УХВАЛА

01.10.2015Справа № 910/10953/14

За заявою Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління

юстиції у місті Києві

про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення господарського

суду м. Києва від 18.12.2014

За позовом Київської міжрайонної екологічної прокуратури в інтересах:

1) Київської міської ради

2) Державної екологічної інспекції

до Закритого акціонерного товариства "Пірс"

Третя особа без с/в на стороні позивача КП КМДА "Плесо"

про звільнення земельної ділянки та стягнення коштів у розмірі 9 268, 20 грн.

Головуючий суддя: Головатюк Л.Д.

Суддя Ковтун С.А

Суддя Пукшин Л.Г.

Представники сторін:

Від прокуратури не з'явився

Від заявника Коломієць І. М. (за дов.)

Від позивача 1) Трихорик С. М. (за дов.)

2) Кульчицька О. М. (за дов.)

Від відповідача не з'явився

Від третьої особи Баспаля Д. Г. (за дов.)

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.12.2014 у справі № 910/10953/14 за позовом Київської міжрайонної екологічної прокуратури в інтересах Київської міської ради та Державної екологічної інспекції до Закритого акціонерного товариства "Пірс", за участю третьої особи КП КМДА "Плесо" про звільнення земельної ділянки та стягнення коштів у розмірі 9 268, 20 грн. позовні вимоги задоволено повністю. Зобов'язано Закрите акціонерне товариство "Пірс" звільнити самовільно зайняту земельну ділянку розташовану у м. Києві, Дніпровський район, (код ділянки 66:059:018), площею 950 кв.м. та повернути її Київській міській раді, привівши у придатний для використання стан, включаючи знесення будівель, які входять до складу ресторанного комплексу "Хутір Водограй", а саме: обіднього залу - пабу, літньої кухні, столової та бані за рахунок ЗАТ "Пірс". Крім того, стягнуто з Закритого акціонерного товариства "Пірс" на користь держави в особі Державної екологічної інспекції у м. Києві шкоду, заподіяну внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки в розмірі 9 268 (дев'ять тисяч двісті шістдесят вісім) грн. 20 коп. та стягнуто в дохід державного бюджету України судовий збір в сумі 3045(три тисячі сорок п'ять) грн. 00 коп.

29.05.2015 на виконання вищезазначеного рішення суду було видано відповідні накази.

11.09.2015 через відділ канцелярії Господарського суду міста Києва від Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві надійшла заява про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення суду, якою заявник просить суд змінити порядок та спосіб виконання рішення суду, а саме: наказу № 910/10953/14 виданого 29.05.2015 Господарським судом міста Києва про зобов'язання Закритого акціонерного товариства "Пірс" звільнити самовільно зайняту земельну ділянку розташовану у м. Києві, Дніпровський район, (код ділянки 66:059:018), площею 950 кв.м. та повернути її Київській міській раді, привівши у придатний для використання стан, включаючи знесення будівель, які входять до складу ресторанного комплексу "Хутір Водограй", а саме: обіднього залу - пабу, літньої кухні, столової та бані за рахунок ЗАТ "Пірс".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.09.2015 розгляд заяви Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення суду призначено на 01.10.2015.

В судове засідання 01.10.2015 представники прокуратури та відповідача не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду заяви були повідомлені належним чином.

Представники заявника, позивачів та третьої особи в судове засідання з'явились надали суду усні пояснення по суті, в яких заявник заяву підтримав, а представники позивачів проти задоволення заяви заперечили.

Заява Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві мотивована тим, що 29.07.2015 та 31.07.2015 між боржником та Департаментом містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) були укладені договори № 03144-15, № 13086-15/2 та № 13087-15/2 щодо пайової участі в утриманні об'єкта благоустрою, згідно яких ЗАТ "Пірс" має право утримувати тимчасову споруду (відкритий літній майданчик) площею 60 кв.м. за місцем розташування: м. Київ, пр-т Броварськй, Гідропарк, о. Долобецький, кафе "Хутір Водограй" та 2 тимчасові споруди (кіоски), площею по 30 кв.м. кожен за місце розташування: м. Київ, пр-т Броварськй, 98-в (Гідропарк, о. Долобецький). Таким чином, зазначає заявник, 3 із 4 споруд на даний час, розташовані в законний спосіб, що є суттєвою зміною обставин. Також, заявник вказує на відсутність у відповідача коштів для залучення техніки для знесення будівель. Вказане, на думку заявника, є підставою для зміни способу виконання рішення.

Розглянувши подану заяву про зміну способу і порядку виконання рішення суду суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Про відстрочку або розстрочку виконання рішення, ухвали, постанови, зміну способу та порядку їх виконання виноситься ухвала, яка може бути оскаржена у встановленому порядку. В необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю.

Відповідно до п. 7.1.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості.

Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Відповідно до п. 7.2. зазначеної вище постанови підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Із викладених вище процесуальних норм вбачається, що зміна способу та порядку виконання рішення суду може бути здійснена судом у виняткових випадках при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим за заявою, зокрема, державного виконавця.

Відстрочка або розстрочка виконання рішення, ухвали, постанови, зміна способу та порядку їх виконання допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи. Отже, господарський суд не зобов'язаний задовольняти заяву про відстрочку або розстрочку виконання рішення, ухвали, постанови, зміну способу та порядку їх виконання.

Згідно ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Статтею 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Статтею 34 ГПК України визначено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладені норми чинного процесуального законодавства заявником має бути доведено належними та допустимими доказами, наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим їх винятковість та можливість виконати рішення суду у спосіб та порядок про який просить заявник.

До матеріалів заяви про зміну способу та порядку виконання рішення суду заявником в якості доказу неможливості виконання рішення суду у встановлений спосіб надано копії вищевказаних договорів укладених відповідачем після винесення рішення у справі та додатків до них, а також довідку про залишки на рахунку відповідача. Інших доказів винятковості обставин що унеможливлюють та/або ускладнюють виконання рішення у спосіб встановлений судом та самої наявності таких обставин, зокрема, акту державного виконавця, із якого б вбачалося, що будівель, які підлягають знесенню на земельній ділянці не має, акту державного виконавця про неможливість стягнення, та/або постанови державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу в зв'язку з відсутністю майна на яке може бути звернуто стягнення.

Також заявником у заяві не зазначено, у який спосіб можливе виконання рішення суду та не надано доказів можливості виконання рішення суду у такий спосіб.

Згідно положень ст. 115 ГПК України рішення господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються в порядку встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Судом, також, враховано, що договори на які посилається заявник, як на зміну обставин були укладені відповідачем після набрання рішенням законної сили, і по суті свідчать про намагання відповідача уникнути виконання рішення суду.

Згідно положень ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження" після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону.

У разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Інструкцією про проведення виконавчих дій, також, внормовано, що після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, який зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх учинення, державний виконавець відповідно до статті 24 Закону визначає йому строк добровільного виконання рішення (п. 8.1.1). У разі невиконання без поважних причин цих вимог державний виконавець застосовує до боржника штрафні санкції, передбачені статтею 87 Закону, і призначає новий строк виконання.

Якщо після цього рішення не буде виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, а на боржника державним виконавцем накладається штраф у сумі двократного розміру витрат на проведення виконавчих дій у порядку, установленому частиною другою статті 87 Закону.

Таким чином, вказаними вище положеннями закону та інструкції визначено чіткий порядок здійснення виконання рішень суду за виконавчим документом, який зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх учинення (п. 8.1.2.), який не містить жодних положень щодо зміни способу виконання рішення у разі відсутності грошових коштів у боржника на таке виконання.

За переконанням суду подані заявником докази не є належними і допустимими в розумінні ст. 34 ГПК України та не доводять наявність виняткових обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим та можливість виконати рішення суду у змінений спосіб та порядок. Відповідно у суду відсутні підстави для задоволення поданої заяви, з огляду на її недоведеність та необґрунтованість.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві про зміну способу та порядку виконання судового рішення № 32974 від 08.09.2015 відмовити.

2. Дану ухвалу може бути оскаржено у порядку, передбаченому чинним законодавством України.

3. Ухвалу направити сторонам у справі, прокурору та третій особі.

Головуючий суддя: Л. Д. Головатюк

Суддя С. А. Ковтун

Суддя Л. Г. Пукшин