ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29 вересня 2015 р. Справа № 903/801/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Дунапак-Україна", м. Ходорів, Жидачівський район, Львівська область

до відповідача1: товариства з обмеженою відповідальністю кондитерська фабрика "НЕКТАР", с. Зміїнець, Луцький район, Волинська область

до відповідача 2: товариства з обмеженою відповідальністю кондитерська фабрика "НЕКТАР-2", с. Зміїнець, Луцький район, Волинська область

про стягнення 122820,05грн.

Суддя Слободян П. Р.

секретар судового засідання Коваль О.М.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - представник (довіреність у справі)

від відповідача: н/з.

від відповідача 2: н/з.

Суть спору: позивач - товариство з обмеженою відповідальністю "Дунапак-Україна", м. Ходорів, Жидачівський район, Львівська область звернувся в господарський суд з позовною заявою, в якій просить стягнути з:

- відповідача 1 товариства з обмеженою відповідальністю кондитерська фабрика «НЕКТАР», с. Зміїнець, Луцький район, Волинська область 32389,77грн., в т.ч. 18860,10грн інфцяційних втрат, 12498,84грн. пені, 1030,83грн. 3% річних

- відповідача 2 товариства з обмеженою відповідальністю кондитерська фабрика «НЕКТАР-2», с. Зміїнець, Луцький район, Волинська область 33600,00грн., в т.ч. 28738,40грн боргу, 231,50грн. 3% річних, 4630,10грн. пені.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні 25.08.2015р.подав заяву /вх. № 01-54/8344/15/ про відмову від позову, в частині стягнення з відповідача 2 товариства з обмеженою відповідальністю Нектар-2 за невиконання, з 01.05.2015р. по 13.07.2015р., грошового зобовязання з погашення заборгованості в розмірі 33 600,00 грн..

25.08.2015р. на адресу господарського суду Волинської області від позивача надійшла заява № 272 від 20.08.2015р. про збільшення позовних вимог щодо відповідача товариства з обмеженою відповідальністю Нектар, а саме про стягнення з відповідача загальної заборгованості в розмірі 122 820,05грн., з яких 107 231,56 грн. основна сума заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції, 13 727,34грн. пені, 1 861,15 грн. 3% річних.

Згідно ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статею 5 цього Кодексув цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Відповідно до п. 3.10 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 передбаченні частиною 4 статті 22 ГПК України права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК ціну позову вказує позивач. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої вирішується спір, -з обовязковим зазначенням про це як у вступній, так і в описовій частинні рішення.

Відповідач 1 у відзиві № б/н від 28.07.2015р. повідомив наступне:

Протягом 2014 року між ТОВ КФ «Нектар» та ТОВ «Дунапак-Україна» існували господарські відносини по поставці картонної продукції, які здійснювалися на підставі видаткових накладних № 2171 від 13.10.2014р.. №2763 від 01.12.2014р., №2811 від 02.12.2014р., жодних письмових договорів про поставку продукції не укладалося.

ТОВ «КФ «Нектар» підтверджує існування заборгованості протягом певного періоду по поставці товару та зазначає, що дійсно ТОВ «КФ «Нектар» було сплачено за поставку товару лише 22000.00 грн.

Також зазначає, що жодних пропозицій від ТОВ «КФ «Нектар» щодо переведення боргу не пропонувалося та жодної трьохсторонньої угоди між ТОВ «Дунапак-Україна» та ТОВ «КФ Нектар-2» про переведення боргу укладено не було. ТОВ «КФ Нектар-2» не брало на себе жодних зобов'язань по сплаті боргу за ТОВ «КФ "Нектар», а ТОВ «КФ "Нектар» не надсилало жодної пропозиції щодо переведення боргу ТОВ «КФ Нектар-2», відповідно на даний момент, боржником по даному договору являється ТОВ «КФ "Нектар».

Відповідно до п.п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст. 67 ГК України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов'язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

Відповідно до ст. 627 ЦК України, статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ст. 638 ЦК України та ст. 180 ГК України договір вважається укладеним, якщо між сторонами досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов (предмету, визначених законом необхідних умов для договорів даного виду та визначених за заявою сторін умов).

ТОВ «КФ «Нектар» не погоджується з нарахованою пенею, адже дана штрафна санкція не передбачена договірними зобов'язаннями сторін та не може нараховуватися в даному випадку на основі закону.

Представники відповідачів в судове засідання не зявилися.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, в с т а н о в и в:

09.10.2014р.позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Дунапак-Україна», Львівська обл., Жидачівський р-н, м. Ходорів отримало від відповідача -товариства з обмеженою відповідальністю кондитерської фабрики «Нектар», Волинська обл., Луцький р-н, с. Зміїнець письмове замовлення № б/н на виготовлення гофротари без друку чотири клапанний в кількості 10 000 штук марки Т-22 розміром 390*290*180.

Відповідно до видаткової накладної № 2171 13.10.2014р. на виконання замовлення позивачем було поставлено продукцію на суму 44 985,60 грн..

20.10.2014р. позивач отримав від відповідача1 письмове замовлення № б/н на виготовлення гофротари марки Т-22, а саме:

-ящик лоток білий розміром 279*189*65 в кількості 5000 штук;

-ящик лоток білий розміром 400*285*105 в кількості 3000 штук;

-№ 12,5 гофроящик бурий розміром 400*285*105 в кількості 5000 штук;

- №13 гофроящик бурий розміром 380*285*120 в кількості 5000штук.

На виконання вищезазначеного замовлення позивачем відповідно до видаткових накладних № 2763 від 01.12.2014р. на суму 33870,24грн. та № 2811 від 02.12.2014р. на суму 16882,56грн. було поставлено продукцію на загальну суму 50752,80 грн..

Відповідач1 здійснив часткову оплату на загальну суму 22 000,00грн., що й підтверджує позивач у позовній заяві.

Видаткові накладні № 2171 від 13.10.2014р., № 2763 від 01.12.2014р. та № 2811 від 02.12.2014р. є первинним обліковим документом та відповідають вимогам статті 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999року.

Відповідно до абз. 3 п. 1 ОСОБА_2 ВГСУ від 17.07.2012р. № 01-06/928/2012 «Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права» підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (наказ Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. № 88) та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обовязку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Вказані видаткові накладні є первинними документами, які фіксують факт здійснення господарської операції з поставки гофрокартонної продукції та факт встановлення договірних відносин, а тому є всі підстави для покладення на відповідача товариство з обмеженою відповідальністю кондитерська фабрика «Нектар». Волинська обл., Луцький р-н, с. Зміїнець, обовязку по проведенню розрахунків за отриману продукцію.

Таким чином заборгованість в сумі 73 738,40грн. залишається непогашеною.

У відповідності із ст.ст. 610, 611, ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно із заявою про збільшення позовних вимог позивач у звязку із порушенням строку оплати товару просить стягнути з відповідача 13 727,34грн. пені.

Згідно із ст. ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Оскільки передача товару відбувалась на підставі видаткових накладних шляхом їх підписання, а умовами цих видаткових накладних не передбачено відповідальності покупця за прострочку платежу у вигляді стягнення пені, то за таких обставин правові підстави для стягнення з відповідача 13 727,34грн. -пені відсутні.

У відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом та сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Так, згідно розрахунку позивача відповідачу було нараховано 1 861,15грн. 3% річних та 33 793,16грн. суму інфляції.

Виходячи з вищенаведеного загальна сума заборгованості відповідача 1 перед позивачем становить 109092,65грн., з яких: 73738,34грн. сума основного боргу, 33 493,16грн. інфляції та 1 861,15грн. -3% річних.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи з вище наведеного судовий збір /вирахуваний пропорційно до суми стягнення/ в розмірі 2181,85грн. слід стягнути в користь позивача.

Керуючись ст.ст. 546,549 610,611, ч.1 ст. 612, ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 67,180 Господарського кодексу України, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», ч.4 ст.22, ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю кондитерська фабрика «Нектар» (45632, Волинська обл., Луцький р-н, с. Зміїнець, вул. Словянська, 16, код 37442038) в користь товариства з обмеженою відповідальністю «Дунапак-Україна» (81750, Львівська обл., Жидачівський р-н, м. Ходорів, вул. Стрілецька,11, код 30028622) 109092,65грн., з яких: 73738,34грн. сума основного боргу, 33493,16грн. інфляції та 1 861,15грн. -3% річних та 2181, 85 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. В частинні стягнення 13727,34грн. пені відмовити.

4.Провадження, в частинні грошових вимог до відповідача « -ТОВ «КФ «Нектар-2», припинити, у звязку з відмовою позивача від позову в цій частинні.

Повний текст рішення

складено 05.10.2015

Суддя П. Р. Слободян