ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

про призначення експертизи

"29" вересня 2015 р. Справа № 911/3306/15

У справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Фідобанк», м.Київ

до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Монтаж-Енергобуд», м.Славутич

про стягнення 2749606,23 грн.

Суддя А.Ю.Кошик

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2

Від відповідача: ОСОБА_3

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» (далі позивач) до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Монтаж-Енергобуд» (далі відповідач) про звернення стягнення на майно шляхом продажу на прилюдних торгах на суму 2749606,23 грн.

Провадження у справі №911/3306/15 порушено відповідно до ухвали суду від 03.08.2015 року та призначено справу до розгляду на 18.08.2015 року.

Представником позивача у судовому засіданні 18.08.2015 року подано додаткові пояснення на виконання вимог ухвали суду, а також клопотання про відкладення розгляду справи.

Представником відповідача у судовому засіданні подано відзив на позову заяву в якому відповідач просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову. Розгляд справи відкладався на 03.09.2015 року.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання 03.09.2015 року не зявився.

Позивач. належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання 03.09.2015 року не зявився та надіслав клопотання про відкладення розгляду справи. Розгляд справи відкладався до 22.09.2015 року.

21.09.2015 року позивачем було подано до канцелярії суду заяву про збільшення позорвних вимог, в якій позивач просить звернути стягнення на майно шляхом продажу на прилюдних торгах на суму всього 2904254,79 грн.

В судовому засіданні 22.09.2015 року оголошувалась перева до 29.09.2015 року.

В судовому засіданні 29.09.2015 року відповідачем було заявлено клопотання про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи.

В обгрунтування заявленного клопотання відповідач зазначив, що з метою встановлення початкової ціни предмета іпотеки для його подальшої реалізації позивачем подано до суду Звіт про оцінку вартості нерухомого майна - нежитлових будівель під житло для робітників та службовців з улаштуванням прилеглих територій модульних житлових споруд за адресою: Київська область, Іванківський район, смт. Іванків, вул. Проскури Івана, буд. 86 К.

Відповідач не погоджується з висновками вищенаведеного Звіту та вважає визначену оцінювачем ринкову вартість нерухомого майна в розмірі 2 839 000,00 грн. неналежно визначеною, необґрунтованою і знано заниженою.

Зокрема, відповідач стверджує, що всупереч викладеним у Звіті обставинам, оцінювачем не здійснювався огляд обєкту, оскільки оцінювач не здійснював огляду обєкту, посилання у Звіті на відсутність доступу на територію, безпідставне. Додані до Звіту фото застарілі, деякі з них зроблені 5-7 років тому. Однак, станом на теперішній час обєкт нерухомого майна значним чином модернізований, зроблений високоякісний ремонт, впроваджені енергозберігаючі технології, внаслідок чого ринкова вартість нерухомого майна значно збільшилась.

Крім того, згідно довідки ТОВ «Монтаж-Енергобуд» балансова вартість об'єкта іпотеки на теперішній час складає 7 994 511,14 грн., відповідно, ринкова може бути набагато більша.

Також, відповідач в клопотанні заперечував застосовані оцінювачем методи та підходи оцінки.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», оцінювачі та суб'єкти оціночної діяльності зобов'язані забезпечувати об'єктивність оцінки майна, повідомляти замовника про неможливість проведення об'єктивної оцінки у зв'язку з виникненням обставин, які цьому перешкоджають.

Як зазначив, відповідач, враховуючи значні розбіжності у вартості предмету іпотеки та незгодою з застосованим оцінювачем методом оцінки, він не погоджується з наданою позивачем оцінкою та вважає, що станом на момент розгляду справи предмет іпотеки може мати вищу вартість, що суттєво вплине на обсяг погашеного зобовязання та решту вартості майна. Реальна вартість предмету іпотеки матиме суттєве значення для визначення суми, на яку вартість предмета іпотеки перевищує розмір погашеного зобовязання і підлягає відшкодуванню Іпотекодавцю.

В разі, якщо дійсна вартість предмета іпотеки буде встановлена більшою, вартість заставленого майна спроможна погасити більший розмір заборгованості, що суттєво впливає на результат вирішення спору, врахування всіх обставин та інтересів обох сторін.

Судом враховано позицію Вищого господарського суду України, який в п. 4.4.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.11.2014 року № 1 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів» зазначив, що у разі якщо право звернення стягнення на майно пов'язане з невиконанням зобов'язання, забезпеченого іпотекою, судам слід встановлювати загальний розмір вимог кредитора та виходити з того, що обов'язковою передумовою звернення стягнення на предмет іпотеки є встановлення судом факту невиконання основного зобов'язання.

Невиконання зазначеної передумови відповідно до частини другої статті 35 Закону України «Про іпотеку» є перешкодою для звернення стягнення на предмет іпотеки, але не перешкоджає зверненню з позовом до боржника про виконання забезпеченого іпотекою зобов'язання.

Господарським судам слід також враховувати, що виконання основного зобов'язання виключає можливість задоволення вимог за рахунок забезпечувального зобов'язання.

Разом з тим, наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання грошових сум шляхом звернення стягнення на передане в іпотеку нерухоме майно.

Згідно розділу VII ОСОБА_2 Верховного Суду від 01.02.2015 року «Аналіз судової практики застосування судами законодавства, яке регулює іпотеку як заставу нерухомого майна» визначено, що резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки повинна відповідати вимогам як ст. 39 Закону N 898-IV, так і положенням п. 4 ч. 1 ст. 215 ЦПК. Зокрема, у ній в обов'язковому порядку повинно бути зазначено: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; конкретний спосіб реалізації предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 39 Закону N 898-IV у разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначається початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. У судовій практиці немає єдності щодо вирішення питання про критерії, які повинен застосовувати суд, визначаючи початкову ціну.

Разом із тим, вирішуючи зазначені питання, суди повинні виходити з того, що ціна предмета іпотеки встановлюється в самому договорі - відповідно до ч. 6 ст. 5 Закону N 898-IV вартість предмета іпотеки визначається за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або шляхом проведення оцінки предмета іпотеки відповідним суб'єктом оціночної діяльності у випадках, встановлених законом або договором. Якщо під час розгляду справи сторони з такою оцінкою погоджуються, то суд не має підстав її не брати до уваги, оскільки вона є умовою договору. Якщо між сторонами виникає спір щодо такої оцінки, то залежно від того, яка сторона її оспорює, ця сторона зобов'язана за змістом ч. 3 ст. 10, статей 11 та 60 ЦПК довести інший розмір, зокрема заявити клопотання про призначення та проведення відповідної судової експертизи. Початкова ціна предмета іпотеки не береться до уваги судом у разі заявлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на нього, оскільки згідно із ч. 3 ст. 37 Закону N 898-IV іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності.

Враховуючи, що відповідач заперечує прийняття судом за основу наведеної позивачем вартості заставленого майна, суд дійшов висновку про обґрунтованість необхідності призначення у справі судової експертизи для визначення фактичної вартості предмета іпотеки.

Відповідно до ст. 41 ГПК України для розяснення питань, що виникають про вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу. Учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі. Проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України «Про судову експертизу».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Згідно з Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, в редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 року № 1950/5 до повноважень будівельно-технічної експертизи належить визначення вартості (дійсна, ринкова, залишкова, ліквідаційна, вартість ліквідації, спеціальна, інвестиційна тощо) будівель, споруд, їх частин (приміщення, квартири) та іншого нерухомого майна; оцінка земельних ділянок належить до компетенції земельно-технічної експертизи.

За таких обставин, для всебічного, повного та обєктивного розгляду всіх обставин справи суду слід встановити дійсну вартість предмету іпотеки, звернення стягнення на який заявлено в позові.

Враховуючи аргументовані, в тому числі документально, сумніви відповідача в достовірності та адекватності визначеної позивачем вартості предмету іпотеки, суд, враховуючи вищевикладене, вважає за необхідне клопотання відповідача про призначення у справі судової експертизи задовольнити.

Відповідно до частин другої та третьої ст. 41 ГПК України, остаточне коло питань, які мають бути розяснені судовим експертом, встановлюється господарським судом в ухвалі. Проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України «Про судову експертизу».

Витрати на проведення експертизи суд покладає на особу, яка заявила відповідне клопотання на відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Монтаж-Енергобуд».

Визначаючись з експертною установою, яка проводитиме експертизу, господарський суд враховує положення пункту 1.5. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року №53/5 (в редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 року № 1950/5) за приписами якої, експертизи проводяться, як правило, за зонами регіонального обслуговування.

Враховуючи, що з огляду на питання, які підлягають дослідженню, і оскільки спір розглядається і експертиза призначається Господарським судом Київської області, суд вважає за доцільне доручити проведення експертизи експертній установі за місцезнаходженням суду Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (м. Київ, вул. Смоленська, 6).

У звязку з чим, судом було відхилено клопотання відповідача про проведення будівельно-технічної експертизи атестованим Міністерством юстиції України судовим експертом ОСОБА_4.

Керуючись ст. 41, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Призначити у справі №911/3306/15 судову будівельно-технічну експертизи для визначення дійсної (реальної) ринкової вартості предметів іпотеки, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (03680, м. Київ, вул. Смоленська, 6).

2. На вирішення будівельно-технічної експертизи поставити наступні питання:

2.1. Яка дійсна (реальна) ринкова вартість нежитлових будівель під житло для робітників та службовців з улаштуванням прилеглих територій модульних житлових споруд за адресою: Київська область, Іванківський район, смт. Іванків, вул. Проскури Івана, буд. 86 К?

3. Витрати на проведення експертизи та організаційні питання, повязані з її проведенням, на даній стадії розгляду справи покласти на відповідача - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Монтаж-Енергобуд», за клопотанням якого призначається експертиза.

4. Матеріали справи № 911/3306/15, в яких містяться всі наявні у суду копії документів, надіслати для здійснення експертизи до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Смоленська, 6.

5. Зобовязати сторони за першою вимогою експертів своєчасно подати необхідні для проведення експертизи матеріали (документи, зразки, пояснення тощо) безпосередньо до експертної установи та забезпечити допуск і належні умови для проведення експертизи. Попередити сторони про майнову відповідальність в порядку ст. 83 ГПК України у вигляді штрафу за ухилення від вчинення дій, обовязок вчинення яких покладено господарським судом на сторони. Попередити учасників провадження у справі про кримінальну відповідальність згідно ст. 382 КК України за невиконання рішень, ухвал суду, що набрали законної сили.

6. Попередити експертів, що будуть здійснювати експертизу, про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 Кримінального кодексу України.

7. По закінченню експертизи, висновок експерта разом з матеріалами справи № 911/3306/15, а також дані щодо витрат, повязаних з проведенням експертизи, подати господарському суду.

8. Матеріали справи № 911/3306/15 надіслати до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Смоленська, 6.

Суддя А.Ю.Кошик