Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "01" жовтня 2015 р. Справа № 906/913/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Шніт А.В.

при секретарі Антонюк Н.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 А - дов. №402 від 13.07.2015

від відповідача: ОСОБА_2 - дов. від 14.07.2015;

ОСОБА_3 - дов. б/н від 15.09.2015

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Відділу освіти Малинської районної державної адміністрації

до Приватного підприємства "Елітбуд-1"

про стягнення 26949,35грн

Позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача затрат в сумі 26949,35грн за використану електроенергію.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору на виконання робіт №08-12/01 від 06.08.2012.

В якості правових підстав позову позивач посилається на ст.ст.174, 175, 179, 226 Господарського кодексу України та ст.ст.16, 218, 257, 526, 530, 610, 612, 623 Цивільного кодексу України.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та наданому 01.10.2015 обґрунтуванні позовних вимог. Пояснив, що згідно умов договору №08-12/01 від 06.08.2012 Відділом освіти Малинської райдержадміністрації було здійснено оплату виконаних робіт у повному обсязі. Крім того, у вартість робіт включено вартість споживання електроенергії, затраченої на виконання умов договору, тобто платником за спожиту електроенергію є відповідач. Проте, за спожиту електроенергію сплачено було позивачем, чим, на думку позивача, йому завдано збитків на суму 26949,35грн.

Представники відповідача в засіданні суду заперечували щодо позовних вимог з підстав, викладених у письмовому запереченні, наданому до суду 15.09.2015.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

06.08.2012 між Відділом освіти Малинської районної державної адміністрації (замовник, позивач) та Приватним підприємством "Елітбуд-1" (підрядник, відповідач) укладено договір на виконання робіт №08-12/01 (далі - Договір) (а.с. 8-13).

Відповідно до п.1.1. Договору підрядник зобов'язується на свій ризик власними (власними і залученими) силами і засобами виконати усі роботи по цьому договору згідно проектно-кошторисної документації у встановлений строк, а замовник - прийняти їх і оплатити.

Предметом даного Договору є: капітальний ремонт приміщень навчально-виховного комплексу "Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступеня" у с. Нові Вороб'ї Малинського району. Склад та обсяги робіт, що доручаються до виконання підряднику, визначені проектно-кошторисною документацією (п.1.2. Договору).

Згідно п.2.1. Договору підрядник повинен виконати передбачені цим договором роботи, якість яких відповідає умовам проектно-кошторисної документації, будівельним нормам і правилам, графіку робіт, гарантує якість закінчених робіт, досягнення показників, визначених у проектно-кошторисній документації.

Відповідно до п.3.1. Договору ціна цього договору становить 3602738,27грн, у тому числі ПДВ 600456,38грн.

Договірна ціна робіт встановлюється динамічною і підлягає коригуванню за умов, визначених цим Договором (п.3.3. Договору).

Договірна та фактична ціна робіт обґрунтовується відповідно до ДБН Д.1.1-1-2000 зі змінами і доповненнями (п.3.4. Договору)

Згідно п.4.1. Договору, розрахунки проводяться шляхом пред'явлення у роздрукованому вигляді та на електронних носіях (у форматі програми АВК-5) підрядником та підписання і оплати замовником акта виконаних робіт (форма №КБ-2в), довідки про вартість виконаних будівельних робіт (форма №КБ-3), розрахунку загальновиробничих витрат, розрахунку адміністративних витрат, відомості ресурсів.

В п.4.2 договору сторони визначили, що замовник оплачує підряднику виконані роботи відповідно до графіка виконання робіт і по мірі надходження коштів.

Підрядник надає замовнику кожний місяць оцінку вартості виконаних робіт по формі КБ-2, КБ-2в з усіма необхідними підтверджуючими документами згідно з вимогами проектно-кошторисної документації, договору ДБН (п.4.5 Договору).

Таким чином, сторонами складена та узгоджена договірна ціна робіт, які є предметом укладеного договору з найменуванням витрат та відповідно їх вартості.

Договором не передбачено обов'язок відповідача оплатити вартість витраченої електроенергії на виконання робіт.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст.509 ЦК України).

Господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку (ч.1 ст.173 ГК України). Сторони можуть за взаємною згодою конкретизувати або розширити зміст господарського зобов'язання в процесі його виконання, якщо законом не встановлено інше (ч.3 ст.173 ГК України).

Майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч.1 ст.175 ГК України).

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Судом встановлено, що правовідносини між сторонами у справі виникли на підставі договору на виконання робіт №08-12/01 від 06.08.2012, який за своєю правовою природою є договором будівельного підряду.

Відповідно до ст.875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта.

Статтями 526, 610, 611 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Варто зазначити, що відповідач свої зобов'язання за договором на виконання робіт №08-12/01 від 06.08.2012 виконав належним чином, про що свідчать акти приймання виконаних будівельних робіт, довідки про вартість виконаних будівельних робіт, підписані повноважними представниками сторін (а.с. 80-86, 95-101, 113, 116-131, 133-146, 170-181, 185-187). Позивачем здійснено оплату виконаних робіт в повному обсязі, що не заперечується сторонами.

Крім того, правомірність самого договору на виконання робіт №08-12/01 від 06.08.2012 (як його умов, так і порядку виконання) підтверджена ревізією органів КРУ, витяг акту №06-03-09/004 від 21.08.2015 якої подано позивачем у матеріали справи (а.с. 68).

Факт виконання відповідачем визначених Договором та проектно-кошторисною документацією підрядних робіт також не заперечується і самим позивачем.

Разом з тим, позивач, посилаючись на ст.623 ЦК України, просить суд стягнути з відповідача кошти за використану електроенергію в сумі 26949,35грн, які обґрунтовує як збитки, спричинені йому відповідачем.

Відповідно до ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Частиною 1 статті 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Під збитками слід розуміти втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (п.1 ч.2 ст.22 ЦК України).

За загальним правилом збитки - це об'єктивне зменшення будь-яких майнових благ, яке пов'язане з утиском його інтересів як учасника певних суспільних відносин і яке виражається у зроблених ним витратах тощо.

Слід зазначити, що для застосування такої міри цивільно-правової відповідальності як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України у справі №5011-71/2684-2012 від 22.01.2013.

Отже кредитор, вимагаючи відшкодування збитків, має довести три перші умови відповідальності, зокрема факт порушення боржником зобов'язання, наявність збитків, причинно-наслідковий зв'язок. Вина боржника у порушенні презюмується та не підлягає доведенню кредитором.

Частина 2 статті 623 ЦК України визначає, що розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доводиться кредитором. Це кореспондує загальним положенням процесуального законодавства, зокрема - ст.33 ГПК, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, якщо кредитор пред'являє вимогу про відшкодування реальної шкоди та/або упущеної вигоди, він має надати докази наявності таких збитків.

Проте, позивачем не подано достатніх доказів спричинення йому відповідачем матеріальних збитків у вигляді невнесення плати за електроенергію у розмірі 26949,35грн, і такі в матеріалах справи відсутні.

Тобто, Відділом освіти Малинської районної державної адміністрації не доведено факт наявності складу цивільного правопорушення (завдання шкоди): ні протиправної поведінки відповідача, ні збитків (у розумінні ст.22 ЦК України), ні причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками.

Також, суд не приймає до уваги обґрунтування позивачем підстав позовних вимог статтями 218, 220 Господарського кодексу України, з огляду на наступне.

За змістом ст.218 Господарського кодексу України господарсько-правова відповідальність застосовуються лише за наявності певних підстав для її застосування. Розрізняють юридичні та фактичні підстави застосування господарсько-правової відповідальності. Так, фактичною підставою застосування господарсько-правової відповідальності, є наявність вчиненого суб'єктом господарювання правопорушення у сфері господарювання. Юридичною ж підставою застосування господарсько-правової відповідальності виступає відповідний правовий документ, що характеризує протиправну поведінку суб'єкта господарювання і передбачає форму і розмір відповідальності за таку поведінку. Такими правовими документами можна визнати закон або договір.

Частина 1 статті 220 Господарського кодексу України встановлює загальне правило, за яким боржник, який прострочив виконання господарського зобов'язання, відповідає перед кредитором за збитки, завдані простроченням, і за неможливість виконання, що випадково виникла після прострочення. Аналогічною за змістом є норма ч.2 ст.612 ЦК.

При цьому, під простроченням боржника розуміється невиконання ним дій, що забезпечують виконання зобов'язання у встановлений строк.

Разом з тим, як суд встановив вище, відповідачем вчасно і належним чином виконані зобов'язання, передбачені договором на виконання робіт №08-12/01 від 06.08.2012.

Як визначає ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.34 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом статті 33 ГПК України обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

З огляду на наведені вище обставини та беручи до уваги, що доводи позивача спростовуються матеріалами справи, господарський суд приходить до висновку, що підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 26949,35грн немає, а тому вимоги позивача є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Судові витрати відповідно до ст.49 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 06.10.15

Суддя Шніт А.В.

Віддрукувати:

1 - у справу

2 - позивачу (рек. з пов.)