ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 року Справа № 918/211/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді:Короткевича О.Є. (доповідач у справі),
суддів:Коваленка В.М., Куровського С.В.,
розглянувши касаційну скаргу на постанову Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" Рівненського апеляційного господарського суду від 03.06.2015 року
у справі№ 918/211/14
Господарського суду за позовом третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача до Рівненської області Товариства з обмеженою відповідальністю-фірма "РВК" Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Котнар" 1. Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області 2. Приватного підприємства "Спеціалізоване підприємство "Юстиція" 3. Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк"
прозастосування наслідків недійсності правочину та повернення майна переданого за недійсним правочином

В судовому засіданні взяли участь представники:

від ТОВ "РВК" - Качаленко Є.В.,

від ПАТ "Укрсоцбанк" - Новіков О.Є.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 04 вересня 2014 року у справі № 918/211/14 (суддя Пашкевич І.О.) позов Товариства з обмеженою відповідальністю-фірми "РВК" задоволено та зобов'язано ПАТ "Укрсоцбанк" повернути ТОВ "РВК" нерухоме майно нежитлове приміщення "літера 2-а", загальною площею 2 688,8 м2, що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Академіка Грушевського, 2а у власність позивача; в частині позовних вимог до Приватного підприємства "Спеціалізоване підприємство "Юстиція" провадження припинено у зв'язку із ліквідацією останнього.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 03 червня 2015 року (судді: Грязнов В.В. - головуючий, Гулова А.Г., Петухов М.Г.) апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" залишено без задоволення, рішення Господарського суду Рівненської області від 04 вересня 2014 року змінено, доповнивши пункт 5 наступним: "Відмовити в позові Товариства з обмеженою відповідальністю-фірми "РВК" до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області".

Не погоджуючись з прийнятими у справі процесуальними документами, скаржник Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, якою просить скасувати рішення Господарського суду Рівненської області від 04 вересня 2014 року та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 03 червня 2015 року у справі № 918/211/14 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування своєї правової позиції скаржник посилається на порушення судами норм процесуального та матеріального права, зокрема, приписів ст.ст. 203, 215, 216 Цивільного кодексу України.

В свою чергу, позивач проти вимог касаційної скарги заперечує з підстав, викладених у відзиві на касаційну скаргу, вважає постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 03 червня 2015 року законною, прийнятою з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Крім того, скаржник звернувся до суду касаційної інстанції з клопотанням відкласти розгляд касаційної скарги на інший час.

Вищий господарський суд відхиляє зазначене клопотання про відкладення розгляду касаційної скарги з наступних підстав.

Обставиною, яка зумовлює відкладення розгляду справи є неможливість вирішення справи в даному судовому засіданні з врахуванням підстав, наведених в ст. 77 ГПК України. Зазначені підстави оцінюються судом з метою реалізації передбаченого процесуальним законом права на відкладення справи. З врахуванням приписів ст. 77 ГПК України та вимог ст.ст. 111-5, 111-7 ГПК України щодо повноважень касаційної інстанції та меж перегляду справи в касаційній інстанції, суд не вбачає у наведених заявником обставинах об'єктивної перешкоди для касаційного перегляду судового рішення у справі.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, 01 червня 2006 року Акціонерним комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" (правонаступником якого є ПАТ "Укрсоцбанк") та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Котнар" укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 04406, відповідно до пункту 1.1. якого банк зобов'язався надати позичальнику грошові кошти у тимчасове користування. У відповідності до пункту 1.3. договору у якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов'язань щодо повернення кредиту, нарахованих процентів, комісій, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої заставою вимоги банк укладає з Товариством з обмеженою відповідальністю - фірмою "РВК" іпотечний договір № 04406/1 заставною вартістю 10 862 752,00 грн.

01.06.2006 року між банком та поручителем укладено іпотечний договір № 04406/1, відповідно до умов якого іпотекодавець Товариство з обмеженою відповідальністю - фірмою "РВК" передає у іпотеку банку у якості забезпечення виконання позичальником основних зобов'язань нерухоме майно, зокрема нежитлове приміщення літера 2-а, загальною площею 2 688,8 м2, що знаходиться за адресою: вул. Академіка Грушевського 2-а, м. Рівне.

Разом з тим, при розгляді справи № 3/174 суди встановили, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Котнар" свої зобов'язання за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 04406 не виконало і грошові кошти не повернуло. 28.09.2011 року Господарський суд Рівненської області виніс рішення у справі № 3/174, яким звернув стягнення на предмет іпотеки, належний ТОВ - фірмі "РВК" - позивачу, що набрало законної сили.

08.06.2012 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду Рівненської області від 06.03.2012 року по справі № 3/174, якою визначено провести реалізацію заставного майна, на яке звертається стягнення, шляхом проведення публічних торгів та визначення початкової ціни продажу в межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження".

27.11.2012 року відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області та ПП "СП "Юстиція" укладено договір № 09-Р/189/12/1 про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки).

19.04.2013 року Рівненською філією ПП "СП "Юстиція" складено протокол № 09-Р/189/12/1-9 проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки), переможцем торгів визначено Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк".

В подальшому, постановою Вищого господарського суду України від 14.01.2014 року у справі № 918/635/13 визнано недійсними (публічні) прилюдні торги, які відбулись 19.04.2013 року з продажу нерухомого майна - нежитлового приміщення літера 2-а, загальною площею 2 688,8 кв.м., що знаходиться за адресою вул. Академіка Грушевського, 2-а, м. Рівне.

В силу приписів ст. 35 ГПК України, визнання постановою Вищого господарського суду України від 14.01.2014р. у справі № 918/635/13 недійсним правочину, а саме прилюдних торгів, які відбулись 19.04.2013р. - є преюдиціальним фактом.

Прилюдні торги за своєю природою - це продаж майна, на яке звернуто стягнення і яке підлягає реалізації. Наслідком проведення прилюдних торгів є перехід права власності на майно, яке належить боржнику і на яке звернуто стягнення, до нового власника - покупця. Таким чином, суди дійшли правомірно висновку, що прилюдні торги є правочином в розумінні ч.1 ст. 202 ЦК України.

Відповідно до статті 216 Цивільного кодексу України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Судами перевірено, що спірне майно належить позивачу на праві власності, однак він позбавлений правом володіти і користуватись ним. Звертаючись з вимогою про повернення майна, переданого за недійсним правочином позивач фактично скористався правом наданим ч. 1 ст. 16 ЦК України та ч. 2 ст. 20 ГК України, коли права та законні інтереси суб'єктів господарювання захищаються, зокрема, шляхом, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Таким чином, колегія суддів Вищого господарського суду вважає правомірним висновок судів щодо задоволення позову в повному обсязі відносно вимог до третього відповідача Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк", оскільки заявлена ним вимога про повернення майна відповідає правовим наслідкам недійсності угоди та способу захисту порушеного права.

Крім того, суди дійшли правомірно висновку щодо припинення провадження у справі № 918/211/14 стосовно другого відповідача у зв'язку з припиненням останнім своєї діяльності.

Однак, як правильно зазначив суд апеляційної інстанції, місцевим господарським судом не вирішено питання відносно позовних вимог до першого відповідача Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області.

Між тим, враховуючи, що державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення аукціонів, прилюдних торгів (у тому числі й оцінку та уцінку майна, на яке звернуто стягнення - статті 58, 62 Закону України "Про виконавче провадження"), суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо відмови у задоволенні позову щодо першого відповідача.

Відповідно до ст. 1117 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судами норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Таким чином, постанова Рівненського апеляційного господарського суду від 03 червня 2015 року у справі № 918/211/14 прийнята у відповідності до фактичних обставин справи та вимог чинного законодавства і підстав для її скасування не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" залишити без задоволення.

2.Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 03 червня 2015 року у справі № 918/211/14 залишити без змін.

Головуючий О.Є. Короткевич

Судді В.М. Коваленко

С.В. Куровський