ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2015 р. Справа № 911/3946/15

Розглянувши матеріали справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Київобленерго», м.Вишневе

до Приватного підприємця ОСОБА_1, м.Боярка

про стягнення 40102,98 грн.

Суддя А.Ю.Кошик

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2

Від відповідача: не зявився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» (далі позивач) до Приватного підприємця ОСОБА_1 (далі відповідач ) про стягнення 40102,98 грн.

Провадження у справі №911/3946/15 порушено відповідно до ухвали суду від 01.09.2015 року та призначено справу до розгляду на 15.09.2015 року.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду спору, у судове засідання 15.09.2015 року без поважних причин не зявився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав. Розгляд справи відкладався до 01.10.2015 року.

В судовому засіданні 01.10.2015 року позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

В судове засідання 01.10.2015 року відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, не зявився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав.

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України за відсутності представника відповідача на підставі матеріалів наявних у справі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих позивачем, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з викладених у позові обставин та підтверджується матеріалами справи, Публічне акціонерне товариство «Київобленерго» (позивач) є субєктом господарювання, що отримав ліцензію НКРЕ на право здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та ліцензію НКРЕ на право здійснення підприємницької діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами на території Київської області.

Приватний підприємець ОСОБА_1 (відповідач) є споживачем електричної енергії згідно Договору «Про користування електричною енергією» № 1391 від 19.03.2002 року (далі - Договір).

Відповідно до п. 1. Договору Постачальник електричної енергії зобов`язується постачати електричну енергію у відповідності з умовами Договору, а Споживач своєчасно проводити оплату за електроенергію та виконувати інші умови, визначені даним Договором.

Згідно з п.4.1 Договору відповідач взяв на себе зобовязання своєчасно сплачувати поточну плату за електроенергію банківськими коштами, а також вносити всі інші платежі за розрахунковий період згідно з діючими в цей період тарифами та умовами Договору.

Пунктом 6.1 Договору передбачено щомісячно до 15 числа згідно з Додатком №4 до Договору на користування електроенергією направляється представник Споживача у відділ збуту Києво-Святошинського РП за адресою: м. Вишневе, вул. Київська, 2б, для подання звіту про використану електроенергію за розрахунковий період (місяць), документів, що підтверджують оплату за розрахунковий період та одержання платіжних вимог-доручень для поточної сплати електроенергії, що споживається в наступному розрахунковому періоді та інших платіжних документів (плата за перевищення договірних величин).

З метою визначення обсягу спожитої електричної енергії відповідачу був встановлений розрахунковий прилад обліку (електролічильник) типу ЦЭ-6807Б №2521788.

Згідно Додатку №4 до Договору №1391 «Графік зняття показань лічильників та надання їх Електропостачальнику», відповідач зобовязаний зняти показання лічильника о 24-00 год. до 15 числа розрахункового періоду та довести їх значення Електропостачальникові за встановленою формою за адресою: Київська область, м. Вишневе, вул. Київська, 2б (тобто подати звіт за використану електричну енергію у розрахунковому періоді).

Однак, всупереч вимог Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 року № 28, а також умов Договору № 1391 відповідачем не було подано Звіт про використану електричну енергію.

Правилами користування електричною енергією, а саме, п.п. 2.1.3 п. 2.1 передбачено, що постачальник електричної енергії має право доступу до засобів обліку Споживача для зняття показів засобу обліку та проведення технічної перевірки.

Позивач зазначив, що 06.03.2015 року уповноваженими представниками позивача під час перевірки лічильника було зафіксовано покази лічильника 24 699 кВ, що відображається в завданні на зняття показників № К145293С від 04.03.2015 року.

На підставі знятих позивачем показів засобів обліку електричної енергії відповідача, було виставлено до сплати Рахунок за активну електроенергію № НОМЕР_1 за липень 2015 року від 29.07.2015 року. Однак, за відповідний розрахунковий період оплата за використану електричну енергію відповідачем здійснена не була. Остання оплата за використану електричну енергію була здійснена відповідачем 05.02.2009 року на загальну суму 150 грн., що відображається у Витязі з бази даних ПАТ «Київобленерго».

Нарахування загальної суми заборгованості ПП ОСОБА_1 відображено у Помісячному розрахунку заборгованості.

Оскільки, відповідач споживав електричну енергію, але оплату не здійснював, за розрахунком позивача станом на липень 2015 року, за відповідачем існує не погашена заборгованість в сумі 28 427,56 грн., що відображається у Рахунку за активну електроенергію № НОМЕР_1 за липень 2015 року від 29.07.2015 року, а також підтверджується довідкою Києво-Святошинського РП ПАТ «Київобленерго». Відповідна сума складається з 15 187,14 грн. (активна електроенергія), 13 240,42 грн. (перевищення договірної величини).

Частиною 6 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що у випадку перевищення договірної величини потужності споживачі (крім населення, професійно-технічних навчальних закладів та вищих навчальних закладів I - IV рівнів акредитації державної і комунальної форм власності) сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці між найбільшою величиною потужності, що зафіксована протягом розрахункового періоду, та договірною величиною потужності.

У відповідності до статті 26 Закону України «Про електроенергетику» Споживач енергії зобовязаний дотримуватись вимог нормативно технічних документів та договору про постачання електричної енергії.

Згідно зі ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Окремим видом договору енергопостачання є договір про постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору про постачання електричної енергії встановлюються законами України «Про засади функціонування ринку електричної енергії України» та «Про електроенергетику».

Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Предметом договору енергопостачання є окремі види енергії з найменуванням, передбаченим у національних стандартах або технічних умовах.

Виробники і постачальники енергії, що займають монопольне становище, зокрема суб'єкти природних монополій, зобов'язані укласти договір енергопостачання на вимогу споживачів, які мають технічні засоби для одержання енергії. Розбіжності, що виникають при укладенні такого договору, врегульовуються відповідно до вимог цього Кодексу.

Енергопостачальні підприємства інших, крім державної і комунальної, форм власності можуть брати участь у забезпеченні енергією будь-яких споживачів, у тому числі через державну (комунальну) енергомережу, на умовах, визначених відповідними договорами.

Відповідно до зі ст. 276 Господарського кодексу України загальна кількість енергії, що відпускається, визначається за погодженням сторін. У разі якщо енергія виділяється в рахунок замовлення на пріоритетні державні потреби (ліміту), енергопостачальник не має права зменшувати абоненту цей ліміт без його згоди.

Пропозиції абонента щодо кількості та видів енергії, строків її відпуску є пріоритетними за наявності виробничих можливостей у енергопостачальника.

Показники якості енергії узгоджуються сторонами на підставі національних стандартів або технічних умов шляхом погодження переліку (величини) показників, підтримання яких є обов'язком для сторін договору.

Строки постачання енергії встановлюються сторонами у договорі виходячи, як правило, з необхідності забезпечення її ритмічного та безперебійного надходження абоненту. Основним обліковим періодом енергопостачання є декада, з коригуванням обсягів протягом доби. Сторони можуть погоджувати постачання енергії протягом доби за годинами, а також час і тривалість максимальних та мінімальних навантажень.

Кількість енергії, недоодержаної у попередні періоди з вини енергопостачальника, підлягає поповненню на вимогу абонента. Якщо енергію не вибрано абонентом або недоодержано ним для обігрівання у зв'язку зі сприятливими погодними умовами, поповнення недоодержаної енергії здійснюється за погодженням сторін.

Розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону.

Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Статтею 277 Господарського кодексу України визначено, що абоненти користуються енергією з додержанням правил користування енергією відповідного виду. Правила користування енергією, якщо інше не передбачено законом, затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Правилами можуть бути передбачені типові договори постачання окремих видів енергії.

Відповідальність за порушення правил користування енергією встановлюється законом.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Вимога позивача про стягнення з відповідача 28 427,56 грн. боргу за спожиту електроенергію підлягає задоволенню.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За умовами п.6.3 Договору при відсутності оплати за електроенергію, яка спожита за розрахунковий період нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на дату виникнення боргу.

У звязку з простроченням відповідачем оплати спожитої електроенергії, позивач просить стягнути з відповідача пеню в сумі 11 119,34 грн.

Також, на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України позивач просить стягнути з відповідача 556,08 грн. 3% річних від простроченої суми.

Частиною 1 ст. 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що передбачено ст. 3 зазначеного Закону.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, пеня нарахована з 11.05.2015 року на суму 28 427,56 грн., тобто заборгованість за липень 2015 року, що не відповідає фактичним обставинам спору, оскільки згідно рахунку № НОМЕР_1 від 29.07.2015 року, кінцевою датою оплати визначено 05.08.2015 року, тобто прострочення настає з 06.08.2015 року.

Таким чином, пеня правомірно нарахована за період з 06.08.2015 року по заявлений в позові 21.08.2015 року, що складає 747,68 грн.

Відповідно до п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як встановлено судом при дослідженні розрахунку пені, позивачем невірно визначено період прострочення. Таким чином, вимога про стягнення 3% річних підлягає частковому задоволенню за період з 06.08.2015 року по заявлений в позові 21.08.2015 року, що складає 37,38 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в сумі 28 427,56 грн. боргу, 747,68 грн. пені, 37,38 грн. 3% річних. В решті позов задоволенню не підлягає.

Відшкодування судових витрат відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Київської області, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємця ОСОБА_1 (08150, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Боярка, вул. Молодіжна, 7/1, код НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» (08132, Київська область, Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Київська № 2-Б, ) 28 427,56 грн. заборгованості, 747,68 грн. пені, 37,38 грн. 3% річних та 1330,86 грн. витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

3. В задоволенні решти позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя А.Ю. Кошик

дата підписання 09.10.2015 р.