ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"29" вересня 2015 р.Справа № 916/3301/15

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "КУЗЬМИНЕЦЬКЕ"

до відповідача: публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Порто-Франко

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1

про зобов'язання кредитора звернути стягнення на предмет застави

Суддя Цісельський О.В.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2 (за довіреністю)

від відповідача: ОСОБА_3 (за довіреністю)

від третьої особи: не з'явився

СУТЬ СПОРУ: позивач, товариство з обмеженою відповідальністю "КУЗЬМИНЕЦЬКЕ", звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою, в якій просить суд зобов'язати публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Порто-Франко звернути стягнення на кошти, які розміщені в банку згідно договору банківського вкладу №63502 від 25.04.2014р. в рахунок погашення заборгованості товариства з обмеженою відповідальністю "КУЗЬМИНЕЦЬКЕ" по кредитному договору (відклична реверсивна лінія) №228/1-14 від 25.04.2014р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 10.08.2015 року позовну заяву (вх.№3470/15) прийнято до розгляду, порушено провадження у справі №916/3301/15, справу призначено до розгляду в судовому засіданні.

Письмове клопотання позивача про відкладення розгляду справи (вх.№21405/15 від 27.08.2015р.) судом задоволено.

21.09.2015р. представник позивача звернувся до суду із клопотанням (вх.№2-5140/15) про залучення ОСОБА_1 до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача судом було задоволено.

Представник позивача заявлені позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача заявлені позивачем позовні вимоги не визнає та просить суд відмовити у їх задоволенні, з підстав викладених у відзиві на позов (вх.№23353/15 від 22.09.2015р.).

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце його проведення був повідомлений належним чином, письмову позицію щодо позову суду не надав.

Згідно з ст.75 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

25 квітня 2014р. між товариством з обмеженою відповідальністю "КУЗЬМИНЕЦЬКЕ" (Позичальник) та публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "Порто-Франко (Банк) було укладено кредитний договір (відклична реверсивна кредитна лінія) №228/1-14, згідно умов п.1.1. якого, Банк на умовах цього Договору надає Позичальнику кредит у вигляді відкличної реверсивної кредитної лінії з лімітом в сумі 12 000 000 (дванадцять мільйонів) гривань на строк з "25" квітня 2014р. по "24" квітня 2015р. зі сплатою 27% (двадцять сім процентів) річних на поповнення оборотних коштів.

Відповідно до п.4.2.3. Договору Позичальник зобов'язується повернути Банку кредит та проценти за користування кредитом в валюті кредиту не пізніше строку, передбаченого п.1.1. Договору.

Договір вступає в силу з моменту надання кредиту /незалежно в повній сумі або в його частині/ діє до повного погашення кредитної заборгованості (всієї суми кредиту, процентів, комісій, неустойки, відшкодування можливих збитків) Позичальника за Договором (п.9.1. Договору).

25 квітня 2014р. між публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "Порто-Франко (Банк) та ОСОБА_1 (Вкладник) було укладено договір банківського вкладу (прибутковий) №63502, згідно умов п.1.1. якого Банк відкриває вкладнику депозитний рахунок в національній валюті № в UAH (надалі "рахунок") на строк до 27 квітня 2015р.

Відповідно до п.1.2. Договору Вкладник вносить грошові кошти або перераховує в безготівковій формі, а Банк приймає на відкритий Вкладнику рахунок грошові кошти в національній валюті в сумі 616 000,00 UAH 00 (шістсот шістнадцять тисяч UAH 00) гривна (надалі "Вклад").

Пунктом 1.4. Договору за користування грошовими коштами, що розміщені на рахунку Вкладника, а Банк нараховує та виплачує Вкладнику щомісячно проценти по вкладу з процентною ставкою із розрахунку 24.0000% (двадцять чотири цілих 00 сотих процента) річних.

Цей Договір вступає в законну силу з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за Договором (п.4.1. Договору).

25 квітня 2014р. між публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "Порто-Франко (Заставодержатель) та ОСОБА_1 (Заставодавець) було укладено Договір застави майнових прав №1514/14-ЮР, згідно умов п.1.1. якого, цей Договір забезпечує вимоги Заставодержателя за кредитним договором (відзивна реверсивна лінія) №228/1-14 від 25.04.2014р., а також усіх додаткових угод (договорів) до нього, які можуть бути укладені в майбутньому, далі "Кредитний договір", який укладено між Заставодержателем та ТОВ "КУЗЬМИНЕЦЬКЕ", ідентифікаційний код 33837304, яке у кредитному договорі іменоване як "Позичальник", стосовно:

- повернення отриманої суми кредиту, сплати відсотків, комісій, неустойок у повному обсязі;

- відшкодування можливих збитків, завданих Заставодержателю невиконання або неналежним виконанням зобов'язань за Кредитним договором;

- відшкодування можливих витрат Заставодержателя по здійсненню йог вимог, забезпечених заставою, в тому числі витрат, які понесені ним внаслідок звернення стягнення на предмет застави, визначений в п.1.2. Договору.

Кредит відповідно до вищевказаного Кредитного договору надається Позичальнику Заставодержателем на наступних умовах:

* сума кредиту 12 000 000,00 (дванадцять мільйонів) гривень 00 копійок;

* строк повернення кредиту та відсотків 24.04.2015р.;

* розмір відсоткової ставки за кредитним договором 27% (двадцять сім) відсотків річних.

У відповідності до п.1.2. Договору предметом Договору є майнові права за Договором банківського вкладу (Прибутковий) №635202 від 25.04.2014р., укладений між Заставодержателем та Заставодавцем, далі "Договір банківського вкладу", передані Заставодавцем в заставу Заставодержателю з метою забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за Кредитним Договором.

Під майновими правами за договором банківського вкладу, ділі "Майнові права", слід розуміти права вимоги повернення суми вкладу та сплати нарахованих і невиплачених на вклад відсотків за Договором банківського вкладу на дату невиконання Позичальником своїх зобов'язань за Кредитним договором, далі "Предмет застави".

На день укладення цього Договору розмір вкладу за Договором банківського вкладу складає 616 000,00 (шістсот шістнадцять тисяч) гривень 00 копійок. У випадку збільшення розміру вкладу, майнові права передані в заставу поширюються на всю суму вкладу за Договором банківського вкладу.

За приписами п.3.1.3. Договору Заставодержатель має право у випадках передбачених даним Договором, звернути стягнення на предмет застави та реалізувати його відповідно до розділу 5 цього Договору, та за рахунок Предмета застави, переважно перед іншими кредиторами, задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи суму кредиту, сплату відсотків, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання.

Цей Договір на буває чинності з моменту його укладення сторонами і діє до повного виконання Позичальником зобов'язань за кредитним договором, крім випадків, передбачених п.6.2. Договору (п.6.1. Договору).

Так, починаючи з вересня 2014р. позивач, а також майновий поручитель (ОСОБА_1В.) припинили виконання зобов'язань за вищенаведеними договорами.

В обґрунтування заявленого позову позивач зазначає, що оскільки забезпеченням по кредитному договору ТОВ "КУЗЬМИНИЦЬКЕ" є майнові права на договір банківського вкладу, розміщений у відповідача, вважає, що ПАТ АБ "Порто-Франко" зобов'язаний вжити заходів для звернення стягнення на банківський вклад, а вже після того у разі якщо вилучених коштів виявиться недостатньо, вимагати задоволення своїх вимог у позичальника, процедура передбачена укладеним кредитним договором відповідно до п.2.2. як забезпеченням повернення всієї суми кредиту, оплати процентів за користування кредитом, комісій, неустойки є майнові права на договір банківського вкладу №63502, а п.2.3. договору передбачено, що зобов'язання позичальника договору, також забезпечуються всім належним позичальнику майном, на яке може бути звернуто стягнення в порядку, передбаченому діючим законодавством України.

Натомість, відповідач не вживши жодних заходів для звернення стягнення на предмет застави, одразу звернувся із позовом до позивача про стягнення заборгованості по кредитному договору в розмірі 740 049, 49 гри.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 26 вересня 2014 року №610 "Про віднесення ПАТ АБ Порто-Франко" до категорії неплатоспроможних виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 26.09.2014 року прийнято рішення №103 про запровадження з 29.09.2014 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ АБ "Порто-Франко".

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в АБ "Порто-Франко" призначено ОСОБА_4.

Тимчасову адміністрацію в АБ "Порто-Франко" запроваджено строком на 3 місяці з 29 вересня 2014 по 29 грудня 2014 включно.

Відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 30.01.2015 №67 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ АБ "Порто-Франко" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 30.01.2015 №19 "Про початок процедури ліквідації АБ "Порто-Франко" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ АБ "Порто-Франко" та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АБ "Порто-Франко" ОСОБА_4 строком на 1 рік з 30.01.2015р. по 29.01.2016р. включно.

Позивач, вважаючи, що відповідач перш ніж звернутись до суду із позовом про стягнення заборгованості мав звернутись до суду із позовом про звернути стягнення на кошти, які розміщені в банку згідно договору банківського вкладу №63502 від 25.04.2014р. в рахунок погашення заборгованості товариства з обмеженою відповідальністю "КУЗЬМИНЕЦЬКЕ" по кредитному договору (відклична реверсивна лінія) №228/1-14 від 25.04.2014р., у зв'язку з чим, позивач був вимушений звернутись суду із даним позовом, за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Дослідивши обставини справи, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних правових підстав.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори-основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків.

Стаття ст.15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з п.1 ч. 2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обовязків.

Зі змісту ч.3 ст.16 ЦК України вбачається, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Захист цивільних прав це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відтак зазначена норма визначає обєктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.

Порушення права повязано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення субєктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Відповідно до ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття,

зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Одностороннім правочином є дія

однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній

правочин може створювати обовязки для інших осіб лише у випадках, встановлених

законом, або за домовленістю з цими особами.

За приписами ч.2 ст.590 Цивільного кодексу України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у пункті 9 Постанови №5 від 30.03.2012р. "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" вказав, що право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК).

Приймаючи до уваги те, що нормами чинного Законодавства України, що регулює правовідносини сторін щодо заставленого майна, встановлює право заставодержателя на звернення стягнення на предмет застави, а не обов'язок, у зв'язку з чим у суду відсутні правові підстави для захисту прав позивача у даній справі в межах заявлених позовних вимог.

Реалізуючи передбачене ст.64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Відповідно до вимог ст.ст.32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З врахуванням наведеного, у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "КУЗЬМИНЕЦЬКЕ" суд відмовляє.

Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "КУЗЬМИНЕЦЬКЕ", судові витрати, згідно до ст.ст.44, 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.32, 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "КУЗЬМИНЕЦЬКЕ" відмовити повністю.

Рішення господарського суду Одеської області набирає чинності у порядку ст.85 ГПК України.

Повний текст рішення складено 05 жовтня 2015 р.

Суддя О.В. Цісельський