РІШЕННЯ

06 жовтня 2015 року Справа № 913/610/15

Провадження № 24/913/610/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Актив", м. Сєвєродонецьк Луганської області

до Сєвєродонецької міської ради, м. Сєвєродонецьк Луганської області

про визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки

Суддя господарського суду Луганської області Рябцева О.В.

Секретар судового засідання-помічник судді Гудей Н.Ф.

у засіданні брали участь:

від позивача ОСОБА_1 представник за довіреністю від 31.03.2015 № 51, ОСОБА_2 представник за довіреністю від 07.08.2015 № 44;

від відповідача представник не прибув.

Позивачем заявлена вимога про визнання недійсною додаткової угоди від 05.07.2011 № 00162 (дата державної реєстрації 08.07.2011 за № 00162) до договору оренди земельної ділянки від 26.05.2000 № 49 з моменту її укладення.

На обґрунтування заявленої вимоги позивач вказує, що 26.05.2000 між ТОВ "Актив" та Сєвєродонецькою міською радою укладено договір оренди землі № 49, який зареєстровано відповідно до вимог чинного законодавства. Предметом оренди є земельна ділянка площею 0,4544 га, яка знаходиться за адресою: м. Сєвєродонецьк, в районі виробничої бази ВАТ "Обєднання Склопластик". Грошова оцінка земельної ділянки складала 329848 грн. 96 коп., орендна плата 3298 грн. 49 коп. на рік. Договір укладено на строк по 25.05.2050. Сторонами за договором неодноразово укладались додаткові угоди, у тому числі щодо зміни розміру орендної плати за землю. В результаті укладеної додаткової угоди від 14.12.2010 № 7 сторони домовились, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки з 01.01.2009 становить 553731 грн. 84 коп., з 01.01.2010 586403 грн. 20 коп., орендна плата за землю з 01.01.2009 по 18.02.2009 16611 грн. 96 коп. на рік, що складає 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, з 19.02.2009 27686 грн. 59 коп. на рік, що складає 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, з 01.01.2010 29320 грн. 16 коп. на рік, що складає 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. 05.07.2011 між ТОВ "Актив" та Сєвєродонецькою міською радою укладено додаткову угоду № 00162 до договору оренди землі від 26.05.2000 № 49, пунктом 1 якої встановлено новий розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки 657425 грн. 92 коп., а пунктом 2 новий розмір орендної плати: з 01.01.2011 по 31.12.2011 23009 грн. 91 коп. на рік, з 01.01.2012 по 31.12.2012 29584 грн. 17 коп. на рік, з 01.01.2013 по 31.12.2013 32871 грн. 30 коп. на рік, з 01.01.2014 по 31.12.2014 36158 грн. 43 коп. на рік, з 01.01.2015 39445 грн. 56 коп. на рік. Оспорювана додаткова угода підписана сторонами на виконання рішення двадцятої (чергової) сесії шостого скликання Сєвєродонецької міської ради від 29.03.2011 № 431 "Про затвердження нормативної грошової оцінки земель населених пунктів міста Сєвєродонецьк, селища Синецький, селища Павлоград, селища ОСОБА_3, села Воєводівка", яке в подальшому було скасовано постановою Сєвєродонецького міського суду від 03.08.2012 у справі № 2а/1227/3807/2012, та залишено без змін постановою Вищого адміністративного суду України від 01.04.2014. Також вказаними судовими рішеннями скасовується дія технічної документації з нормативної грошової оцінки земель населених пунктів міста Сєвєродонецьк, селища Синецький, селища Павлоград, селища ОСОБА_3, села Воєводівка, тобто відновлюється дія попередньої технічної документації з нормативної грошової оцінки землі. Таким чином, на час укладення спірної додаткової угоди та її державної реєстрації позивач не знав і не міг знати, про те, що рішення Сєвєродонецької міської ради від 29.03.2011 № 431 прийнято з порушенням встановленої процедури, норм податкового і бюджетного законодавства, прав землекористувачів. Зазначені обставини, що існували на момент укладення та державної реєстрації спірної додаткової угоди були встановлені лише в ході судового розгляду відповідної адміністративної справи і стали підставою для визнання протиправним та скасування в судовому порядку рішення від 29.03.2011, на виконання якого було укладено спірну додаткову угоду.

Відповідач проти заявлених вимог заперечує, посилаючись на те, що на момент укладання спірної додаткової угоди рішення Сєвєродонецької міської ради від 29.03.2011 № 431 було чинним і діяло в часі з 01.07.2011 по 01.04.2014. В пункті 2.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" зазначено, що у розгляді позовів про визнання недійсними правочинів, при вчиненні яких було застосовано нормативно-правові акти державних та інших органів, у подальшому скасовані (визнані нечинними або недійсними) згідно з судовими рішеннями, що набрали законної сили, господарським судам необхідно виходити з того, що сам лише факт такого скасування (визнання нечинним або недійсним) не може вважатися достатньою підставою для задоволення відповідних позовів без належного дослідження господарським судом обставин, повязаних з моментом вчинення правочину та з його можливою зміною сторонами з метою приведення у відповідність із законодавством. Отже, при укладанні додаткової угоди не було жодних субєктивних чи обєктивних факторів, які станом на день укладання додаткової угоди вказували на те, що рішення ради від 29.03.2011 № 431 оскаржується в судовому порядку та буде скасоване судом.

Відповідач зазначає, що господарський суд повинен враховувати приписи ст. 163 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій визначено, що резолютивна частина постанови суду адміністративної юрисдикції повинна містити висновок суду по суті вимог та правові наслідки ухваленого рішення.

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 "Про судове рішення у цивільній справі" резолютивна частині повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають зі встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання. Вирішуючи за позовами про визнання питання про наявність або відсутність тих чи інших правовідносин, суд при задоволенні позову зобовязаний у необхідних випадках зазначити в резолютивній частині рішення і про ті наслідки, які тягне за собою таке визнання. В рішеннях судів першої та касаційної інстанції не вказано, що рішення від 29.03.2011 № 431 скасоване з моменту його прийняття.

Посилання позивача на постанову Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 7 "Про судове рішення в адміністративній справі" є хибним, оскільки постанова Пленуму була прийнята значно пізніше, аніж Сєвєродонецький міський суд прийняв постанову від 03.08.2012 у справі № 1227/3807/2012, а отже, Сєвєродонецький міський на момент прийняття постанови не міг враховувати позицію, викладену у вищевказаній постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України. Таким чином, рішення ради є скасованим з дати набрання судовим рішенням законної сили, тобто з 01.04.2014.

Не беруться до уваги позивачем і приписи ст. 236 ЦК України і ч. 3 ст. 207 ГК України, за якими зобовязання за визнаним недійсним договором оренди припиняється на майбутнє, а не з дня укладання додаткової угоди, як того вимагає позивач.

Крім того, позивач звернувся за захистом свого порушеного права з пропуском 3-річного строку позовної давності.

Оцінивши надані докази і доводи сторін, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог з огляду на наступне.

На підставі рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради від 14.12.1999 № 2360 між сторонами у справі 26.05.2000 укладено договір оренди земельної ділянки, який зареєстрований у Сєвєродонецькій міській раді, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди вчинено запис від 26.05.2000 за № 49.

Відповідно до п. 1 договору орендодавець (відповідач) надає, а орендар (позивач) приймає в строкове платне користування земельну ділянку землі промисловості (під виробничу базу), яка знаходиться за адресою: м. Сєвєродонецьк, в районі виробничої бази ВАТ "Обєднання Склопластик".

Згідно договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,4544 га. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 329848 грн. 96 коп.

Договір укладено на 50 років строком по 25 травня 2050 року включно (п. 2.2 договору).

У відповідності до п. 2.3 договору орендна плата вноситься орендарем самостійно у грошовій формі та розмірі 3298 грн. 49 коп. на рік.

Пунктом 4 договору передбачено, що зміна умов договору можлива за взаємною згодою сторін.

На час укладення сторонами вищевказаного договору діяла нормативна грошова оцінка земель, затверджена рішенням Сєвєродонецької міської ради від 19.01.1998 № 1212 "Про затвердження грошової оцінки земель населених пунктів міста Сєвєродонецька, селища Синецький, селища Павлоград, селища ОСОБА_3, селища Воєводівка".

На підставі рішень сесії Сєвєродонецької міської ради від 29.03.2011 № 431 "Про затвердження нормативної грошової оцінки земель населених пунктів міста Сєвєродонецьк, селища Синецький, селища Павлоград, селища ОСОБА_3, селища Воєводівка" та від 28.04.2011 № 516 "Про затвердження коефіцієнтів орендної плати за земельні ділянки, які передаються в оренду з земель міської ради" сторонами у справі укладено додаткову угоду від 05.07.2011 № 00162, якою змінено:

- абзац 4 розділу 1 "Предмет оренди" змінили на: "Нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий № :03:002:0010 становить 657425 грн. 92 коп.";

- абзац 1 та 2 розділу 2.3 "Орендна плата" змінили на: "Орендна плата вноситься "Орендарем" самостійно у грошовій формі в розмірі: з 01.07.2011 по 31.12.2011 23009 грн. 91 коп. на рік, що складає 3,50% від нормативної грошової оцінки, з 01.01.2012 по 31.12.2012 29584 грн. 17 коп. на рік, що складає 4,50% від нормативної грошової оцінки, з 01.01.2013 по 31.12.2013 32871 грн. 30 коп. на рік, що складає 5,00% від нормативної грошової оцінки, з 01.01.2014 по 31.12.2014 36158 грн. 43 коп. на рік, що складає 5,50% від нормативної грошової оцінки, з 01.01.2015 39445 грн. 56 коп. на рік, що складає 6,00% від нормативної грошової оцінки. Орендна плата вноситься у такі строки: щомісячно в розмірі з 01.07.2011 по 31.12.2011 1917 грн. 49 коп., з 01.01.2012 по 31.12.2012 2465 грн. 35 коп., з 01.01.2013 по 31.12.2013 2739 грн. 27 коп., з 01.01.2014 по 31.12.2014 3013 грн. 20 коп., з 01.01.2015 3287 грн. 13 коп. протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного періоду.

Згідно до п. 3 додаткової угоди вона є невідємною частиною договору і діє з 01.07.2011.

Постановою Сєвєродонецького міського суду від 03.08.2012 у справі № 1227/3807/2012 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційної фірми "ЛІА" ЛТД до Сєвєродонецької міської ради визнано протиправним та скасовано рішення двадцятої (чергової) сесії шостого скликання Сєвєродонецької міської ради від 29.03.2011 № 431 "Про затвердження нормативної грошової оцінки земель населених пунктів міста Сєвєрдонецьк, селища Синецький, селища Павлоград, селища ОСОБА_3, села Воєводівка".

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 11.10.2012 у справі № 2а/1227/3807/2012 постанову Сєвєродонецького міського суду від 03.08.2012 у справі № 1227/3807/2012 скасовано, у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційної фірми "ЛІА" ЛТД відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.04.2014 № К/9991/65360/12 постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 11.10.2012 у справі № 1227/3807/2012 скасовано та залишено в силі постанову Сєвєродонецького міського суду від 03.08.2012.

Таким чином, 01.04.2014 набрав чинності судовий акт, згідно з яким рішення Сєвєродонецької міської ради від 29.03.2011 № 431 скасовано як протиправне. Слід зазначити, що рішення Сєвєродонецької міської ради від 28.04.2011 № 516 "Про затвердження коефіцієнтів орендної плати за земельні ділянки, які передаються в оренду з земель міської ради" також скасовано в порядку адміністративного судочинства, що встановлено господарським судом Луганської області при розгляді справи № 24пд/5014/998/2012 за позовом прокурора м. Сєвєродонецька в інтересах держави в особі Сєвєродонецької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційної фірми "ЛІА" ЛТД.

Постанова Сєвєродонецького міського суду і ухвала Вищого адміністративного суду України не містять ніяких вказівок щодо реалізації цих судових актів, у тому числі відсутнє зобовязання відповідача довести до відома необмеженого кола осіб про скасування нормативного акта органу місцевого самоврядування. Як зазначає позивач, достеменно про скасування нормативної грошової оцінки землі йому стало відомо лише 20.06.2014 (дата публікації рішення Сєвєродонецької міської ради від 12.06.2014 № 3980 "Про затвердження нормативної грошової оцінки земель населених пунктів міста Сєвєродонецьк, селища Синецький, селища Павлоград, селища ОСОБА_3, села Воєводівка", в якому зазначено, що скасовано не рішення від 29.03.2011 № 431, а попереднє від 19.01.1998 № 1212.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Зазначені положення ст. 203 ЦК України узгоджуються з положеннями ч. 1 ст. 207 ГК України, відповідно до якої господарське зобовязання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосубєктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Статтею 236 ЦК України врегульовано момент недійсності правочину, а саме нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обовязки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними", у розгляді позовів про визнання недійсними правочинів, при вчиненні яких було застосовано нормативно-правові акти державних та інших органів, у подальшому скасовані (визнані не чинними або недійсними) згідно з судовими рішеннями, що набрали законної сили, господарським судам необхідно виходити з того, що сам лише факт такого скасування (визнання не чинним або недійсним) не може вважатися достатньою підставою для задоволення відповідних позовів без належного дослідження господарським судом обставин, повязаних з моментом вчинення правочину та з його можливою зміною сторонами з метою приведення у відповідність із законодавством.

Відповідність чи невідповідність правочину вимогам закону має оцінюватися господарським судом стосовно законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. У разі коли після такого вчинення набрав чинності акт законодавства, норми якого інакше регулюють правовідносини, ніж ті, що діяли в момент вчинення правочину, то норми такого акта, якщо він не має зворотної сили, застосовуються до прав та обов'язків сторін, які виникли з моменту набрання ним чинності.

Отже, для надання оцінки відповідності спірної додаткової угоди вимогам законодавства на момент її вчинення, тобто на 05.07.2011, має бути зясовано питання щодо дійсності на вказаний момент рішення від 29.03.2011 № 431 що, як уже зазначалося, було визнане протиправним та скасоване постановою суду в адміністративній справі, що набрала чинності 01.04.2014.

Мотиви скасування адміністративним судом рішення міської ради про затвердження нормативної грошової оцінки земель полягають у порушенні порядку обговорення і прийняття регуляторного акта.

Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Однак як вбачається з судових актів адміністративних судів, при прийнятті радою рішення про затвердження нормативної грошової оцінки земель були порушені ст. 15 Закону України "Про оцінку земель", Закони України "Про засади державної регуляторної політики в сфері господарської діяльності", "Про порядок висвітлення діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування в Україні засобами масової інформації", Податковий кодекс України та Бюджетний кодекс України.

Отже, за аналізом мотивувальної частини постанови оспорений нормативний акт не може застосовуватись взагалі.

Враховуючи, що рішення ради від 29.03.2011 № 431 адміністративним судом було визнано протиправним та скасовано, суд вважає, що зазначений акт субєкта владних повноважень не породжує жодних правових наслідків від моменту його прийняття, тобто від 29.03.2011, у тому числі - у вигляді внесення змін до договорів оренди в частині встановлення розміру нормативної грошової оцінки землі, та, відповідно, розміру орендної плати.

Щодо посилання відповідача на ст. 236 ЦК України та на ст. 207 ГК України, що зобовязання за визнаним недійсним договором оренди припиняються на майбутнє, а також на п.п. 2.29 п. 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин", відповідно до якого договір оренди земельної ділянки може бути припинений лише на майбутнє, оскільки неможливо повернути вже здійснене за ним користування ділянкою, суд зазначає наступне.

Предметом позову в даній справі є вимога не щодо визнання недійсним договору оренди в цілому з моменту його укладення (отже, відповідно, не йдеться про повернення вже здійсненого користування земельною ділянкою).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить визнати недійсною лише одну умову вказаного договору, викладену в додатковій угоді від 05.07.2011, а саме, щодо збільшення нормативної грошової оцінки землі та, відповідно, розміру орендної плати.

Статтею 217 Цивільного кодексу України встановлено, що недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Суд зазначає, що згідно з матеріалами справи, договір оренди від 26.05.2000 № 49, дійсність якого не заперечується сторонами, на момент його укладення і до внесення змін додатковою угодою від 05.07.2011 не містив недійсної частини.

Тобто, правовим наслідком визнання недійсною з дня підписання зазначеної додаткової угоди, укладеної на підставі скасованого рішення від 29.03.2011 № 431, є перерахунок орендної плати виходячи з розміру, узгодженого сторонами до укладення спірної додаткової угоди, що на відміну від повернення користування земельною ділянкою, можливо здійснити.

Таким чином, доводи відповідача, що спірна додаткова угода може бути визнана недійсною лише на майбутнє, суперечать приписам ст. 236 ЦК України і ст. 207 ГК України.

Аналогічна позиція щодо застосування зазначених судових актів адміністративних судів про скасування рішення Сєвєродонецької міської ради від 29.03.2011 № 431 міститься в постановах Вищого господарського суду України від 31.03.2015 у справі № 922/4505/14 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Сєвєродонецької міської ради, від 14.04.2015 у справі № 922/4130/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сєвєродонецька науково-виробнича фірма "Кредо" до Сєвєродонецької міської ради, від 13.05.2015 у справі № 922/4310/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційної фірми "Сервіс" ЛТД до Сєвєродонецької міської ради.

Стосовно строку позовної давності, то відповідно до положень ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, а відтак, днем початку перебігу вказаного строку є дата публікації рішення Сєвєродонецької міської ради від 12.06.2014 № 3980 "Про затвердження нормативної грошової оцінки земель населених пунктів міста Сєвєродонецьк, селища Синецький, селища Павлоград, селища ОСОБА_3, села Воєводівка" у газеті "Сєвєродонецькі вісті" від 20.06.2014.

З огляду на викладене, Товариство з обмеженою відповідальністю "Актив" звернулось до місцевого господарського суду із позовною заявою 12.08.2015, тобто, в межах встановленого ст. 257 ЦК України трирічного строку позовної давності.

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі ст. 49 ГПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 1218 грн. 00 коп.

У судовому засіданні відповідно до ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1.Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Актив" до Сєвєродонецької міської ради про визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки задоволити у повному обсязі.

2.Визнати недійсною додаткову угоду від 05.07.2011 № 00162 (дата державної реєстрації 08.07.2011 за № 00162) до договору оренди земельної ділянки від 26.05.2000 № 49, яка укладена між Товариством з обмеженою відповідальністю "Актив" (Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Промислова, 24б, ідентифікаційний код 25360544) та Сєвєродонецькою міською радою (Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Леніна, 32, ідентифікаційний код 26204220) з моменту її укладення.

3.Стягнути з Сєвєродонецької міської ради, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Леніна, 32, ідентифікаційний код 26204220 на користь Товариством з обмеженою відповідальністю "Актив", Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Промислова, 24б, ідентифікаційний код 25360544 судовий збір в сумі 1218 грн. 00 коп., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

4.Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

5.Повне рішення складено і підписано - 12.10.2015.

Суддя О.В.Рябцева