач у наданих суду в засіданні запереченнях проти позову та у наданих на обґрунтування заперечень документах, які залучені судом до матеріалів справи надав пояснення по іншому ДТП та по іншому автомобілю, натомість по спірному випадку з автобусом «БАЗ», д.р.н. ВА1379АА, пояснень не надав та обґрунтованих заперечень проти задоволення позовних вимог не висловив.

Матеріалами справи підтверджується, що ремонт на СТО Застрахованого автомобіля фактично коштував 40813,36 грн., а Позивач у складених на виконання умов Договору страхових актах розрахував та виплатив страхове відшкодування в розмірі 37061,05 грн.

При цьому складеним оцінювачем та залученим до справи Звітом (висновком) № 2161 від 09.03.2014 коефіцієнту зносу деталей Застрахованого автомобіля не встановлено (дорівнює 0).

Відповідачем не надано суду доказів на спростування встановленої Позивачем вартості відновлювального ремонту Застрахованого автомобіля, внаслідок його пошкодження в ДТП, і також Відповідач не спростував розраховану Позивачем суму страхового відшкодування та відсутність коефіцієнту зносу його деталей.

Судом встановлено, що наведені у акті виконаних робіт СТО матеріли, деталі та роботи знаходяться у причинно-наслідковому зв'язку з завданими Застрахованому автомобілю пошкодженнями внаслідок ДТП, що відображені в довідках ДАІ та фотографіях пошкоджень, і Відповідачем не надано доказів протилежного.

Розглядаючи спір по суті суд зазначає, що у постанові Верховного Суду України від 15.04.2015 у справі № 3-50гс15 викладено правову позицію про те, що Законами України «Про страхування» та «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено зобов'язання страховика за договором добровільного страхування визначати розмір страхового відшкодування тільки в розмірі суми, встановленої звітом про оцінку транспортного засобу, оскільки цей звіт є попереднім оціночним документом, що визначає можливу, але не остаточну суму, необхідну для відновлення транспортного засобу. Тому виплативши страхове відшкодування відповідно до умов договору добровільного страхування Страховик набуває права зворотної вимоги до Страховика винної особи у сумі виплаченого страхового відшкодування, але у межах фактичних затрат із вирахуванням франшизи.

Відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Аналогічну позицію викладено в ст. 9 Закону України «Про страхування».

Враховуючи вищезазначені обставини, умови полісу № АС/7144310 та положення статей 12, 22, 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статей 9, 27 Закону України «Про страхування» та статей 993, 1192 ЦК України, у Відповідача в зв'язку з настанням ДТП виник обов'язок відшкодувати Позивачу шкоду в межах ліміту відповідальності Відповідача, як страховика, за спірним страховим випадком (50000 грн.), не більше фактичної вартості відновлювального ремонту Застрахованого автомобіля на СТО (40813,36 грн.), виходячи з суми, право на вимогу якої перейшло до Позивача в зв'язку з виплатою страхового відшкодування (37061,05 грн.) і при цьому за мінусом франшизи (500 грн.), та отже в сумі 36561,05 грн.

Відповідачем було виплачено Позивачу частину страхового відшкодування в розмірі 32020,39 грн., тому, з огляду на все вищенаведене, позовні вимоги про стягнення решти - 4540,66 грн. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судовий збір відповідно до статті 49 ГПК України покладається на Відповідача.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (м. Київ, вул. Кирилівська, 40; ідентифікаційний код 20602681) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (м. Київ, вул. Іллінська, 8; ідентифікаційний код 20474912) 4540 (чотири тисячі п'ятсот сорок) грн. 66 коп. відшкодування матеріальної шкоди (виплати страхового відшкодування), а також 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 05.10.2015

Суддя Сташків Р.Б.