ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"07" жовтня 2015 р.Справа № 916/3767/14

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІССА-С";

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІПРОДУКТ"

про стягнення

Головуючий - Оборотова О.Ю.

Судді - Цісельський О.В.

ОСОБА_1

В судових засіданнях приймали участь представник

Від позивача: ОСОБА_2 довіреність № б/н від 01.10.15р.;

Від відповідача: ОСОБА_3 довіреність № б/н від 17.11.14р.;

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛІССА-С" звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІПРОДУКТ" про стягнення 233396,78 грн., яка складається з суми основного боргу у розмірі 179 604,60грн., пені 12 849,09грн., штрафу 15% - 37 440,75грн., інфляційних втрат 3502,34грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 16.09.2014р. порушенопровадження у справі №916/3767/14.

26.09.2014р. до господарського суду Одеської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІПРОДУКТ" надійшла зустрічна позовна заява до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІССА-С" про визнання договору недійсним.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 29.09.2014р. повернено зустрічну позовну заяву і додані до неї документи позивачу без розгляду.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 01.10.2014р. провадження у справі № 916/3767/14 зупинено.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 06.10.2014р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІПРОДУКТ" на ухвалу господарського суду Одеської області від 29.09.2014 року по справі № 916/3767/14 - повернено скаржнику. Справу № 916/3767/14 повернено до господарського суду Одеської області.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 20.10.2014р. поновлено провадження у справі № 916/3767/14.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 04.11.2014р. провадження у справі № 916/3767/14 зупинено.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 03.12.2014р. поновлено провадження у справі № 916/3767/14 з 22.12.2014р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 18.12.2014р. провадження у справі № 916/3767/14 зупинено.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 13.03.2015р. поновлено провадження у справі № 916/3767/14 з 08.04.2015р.

У зв'язку з надходженням запиту Одеського апеляційного господарського суду б/н від 31.03.2015р. вх. ГСОО № 834/15 від 02.04.2015р. справу №916/3767/14 було надіслано до Одеського апеляційного господарського суду 02.04.2015р.

06.04.2015р. до господарського суду Одеської області від позивача надійшли письмові поянення.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 29.05.2015р. у звязку з поверненням справи 916/3767/14 до господарського суду Одеської області призначено судове засідання для розгляду справи.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 16.06.2015р. відповідно до ч. 1 ст. 79 ГПК України, провадження у справі 916/3767/14 зупинено до розгляду Одоським апеляційним господарським судом апеляційної скарги по справі 916/3767/14 та повернення матеріалів справи до господарського суду Одеської області.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 22.06.2015р апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на Ухвалу Господарського суду Одеської області від 29.09.14 у справі № 916/3767/14 повернено скаржнику без розгляду. Матеріали справи повернено до господарського суду Одеської області.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 30.06.2015р. поновлено провадження у справі № 916/3767/14 з 22.07.2015р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 22.07.2015р. призначено справу №916/3767/14 до колегіального розгляду у складі трьох суддів господарського суду Одеської області.

Розпорядженням в. о. керівника апарату суду від 22.07.2015 року № 947 „Щодо призначення членів колегії справу № 916/3767/14 було призначено до автоматичного розподілу для визначення складу колегії суду.

Згідно з автоматизованим розподілом справ, в порядку ст. 2-1 Господарського процесуального кодексу України, по справі № 916/3767/14 був визначений наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Оборотова О.Ю., суддя Дяченко Т.Г., суддя Волков Р.В.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 22.07.2015р. прийнято справу №916/3767/14 на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Оборотова О.Ю., суддя Дяченко Т.Г., суддя Волков Р.В.

31.07.2015р. до господарського суду Одеської області від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 292 108,64грн., яка складається з суми основного боргу у розмірі 138 763,50грн., пені 48 929,03грн., штрафу 15% - 37 440,75грн., інфляційних втрат 66 975,36грн.

Розпорядженням керівника апарату суду від 06.08.2015р. у зв'язку з тим що суддя Волков Р.В. перебуває на лікарняному з 04.08.2015р. та відповідно до рішення зборів суддів господарського суду Одеської області ( протокол № 17-8/24 від 17.04.2014р.) було призначено автоматичний розподіл справи та визначено наступний склад колегії для розгляду даної справи: головуючий суддя Оборотова О.Ю., судді Дяченко Т.Г. Цісельський О.В.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 06.08.2015р. прийнято справу №916/3767/14 на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Оборотова О.Ю., судді Дяченко Т.Г., Цісельський О.В.

28.09.2015р. до господарського суду Одеської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

28.09.2015р. до господарського суду Одеської області від відповідача надійшло доповнення до відзиву на позовну заяву.

05.10.2015р. до господарського суду Одеської області від позивача надійшли письмові пояснення.

У судовому засіданні 28.09.2015р. було оголошено перерву до 07.10.2015р.

У судовому засіданні 07.10.2015р. після виходу колегії суддів з нарадчої кімнати було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів встановила.

20 березня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю „Лісса-С (Постачальник) та філією „Юніпродукт Чернівці Товариство з обмеженою відповідальністю „Юні продукт (Покупець) було укладено договір поставки за №20/03-1, відповідно до умов, визначених даним Договором, постачальник зобовязується поставити, а покупець прийняти та оплатити алкогольну продукцію.

Згідно п.1.2 договору поставки від 20.03.2014р. передбачено, що ціна на товар на одиницю його виміру, співвідношення товару (асортимент, номенклатура) визначаються сторонами у видаткових накладних, що є додатками до цього договору.

Відповідно до п. 2.5. договору поставки від 20.03.2014р. перехід права власності на Товар відбувається в момент поставки відповідної партії товару, що оформляється видатковою накладною, яка підписується повноваженими представниками сторін.

Згідно п.4.2. договору поставки від 20.03.2014р., поставки оплата кожної партії товару здійснюється покупцем шляхом переказу грошових коштів на банківський рахунок постачальника на умовах відстрочення платежу строком ЗО календарних днів з моменту поставки.

На виконання умов договору від 20.03.2014р. позивач поставив відповідачу товар за видатковою накладною №1000479 від 29.04.2014 року вина в асортименті на суму 119 940грн., у т.ч. ПДВ, на вказану партію товару було оформлено товарно - транспортну накладну від 29.04.2014 року та податкову накладну №58 від 29.04.2014 року. Товар отримав представник Філії „Юніпродукт Чернівці ТОВ „Юніпродукт на підставі довіреності серії 12ААГ №630335 від 29.04.2014 року; за видатковою накладною №22 від 17.05.2014 року лікеро-горілчані напої в асортименті на суму 129 700 грн., у т.ч. ПДВ. На вказану партію товару було оформлено товарно-транспортну накладну від 17.05.2014 року та податкову накладну №45 від 17.05.2014 року. Товар отримав представник Філії „Юніпродукт Чернівці ТОВ „Юніпродукт на підставі довіреності серії 12ААГ №630337 від 17.05.2014 року; за видатковою накладною № НН-1001692 від 20.09.2014 року портвейн на суму 8 100грн., у т. ч. ПДВ. На вказану партію товару було оформлено товарно-транспорту накладну від 20.09.2014 р. та податкову накладну № 78 від 20.09.2014р. Товар отримав директор Філії „Юніпродукт Чернівці ТОВ „Юніпродукт на підставі довіреності серії 12ААГ № 630342 від 20.09.2014 року. Всього було поставлено товару на суму 257 740,00грн (у т.ч. ПДВ).

Покупцем було повернуто Постачальнику товар: - 30.04.2014 року на суму 35,00грн (у т.ч. ПДВ) за видатковою накладною постачальника (повернення) №Рк-03-07610 від 30.04.2014р.; - 27.06.2014року на суму 10000,00грн (у т.ч. ПДВ) за видатковою накладною постачальника (повернення) №Рк-03-10864 від 27.06.2014р.; - 08.07.2014року на суму 20000,50грн (у т.ч. ПДВ) за видатковою накладною постачальника (повернення) №Рк-03-11295 від 08.07.2014р.; - 11.07.2014року на суму 12336,00грн (у т.ч. ПДВ) за видатковою накладною постачальника (повернення) №Рк-03-11436 від 11.07.2014р.; - 11.07.2014року на суму 27663,90грн (у т.ч. ПДВ) за видатковою накладною постачальника (повернення) №Рк-03-11438 від 11.07.2014р.

Покупцем було повернуто Постачальнику товар: - 25.07.2014 року на суму 38930,00 грн. (у т. ч. ПДВ) за видатковою накладною постачальника (повернення) № Рк-03-12017 від 25.07.2014 р.; - 20.10.2014 року на суму 10011,10 грн. (у т. ч. ПДВ) за видатковою накладною постачальника (повернення) № Рк-03-15883 від 20.10.2014 р.

Сума основної заборгованості за отриманий товар станом на 28.07.2015 р. складає 138 763,50 грн.

Відповідно до п.6.2. Договору поставки від 20.03.2014р. поставки в разі прострочення Покупцем оплати Товару у відповідності до п. 4.2. Договору Покупець несе відповідальність у вигляді сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми неоплаченого Товару за кожен день прострочення з врахуванням боргу і встановленого індексу інфляції за весь період прострочення платежу.

Згідно п.6.3. договору поставки від 20.03.2014р. в разі прострочення Покупцем оплати Товару у відповідності до п.4.2. Договору на строк 7 днів і більше Покупець несе відповідальність у вигляді сплати штрафу у розмірі 15 % від суми неоплаченого Товару.

Згідно ст.625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, сума пені складає 48 929,03грн., штрафу 15% - 37 440,75грн., інфляційних втрат 66 975,36грн.

Враховуючи невиконання відповідачем взятого на себе за договором від 20.03.2014р. обовязку щодо оплати заборгованості за поставлений товар, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Дослідивши в сукупності всі обставини та матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, що регулюють спірні відносини, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, а саме: цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Відповідно ст.. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних вимогах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено що, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Абзацом 1 ч. 1. ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором від 20.30.2014р. в сумі 138 763,50грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат колегія суддів зазначає:

Втрати від інфляції є наслідком інфляційних процесів в економіці, а тому їх слід вважати складовою частиною основного боргу, стягнення яких передбачене статтею 625 Цивільного кодексу України. Передбачене законом право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції є способом захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів.

Індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, який визначається виключно Держкомстатом і його найменший період визначення становить місяць, тому прострочка платежу за менший період не тягне за собою нарахування інфляційних втрат.

Таким чином, інфляційна складова боргу може бути розрахована виключно за період повних календарних місяців прострочи платежів, а не за кожний день окремо, оскільки Держкомстат не визначає індекс інфляції на кожен день місяця чи на частину місяця. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Вищого господарського суду України від 15.09.2010р. у справі № 11/14-10, від 01.12.2010 року у справі № 3/111-10, від 19.01.2011 року у справі № 4/54-10-1818, від 15.03.2011 року у справі № 32/301.

Індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання та є статистичною інформацією, яка щомісячно надається Держкомстатом та публікується в газеті "Урядовий кур'єр" і на офіційному веб-сайті Державного комітету статистики України (http://www.ukrstat.gov.ua).

Перевіривши розрахунок інфляційних зроблений позивачем, колегія суддів встановила, що розрахунок позивачем зроблено вірно у повній відповідності до вищенаведених приписів, в силу чого підлягають стягненню з відповідача на користь позивача інфляційні втрати у розмірі 66 975,36 грн.

Щодо стягнення з відповідача штрафу 15% у розмірі 37 440,75грн., суд зазначає:

Згідно п.6.3. договору поставки від 20.03.2014р. в разі прострочення Покупцем оплати Товару у відповідності до п.4.2. Договору на строк 7 днів і більше Покупець несе відповідальність у вигляді сплати штрафу у розмірі 15 % від суми неоплаченого Товару.

Таким чином, на думку колегії суддів, право позивача вимагати від відповідача сплатити штраф у розмірі 15 % є обґрунтованою, а тому перевіривши розрахунок позивача, колегія суддів дійшла до висновку, що слід стягнути з відповідача штрафу 15% у розмірі 37 440,75грн.

Оцінюючи вимоги про стягнення пені, колегія суддів зазначає наступне:

Відповідно до п.6.2. Договору поставки від 20.03.2014р. поставки в разі прострочення Покупцем оплати Товару у відповідності до п. 4.2. Договору Покупець несе відповідальність у вигляді сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми неоплаченого Товару за кожен день прострочення з врахуванням боргу і встановленого індексу інфляції за весь період прострочення платежу.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.1 ст230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частина шоста статті 232 ГК України передбачає строк та порядок, у межах якого нараховуються штрафні санкції, а строк, протягом якого особа може звернутись до суду за захистом свого порушеного права, встановлюється ЦК України.

Наразі, наданий позивачем розрахунок пені, на думку суду, здійснений неналежним чином, у зв'язку з чим судом було самостійно розраховано пеню, таким чином сума пені складає 39 709,80грн.

Розрахунок суми пені

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняставка НБУСума пені за період прострочення
11990529.05.2014 17.06.2014199,5 %1185,91
24960517.06.2014 27.06.2014109,5 %1299,31
23960527.06.2014 08.07.2014119,5 %1371,98
219604,5008.07.2014 11.07.201439,5 %342,94
179604,6011.07.2014 17.07.201469,5 %560,96
179604,6017.07.2014 25.07.2014812,50 %984,13
140674,6025.07.2014 20.10.20148712,50 %8382,66
138763,5020.10.2014- 13.11.20142412,50 %2292,45
138763,5013.11.2014 06.02.20158514 %9089,96
138763,5006.02.2015 04.03.20152619,50 %3934,80
138763,5004.03.2015 -18.04.20154530 %10264,70
Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За при приписами ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, як обґрунтовані, підтверджені належними доказами та наявними матеріалами справи.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог згідно зі ст.ст. 44,49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 50, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІПРОДУКТ" (68500, Одеська обл., смт. Тарутине, вул. Красна, буд.. 188/2, код 37947260) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІССА-С" (65088, м. Одеса, Люстдорфська дорога, буд. 92/94, к. 910, код 39066857) - заборгованість у розмірі 282 889,41грн., яка складається з суми основної заборгованості 138 763,50 грн., 39 709,80 грн. пені, 37 440,75грн. штрафу 15%, інфляційні втрати 66 975,36грн.; витрати по сплаті судового збору в сумі 5657,78грн.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено протягом 10-денного строку з моменту складання повного тексту.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Одеським апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 09 жовтня 2015 р.

Головуючий суддя О.Ю. Оборотова

Суддя О.В. Цісельський

Суддя Т.Г. Д'яченко