ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2015 року Справа № 904/2993/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дмитренко Г.К.- доповідач

суддів: Прокопенко А.Є., Чимбар Л.О.

при секретарі: Однорог О.В.

Представники сторін у судове засідання не з'явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

розглянувши апеляційну скаргу Дніпродзержинської міської ради Дніпропетровської області на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 21.05.2015 року у справі № 904/2993/15

за позовом Дніпродзержинської міської ради Дніпропетровської області, м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області

про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 21.05.2015 року (суддя Мельниченко І.Ф.) відмовлено у позові Дніпродзержинської міської ради Дніпропетровської області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою площею 0, 0063 га, розташованою за адресою: АДРЕСА_2, яку використовує фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (АДРЕСА_1., РНОКПП НОМЕР_1), шляхом демонтажу одноповерхової будівлі із цегли за рахунок боржника.

Не погоджуючись з рішенням суду, Дніпродзержинська міська рада Дніпропетровської області звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить зазначене рішення скасувати, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, та неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права.

Представник фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 у запереченні на апеляційну скаргу просить в її задоволенні відмовити, а рішення господарського суду залишити без змін.

Заслухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

13.01.2015 року спеціалістами відділу самоврядного контролю департаменту комунальної власності та земельних відносин Дніпродзержинської міської ради за участю начальника відділу планування, забудови міста та зовнішньої реклами - архітектора управління містобудування та архітектури міської ради і головного спеціаліста відділу планування, забудови міста та зовнішньої реклами - архітектора управління містобудування та архітектури міської ради було проведено обстеження земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

В результаті обстеження встановлено, що на підставі рішення Дніпродзержинської міської ради від 26.09.2005 року №606-20/ІV ОСОБА_1 надано у користування земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2, площею 0,0037 га для розміщення об'єкту торгівлі (кіоск з літнім майданчиком та навісом для зупинки автотранспорту) та укладено договір оренди земельної ділянки від 14.10.2005 року НОМЕР_2 (строком до 30.07.2009 року).

Фактично на момент обстеження за зазначеною адресою на земельній ділянці площею 0,0063 га розміщено одноповерхову будівлю із цегли, в якій здійснюється підприємницька діяльність. Строк дії договору оренди земельної ділянки не продовжено, земельну ділянку до земель міської ради не повернуто. Площу земельної ділянки самовільно збільшено на 0,0023 га.

Документи на землекористування не оформлені, що є порушенням вимог земельного законодавства.

Рішення Дніпродзержинської міської ради про надання у користування земельної ділянки площею 0,0023 га за зазначеною вище адресою не приймалось, тобто зазначена земельна ділянка зайнята самовільно.

За даним фактом представниками позивача складено акт від 13.01.2015 року, примірник якого надіслано на адресу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 разом з листом-попередженням від 19.01.2015 року № 07-13/108, в якому департамент комунальної власності та земельних відносин Дніпродзержинської міської ради повідомив фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 про необхідність привести документи із землекористування у відповідність до вимог чинного законодавства або звільнити земельну ділянку з поверненням її власнику у стані, придатному для використання (а.с. 12, у т.ч. на звороті).

Відповідно до абзацу 16 статті 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" (зі змінами та доповненнями) самовільне зайняття земельної ділянки - це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

В силу статті 188 Земельного кодексу України державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом.

Згідно ст. 19 Закону України "Про охорону земель", частини першої статті 5 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Крім державного контролю за використанням та охороною земель законодавством передбачено і самоврядний контроль за використанням та охороною земель, який здійснюється сільськими, селищними, міськими, районними та обласними радами (стаття 189 Земельного кодексу України). Ці положення дублюються статтею 20 Закону України "Про охорону земель". Порядок здійснення контрольних повноважень органами місцевого самоврядування визначається насамперед Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні". Зокрема, у відповідності із пунктом "б" частини 1 статті 33 цього Закону виконавчим органам рад надано повноваження щодо здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель.

З метою запобігання порушенням земельного законодавства, своєчасного їх виявлення та усунення, визначення повноважень самоврядного контролю в галузі земельних відносин Дніпродзержинською міською радою 29.11.2013 року прийнято рішення № 949-43/VI "Про затвердження Положення про самоврядний контроль за використанням та охороною земель комунальної власності м. Дніпродзержинська".

Згідно цього Положення забезпечення здійснення самоврядного контролю за використанням і охороною земель покладено на відділ самоврядного контролю департаменту комунальної власності та земельних відносин міської ради (а.с. 22-24).

Звертаючись з позовом до господарського суду, міська рада посилається на те, що відповідачем документи на право користування земельною ділянкою оформлено не було , як і не було звільнено спірну земельну ділянку, у зв'язку з чим просила усунути перешкоди в користуванні спірною земельною ділянкою шляхом демонтажу самовільно розміщеної будівлі.

Пунктом "а" частини 2 статті 83 Земельного кодексу України встановлено, що всі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності, перебувають у комунальній власності.

У статті 12 Земельного кодексу України визначено повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин, до яких, зокрема, належить розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Статтею 212 Земельного кодексу України унормовано, що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

У статті 391 Цивільного кодексу України зазначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 набув право користування спірною земельною ділянкою на підставі рішення Дніпродзержинської міської ради від 26.09.2005 року № 606-20/IV, що вбачається з договору оренди земельної ділянки від 07.10.2005 року, укладеного між Дніпродзержинською міською радою і приватним підприємцем ОСОБА_1 (а.с. 36-39), та з акту обстеження стану та дотримання умов використання земельної ділянки від 13.01.2015 року (а.с. 9).

Як свідчать матеріали справи, в подальшому згідно угоди купівлі-продажу нерухомого майна від 06.06.2012 року, зареєстрованої Українською товарною біржею «Центральна» за № 05/006, ОСОБА_1 (продавець) продав ОСОБА_3 (покупець) нерухоме майно - торгівельний павільйон загальною площею 35,6 м?. Фундамент - шлакобетон, стіни цегла, покрівля-профнастіл, перекриття металеві. Майно знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно абз. 3 ст. 7 Закону України «Про оренду землі» до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

Відтак, як вірно визначено судом першої інстанції, даний позов подано до неналежного відповідача.

В силу ст. 101 Господарського процесуального кодексу України судом апеляційної інстанції не приймаються додані міською радою до апеляційної скарги лист фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 06.02.2015 року разом зі схемою розміщення тимчасової споруди (а.с. 73, 74), оскільки заявник не обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

За таких обставин підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 21.05.2015 року у справі № 904/2993/15 залишити без змін, а Дніпродзержинської міської ради Дніпропетровської області без задоволення.

Головуючий суддя Г.К. Дмитренко

Суддя А.Є. Прокопенко

Суддя Л.О. Чимбар