РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2015 р. Справа № 918/552/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючої судді Олексюк Г.Є.

суддів Гудак А.В.

суддів Василишин А.Р.

при секретарі судового засідання Юрчук Ю.М.

розглянувши апеляційну скаргу позивача Рівненська обласна асоціація по сільському будівництву "Рівнеагробуд" на рішення господарського суду Рівненської області від 12.06.15 р.

у справі № 918/552/15 (суддя Романюк Р.В. )

позивач Рівненська обласна асоціація по сільському будівництву "Рівнеагробуд"

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Агробуд-Рівне"

про визнання недійсним договору

за участю представників сторін:

позивача - Грабовський В.А. ( представник, довіреність у справі)

відповідача - Камінський Р.І., Янчук В.В. ( представник, довіреність у справі)

Судом роз'яснено представникам сторін права та обов'язки, передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

Розпорядженням В.о. голови суду від 26.08.2015 р. у справі № 918/552/15 у зв"язку з перебуванням у відпустці судді Маціщук А.В. та відповідно до затверджених колегій внесені зміни до складу колегії суддів, окрім заміни головуючого судді : головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Гудак А.В., суддя Василишин А.Р.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Рівненської області від 12 червня 2015 року у справі №918/552/15(суддя Романюк Р.В.) в позові Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву "Рівнеагробуд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агробуд-Рівне" про визнання недійсним договору відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд керувався положеннями ст.ст.203,215,214,215,241,334,639,655,656 Цивільного кодексу України та вказав, що судом першої інстанції не встановлено наявність обставин, які згідно ст. 215 ЦК України були б підставою для визнання оспорюваного правочину недійсним і позивачем вчинено дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Крім того, судом не прийнято до уваги, що бланк, на якому виготовлено оспорюваний договір згідно відомостей Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів обліковується як зіпсований, оскільки згідно залученого до матеріалів справи Витягу з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів станом на 11.06.2015р. бланк з номером ВТТ 323828 (серія та номер бланку, на якому виготовлено оспорюваний правочин) обліковується за кодом витрачання "Інші договори".

Не погодившись з постановленим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій вказує, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, вказує, що порушений порядок скликання та проведення загальних зборів від 07.03.2014 р., що в подальшому призвело до укладання договору купівлі - продажу частки статутного капіталу ТзОВ" Агробуд-Рівне" з порушенням вимог ст.ст. 123 Господарського кодексу України, ст. 100 Цивільного кодексу України, ст. 10, 53 Закону України "Про господарські товариства", оскільки придбання частки позивача у статутному капіталі ТОВ "Агробуд-Рівне" відбулося без наявності рішення вищого органу управління Асоціації "Рівнеагробуд" (загальні збори учасників) про згоду на таке відчуження, що є обов'язковим у даному випадку.

Крім того вказує, що придбання частки позивача в статутному капіталі відповідача згідно Договору купівлі-продажу від 07.03.2013 року, без наявності згоди власника на відчуження такої частки - рішення вищого органу управління Асоціації "Рівнеагробуд" (загальних зборів учасників Асоціації "Рівнеагробуд", яке відповідно до ст. 35 ГПК України обов'язкове у даному випадку, є порушенням вимог ч. 3 ст. 123 ГК України, що підтверджується постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 25.07.2014 року у справі № 817/1067/14, яка залишена без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 10.11.2014 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15.01.2015 року. Зазначає, що ухвалою Верховного Суду України від 24.04.2015 року відмовлено у допуску справи № 817/1067/14 до провадження Верховного Суду України для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 15.01.2015 року.

Апелянт вважає, що місцевим господарським судом в оскаржуваному рішенні взагалі проігноровано посилання Асоціації "Рівнеагробуд" на вказані порушення норм матеріального та процесуального права( ч. З ст. 123 ГК України та ст. 35 ГПК України) , і не зазначено причин їх незастосування до спірних правовідносин.

Скаржник в апеляційній скарзі вказує, що Договір купівлі - продажу частки, що був укладений 07 березня 2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Плетньовим В.О. 07 березня 2014 року, зареєстрований в реєстрі за № 171, був викладений на спеціальному бланку нотаріальних документів ВТТ 323828.

Наголошує, що за даними Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів (скорочений витяг № 80060280 від 11.04.2014р.) бланк з серією та номером ВТТ 323828 внесений до реєстру 07.03.2014р. з кодом витрачання 21 - Зіпсований бланк, що підтверджує недійсність такого Договору.

Вказує, що місцевим господарським судом безпідставно не призначено комплексну судову почеркознавчу та технічну експертизу документів, не навівши з цього приводу належних доводів та міркувань, обмеживши таким чином права позивача на подання належних і допустимих доказів. Апелянт вважає, що всупереч вимогам ст.ст. 37, 38 ГПК України, суд першої інстанції не витребував у ТОВ "Агробуд-Рівне" оригінал Договору купівлі-продажу частки статутного капіталу від 07.03.2013 року, укладеного між Рівненською обласною асоціацією по сільському будівництву "Рівнеагробуд" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агробуд-Рівне", посвідченого 07.03.2014 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Плетньовим В.О., зареєстрованого в реєстрі за № 171.

Крім того, апелянт у скарзі наголошує, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення від 12.06.2015 року надав оцінку лише поданим відповідачем доказам та його доводам, натомість, доводи позивача, зокрема, щодо того, що Договір купівлі-продажу від 07.03.2013 року був підписаний не керівником позивача та скріплений печаткою, яка не відповідає печатці Асоціації "Рівнеагробуд", без наявності рішення вищого органу управління Асоціації "Рівнеагробуд" Продавець) та всупереч рішенню загальних зборів учасників ТОВ "Агробуд-Рівне" від 07.03.2014 року про відчуження частки в статутному капіталі у вигляді грошового внеску, без вирішення долі частки в статутному капіталі у вигляді майнового внеску, залишились поза увагою господарського суду, підстави відхилення вказаних доводів у рішенні не наведені, оцінка їм не надана.

Просив задовольнити вимоги апеляційної скарги, скасувати рішення господарського суду Рівненської області від 12 червня 2015 року у справі № 918/552/15 та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.Визнати недійсним з моменту його укладення договір купівлі-продажу частки статутного капіталу від 07.03.2013 року, укладений між Рівненською обласною асоціацією по сільському будівництву "Рівнеагробуд" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агробуд-Рівне", посвідчений 07.03.2014 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Плетньовим В.О., зареєстрований в реєстрі за № 1.71.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ "Агробуд Рівне" заперечує проти її задоволення в повному обсязі.

Відповідач наголошує, що під час укладання договору купівлі - продажу від 07.03.2014р. нотаріусом дотримано вимоги ст.ст. 43, 44 Закону України " Про нотаріат", а тому вважає покликання скаржника про підписання угоди з боку продавця не керівником ( не уповноваженою особою) та необхідність у зв"язку з цим призначити почеркознавчу експертизу , безпідставними.

Крім того, відповідач у відзиві вказує, що згідно оскаржуваного договору Рівненська обласна асоціація по сільському будівництву "Рівнеагробуд" відчужила на користь ТзОВ "Агробуд-Рівне" належну їй частку у розмірі 99,64% , що складає 848549,00 грн. статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агробуд Рівне". Вказаний Договір купівлі - продажу частки статутного капіталу ТОВ "Агробуд - Рівне" є повністю виконаний.

Зазначає, що згідно п.5.1 Договору купівлі - продажу частки статутного капіталу , право власності на частку виникає у покупця з моменту нотаріального посвідчення договору, тобто з 07.03.2014р. Відповідач наголошує, що з моменту, а саме 07.03.2014 р., припинення права власності Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву "Рівнеагробуд" на частку в розмірі 99,64 %, що еквівалентно 848549,00 грн., припинилась участь останнього у товаристві , яка посвідчувалась відчуженою часткою, тобто припинились корпоративні права Асоціації "Рівнеагробуд" відносно ТОВ "Агробуд - Рівне" ( аналогічна правова позиція зазначена господарським судом Львівської області у справі № 5015/355/12, яка підтверджена Постановою Вищого господарського суду від 08.08.2012 р. у вказаній справі).

Щодо покликань позивача, що він не передав ТОВ "Агробуд Рівне" свою частку статутного капіталу , що складається із майнового вкладу , а саме нежитлового приміщення за адресою м. Рівне, вул. 16 Липня , буд.10 вартістю 248549,00 грн., що належить асоціації на праві колективної власності, зазначає ,що з огляду на положення ст.50 Закону України "Про господарські товариства", ст. 144 Цивільного кодексу України, статутний капітал товариства складається із вкладів його учасників, а тому покликання позивача на те, що частка статутного капіталу складається із майнового вкладу не відповідає дійсності. Вважає, що адміністративний будинок ніколи не був часткою позивача у статутному капіталі ТОВ "Агробуд- Рівне", а був лише вкладом до статутного капіталу. Таким чином, у ТОВ "Агробуд Рівне" виникло право власності на дане майно, а у Асоціації "Рівнеагробуд" виникло право лише на частку у статутному капталі ТОВ "Агробуд-Рівне" , яка засвідчує обсяг корпоративних прав позивача у ТОВ "Агробуд- Рівне".

За таких обставин, просив апеляційну скаргу Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву "Рівнеагробуд" відхилити, а рішення господарського суду Рівненської області у справі № 918/552/15 від 12.06.2015 р. залишити без змін.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі з підстав, викладених у ній, просив скасувати рішення господарського суду Рівненської області від 12 червня 2015 року у справі № 918/552/15 та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Крім того, скаржник заявляв письмове клопотання про зупинення провадження у справі ( вх.№2989/15 від 17.09.2015 р.)

Своє клопотання апелянт обґрунтовує тим, що справа № 918/552/15 за позовом Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву "Рівнеагробуд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агробуд-Рівне" про визнання недійсним договору, пов'язана зі справами № 918/276/14 та № 918/680/15, оскільки оскаржуваний договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі був укладений на виконання рішень загальних зборів учасників ТОВ "Агробуд-Рівне" від 07.03.2014 року, які оскаржуються у справах № 918/276/14 та № 918/680/15.

Апелянт вважає, що господарський суд у справі № 918/552/15 не має процесуальної можливості розглянути питання дійсності та законності рішень загальних зборів учасників ТОВ "Агробуд-Рівне" від 07.03.2014р., оформлених протоколом № 1/13 від 07.03.2014р.. оскільки відповідні рішення, оформлені протоколом від 07.03.2014 року є предметом оскарження в інших , пов'язаних з нею господарських справ № 918/276/14 і № 918/680/15. Тобто, дані обставини підтверджують неможливість одночасного розгляду пов'язаних між собою справ різними судами. Крім того, позивач наголошує, що 17.09.2015 року Асоціація "Рівнеагробуд" подала касаційну скаргу на рішення господарського суду Рівненської області від 28.04.2015 року та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 03.09.2015 року у справі № 918/276/14. Вважає, що судове рішення у справі № 918/276/14 та № 918/680/15, яке буде прийняте Вищим господарським судом матиме приюдиційне значення для розгляду справи № 918/552/15 і впливатиме на результати її розгляду, адже встановлюватиме наявність чи відсутність підстав та повноважень для укладення оскаржуваного договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі з огляду на недійсність чи дійсність рішень загальних зборів учасників ТОВ "Агробуд-Рівне" від 07.03.2014р., оформлених протоколом № 1/13 від 07.03.2014р.

Просить задовольнити вказане клопотання у повному обсязі.

Представники відповідача заперечили в задоволенні заявленого клопотання, про що подали письмові заперечення ( вх.24174 від 01.10.15р).

Зокрема, зазначили, що апелянтом безпідставно заявлено клопотання про зупинення провадження у справі № 918/552/15 до розгляду судом касаційної інстанції справ № 918/276/14, 918/660/15, з огляду на те, що рішення господарського суду Рівненської області від 28.04.2015 р. у справі № 918/276/14 постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 03.09.2015р. залишено без змін і набрало законної сили.

На думку відповідача, апелянтом не зазначено в клопотанні правові підстави, які надавали б суду право для зупинення провадження у даній справі до закінчення касаційного розгляду Вищим господарським судом України касаційної скарги Асоціації "Рівнеагробуд" у справі № 918/276/14.

Крім того, вказують, що предметом розгляду справи № 918/680/15 за позовом Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву "Рівнеагробуд" до ТОВ "Агробуд - Рівне" є визнання недійсними рішень від 07.03.2014 р. загальних зборів учасників ТОВ "Агробуд- Рівне" прийняті по 2,3,4 питанню порядку денного , оформлених протоколом № 1/13.

ТОВ "Агробуд- Рівне" вважає, що сам факт участі у голосуванні всіх 100% учасників товариства при прийнятті оскаржуваних рішень, не є порушенням прав та законних інтересів Асоціації , а позов у справі № 918/680/15 є не обґрунтований, спрямований на затягування корпоративного спору. Крім того, на думку відповідачів, не вказано, які саме обставини та факти, встановлені у справі № 918/680/15 можуть вплинути на розгляд справи № 918/552/15.

Вказують, що після набрання чинності рішення у справі № 918/680/15 відповідний суд не позбавлений права на підставі п.1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України у справі № 918/552/1 вирішити питання про припинення провадження у справі за правилами ст. 112 ГПК України переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставини у разі їх наявності.

Крім того, представниками відповідача подано для залучення до матеріалів справи постанову Вищого господарського суду України від 05.08.2015 р. у справі № 918/108/15, якою скасовано ухвалу Рівненського апеляційного господарського суду від 03.06.2015р. про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням господарського суду Рівненської області від 28.04.2015 р. у справі № 918/276/14, а також вирішенням господарським судом Рівненської області справ № 918/1355/14 та № 918/552/15 та набрання рішеннями у цих справах законної сили.

Представники відповідачів просили врахувати вищезазначену постанову у вирішенні клопотання про зупинення провадження у справі.

Колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду, розглянувши заявлене апелянтом клопотання про зупинення провадження у справі № 918/552/15, прийшла до висновку про відсутність правових підстав для його задоволення з огляду на таке.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Зі змісту наведеної норми випливає, що причиною зупинення провадження у справі є саме неможливість розгляду справи, що знаходиться в провадженні господарського суду, до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, яка розглядається іншим судом.

Пов'язаність справ полягає в тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають приюдиційне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід у кожному конкретному випадку з'ясовувати: як пов'язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Враховуючи наведене, судова колегія не вбачає достатньо переконливими аргументи та докази апелянта щодо доцільності зупинення провадження у справі № 918/552/15 до закінчення касаційного розгляду Вищим господарським судом України касаційної скарги Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву "Рівнеагробуд" на рішення господарського суду Рівненської області від 28.04.2015 року та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 03.09.2015 року у справі №918/276/14 за позовом Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву "Рівнеагробуд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агробуд-Рівне", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Новосад Євген Сергійович, Бабич Микола Олексадрович, Потапчук Петро Онисимович про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ "Агробуд-Рівне" оформлені протоколом № 1/13 від 07 березня 2014 року та до набрання законної сили рішення у справі №918/680/15 за позовом Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву "Рівнеагробуд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агробуд-Рівне" про визнання недійсним рішення,оскільки рішення суду по справі № 918/276/14 набрало законної сили. Крім того, суд не позбавлений можливості при розгляді справи № 918/552/15 по суті заявлених позовних вимог ,надати правову оцінку доказам, якими позивач обґрунтовує заявлені ним позовні вимоги, а відповідач заперечує проти позовних вимог. Також, судом враховується, що позивач не позбавлений права звертатись в порядку ст. 112 ГПК України до суду з заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. У процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при винесенні оскарженого рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву "Рівнеагробуд" до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 07 березня 2014 року між Рівненською обласною асоціацією по сільському будівництву "Рівнеагробуд" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агробуд-Рівне" укладено договір купівлі-продажу частки статутного капіталу, згідно якого продавець передає у власність покупцю всю належну йому на праві власності частку статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агробуд-Рівне", що становить 99,64 відсотків статутного капіталу Товариства та дорівнює 848 549,00 грн., а покупець приймає її у власність та зобов'язується сплатити продавцю грошову суму у розмірі та в порядку, визначеному договором. ( а.c. 9, зворот.)

Вказаний договір підписаний уповноваженими представниками сторін, скріплений їх печатками .

Відповідно до зазначеного п. 2.1 Договору купівлі-продажу частки статутного капіталу, який посвідчений 07.03.2014 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Плетньовим В.О. та зареєстрований в реєстрі за № 171, Рівненська обласна асоціація по сільському будівництву "Рівнеагробуд" відчужила на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агробуд-Рівне" всю належну їй частку статутного капіталу ТОВ "Агробуд- Рівне", а саме у розмірі 99,64 %, що складає 848549,00 гривень ( а.с.9).

Як встановлено судом, зазначена сума коштів була сплачена продавцю - Рівненській обласній асоціації по сільському будівництву "Рівнеагробуд" у повному розмірі, що підтверджується платіжними дорученнями № 39 від 13 березня 2014 р. на суму 200 000грн., № 40 від 17 березня 2014 р. на суму 200 000грн., № 41 від 17 березня 2014 р. на суму 200 000грн., № 42 від 18 березня 2014 р. на суму 175 000грн,. та № 43 від 19 березня 2014 р. на суму 73 549 грн.( а.с. 45-46).

Разом з тим, відповідач звернувся з позовом про визнання недійсним вищезазначеного договору, вважаючи,що він укладений з порушенням норм чинного законодавства, а також з тих підстав, що означений договір укладений від імені Асоціації "Рівнеагробуд" та підписаний ніби-то Головою Асоціації Новосадом Сергієм Миколайовичем та скріплений печаткою, схожою на печатку Асоціації "Рівнеагробуд".

Аналізуючи встановлені обставини справи, Рівненський апеляційний господарський суд вважає за необхідне застосувати наступні положення чинного законодавства.

Так, підстави недійсності правочину встановлені статтями 203 та 215 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 215 ЦК України визначено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 203 ЦК України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, згідно яких: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Пленум Верховного Суду України в п. 7 Постанови від 06.11.2009 № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" роз'яснив, що правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Відповідно до вимог ст. 53 Закону України "Про господарські товариства" та ст. 147 Цивільного кодексу України, учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право продати чи іншим способом відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства. Цією ж статтею визначена можливість придбання частки самим товариством.

З огляду на приписи ст. ст. 655 та 656 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути і майнові права.

Відповідно до ст. 334 Цивільного кодексу України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п.4 ст. 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Враховуючи наведені норми чинного законодавства, колегія суддів вважає за необхідне вказати таке.

Як зазначалось вище, відповідно до договору купівлі-продажу частки статутного капіталу, який посвідчений 07.03.2014 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Плетньовим В.О. та зареєстрований в реєстрі за № 171, Рівненська обласна асоціація по сільському будівництву "Рівнеагробуд" відчужила на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агробуд-Рівне" всю належну їй частку статутного капіталу ТОВ "Агробуд- Рівне", а саме у розмірі 99,64 %, що складає 848549,00 гривень.

Відповідно положень ст. 43 Закону України "Про нотаріат", при вчиненні нотаріальної дії нотаріуси встановлюють особу учасників цивільних відносин, які звернулися за вчиненням нотаріальної дії. Не допускається вчинення нотаріальної дії у разі відсутності осіб - її учасників або їх уповноважених представників.

Під час посвідчення правочинів визначається обсяг цивільної дієздатності фізичних осіб, які беруть у них участь. При перевірці цивільної правоздатності та дієздатності юридичної особи нотаріус зобов'язаний ознайомитися з установчими документами, інформацією про неї, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців цієї юридичної особи і перевірити, чи відповідає нотаріальна дія, яка вчиняється, обсягу її цивільної правоздатності та дієздатності (ст. 44 Закону).

При посвідченні правочинів і вчиненні інших нотаріальних дій у випадках, передбачених законодавством, нотаріусом перевіряється справжність підписів учасників правочинів та інших осіб, які звернулися за вчиненням нотаріальної дії (ст. 45 Закону).

З огляду на положення ст. 45 Закону, доводи апелянта викладені у скарзі про те, що підписаний договір з боку продавця не керівником (не уповноваженою особою) та необхідність у зв'язку з цим призначити у справі почеркознавчу експертизу, судом апеляційної інстанції не приймаються до уваги , оскільки є безпідставними та суперечать нормам діючого законодавства.

Крім того, як встановлено в Постанові Рівненського апеляційного господарського суду від 21 вересня 2015 р. у справі № 918/108/15 за позовом Потапчука Петра Онисимовича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агробуд Рівне", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача : Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву "Рівнеагробуд" про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників ТОВ "Агробуд - Рівне", яка набрала законної сили 21 вересня 2015 року, оскаржуваний правочин укладений саме 07 березня 2014 року.

Договір підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений відбитками печаток.

Згідно п. 2.1 даного Договору, продаж частки вчинено за 848 549,00 (вісімсот сорок вісім тисяч п'ятсот сорок дев'ять грн. 00 коп.) гривень.

Як вбачається з матеріалів справи, оспорюваний договір виконаний його сторонами, що стверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень, які свідчать про сплату Товариством на розрахунковий рахунок Асоціації суми вартості її корпоративних прав у статутному капіталі відповідача у загальному розмірі 848 549 грн, зокрема платіжними дорученнями від 13 березня 2014 р. № 39 ТзОВ "Агробуд- Рівне" перерахувало Рівненській обласній асоціації по сільському будівництву "Рівнеагробуд" 200 000 грн, платіжним дорученням від 17 березня 2014 року № 40 - 200 000 грн, платіжним дорученням від 17 березня 2014 року № 41 - 200 000 грн, платіжним дорученням від 18 березня 2014 року № 42 - 175 000 грн., платіжним дорученням від 19 березня 2014 року № 43 - 73 549 грн. ( а.с. 45, зворот, а.с.46).

У вказаній постанові зазначено, що не приймається до уваги покликання скаржника на те, що бланк ,на якому виготовлено оспорюваний договір згідно відомостей Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів обліковується як зіпсований, оскільки згідно залученого до матеріалів справи Витягу з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів станом на 11 червня 2015р. бланк з номером ВТТ 323828 (серія та номер бланку на якому виготовлено оспорюваний правочин) обліковується за кодом витрачання "Інші договори".

Так, відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Колегія суддів з врахуванням ч.2 ст.35 ГПК України вважає, що згадані юридичні факти не підлягають повторному доведенню чи переоцінці при розгляді даного спору та вважає необгрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що оскаржуваний договір укладений та підписаний з боку продавця не керівником (не уповноваженою особою) та оформлений на зіпсованому бланку.

Крім того, як встановлено у постанові Рівненського апеляційного господарського суду від 21 вересня 2015 р. у справі № 918/108/15 та знайшло своє підтвердження під час розгляду даної справи, корпоративні права у відповідного суб"єкта права набуваються, зокрема на підставі договору купівлі - продажу частки статутного капіталу господарського товариства , оформленого у встановленому законом порядку. У даному випадку має місце нотаріальне посвідчення договору купівлі - продажу частки у статутному капіталі 07 березня 2014 року, а відтак , корпоративні права скаржника є відчуженими станом на 07.03.2014 року ( а.с.236).

Враховуючи зазначені обставини справи та з огляду на положення чинного законодавства, не встановлено обставин, які згідно ст. 215 ЦК України були б підставою для визнання оспорюваного правочину недійсним і станом на день розгляду справи, крім того самим позивачем вчинено дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Не заслуговують на увагу і доводи скаржника щодо порушення порядку скликання і проведення загальних зборів асоціації від 07.03.2014 р., що на думку скаржника призвело до укладання договору купівлі - продажу частки статутного капіталу ТзОВ" Агробуд-Рівне" з порушенням вимог ст.ст. 123 Господарського кодексу України, ст. 100 Цивільного кодексу України, ст. 10, 53 Закону України "Про господарські товариства,а також відсутність згоди власника на відчуження такої частки - рішення вищого органу управління Асоціації "Рівнеагробуд" (загальних зборів учасників Асоціації "Рівнеагробуд").

При цьому суд апеляційної інстанції зазначає, що постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 03 вересня 2015 року залишено без змін рішення господарського суду Рівненської області від 28 квітня 2015 року ,яким відмовлено у задоволенні позову Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву "Рівнеагробуд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агробуд-Рівне", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Новосад Євген Сергійович, Бабич Микола Олександрович, Потапчук Петро Онисимович про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ "Агробуд-Рівне", оформлених протоколом від 07 березня 2014 року .

Відповідно до даного протоколу загальними зборами було затверджено рішення про придбання частки Асоціації в розмірі 99,64%, що складає 848 549,00 грн. за ціною 848 549,00 грн., Товариством з обмеженою відповідальністю "Агробуд-Рівне". Уповноважено учасника Товариства - Бабича М.О. на укладення та підписання договору купівлі-продажу частки від імені ТОВ "Агробуд-Рівне" та зобов'язано Генерального директора Товариства видати довіреність Бабичу М.О. від Товариства на укладення та підписання договору купівлі-продажу частки з Асоціацією.

Даними судовими рішеннями було встановлено відсутність порушень щодо порядку скликання і проведення загальних зборів Асоціації від 07.03.2014 р .

При цьому апеляційний суд зазначає, що питання правомочності правління Асоціації на прийняття рішення про відчуження частки Асоціації в статутному капіталі Товариства вирішувалось під час розгляду справи №918/433/14 Вищим господарським судом України.

Так, постановою Вищого господарського суду України від 20.08.2014р. у справі за позовом Спільного підприємства "Степанський агробуд" до Асоціації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство, про визнання недійсним рішення правління Асоціації, яке оформлене протоколом № 8 від 04.03.2014 р., постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 01.07.2014 р. в частині визнання недійсним рішення правління Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву "Рівнеагробуд", яке оформлене протоколом № 8 від 04.03.2014 року, щодо продажу частки асоціації "Рівнеагробуд" в статутному капіталі ТОВ "Агробуд-Рівне" в розмірі 99,64 %, що складає 848 549 грн., за ціною 848 549 грн. скасовано, рішення господарського суду Рівненської області від 14.05.2014 р., яким в позові відмовлено, в цій частині залишено без змін.

Судова колегія Вищого господарського суду України у своїй постанові від 20.08.2014р. № 918/433/14 зазначила, що на вирішення засідання правління Асоціації було винесено питання, які не відносяться до виключної компетенції Загальних зборів, а тому, згідно п. 6.13 Статуту, виконавчий орган мав достатні правові підстави приймати відповідні рішення,а відтак, враховуючи положення ч.2 ст. 35 ГПК України суд апеляційної інстанції не приймає зазначені доводи апелянта щодо преюдиційності постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 25.07.2014 року у справі № 817/1067/14, яка залишена без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 10.11.2014 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15.01.2015 року в частині обов"язковості згоди власника на відчудження частки .

Щодо покликань скаржника, що він не передав ТОВ "Агробуд Рівне" свою частку статутного капіталу , що складається із майнового вкладу, а саме нежитлового приміщення за адресою м. Рівне, вул. 16 Липня , буд.10 вартістю 248549,00 грн., що належить асоціації на праві колективної власності, судова колегія зазначає таке.

Так, згідно ст. 50 Закону України "Про господарські товариства" товариством з обмеженою відповідальністю визнається товариство , що має статутний капітал, розділений на частки , розмір яких визначається установчими документами.

Відповідно до ст.144 ЦК України передбачено, що Статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю складається із вкладів його учасників. Розмір статутного капіталу дорівнює сумі вартості таких вкладів.

З огляду на положення ст.50 Закону України "Про господарські товариства", ст. 144 Цивільного кодексу України, статутний капітал товариства складається із вкладів його учасників, а тому покликання позивача на те, що частка статутного капіталу складається із майнового вкладу не відповідає дійсності. Як встановлено матеріалами справи, вказаний вище адміністративний будинок ніколи не був часткою позивача у статутному капіталі ТОВ "Агробуд-Рівне", а був лише вкладом до статутного капіталу. Таким чином, у ТОВ "Агробуд- Рівне" виникло право власності на дане майно, а у Асоціації "Рівнеагробуд" виникло право лише на частку у статутному капталі ТОВ "Агробуд Рівне", яка засвідчує обсяг корпоративних прав позивача у ТОВ "Агробуд -Рівне".

За таких обставин, судова колегія вважає, що аргументи скаржника в цій частині також не заслуговують на увагу.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи скаржника є необґрунтованими і таким, що суперечать нормам чинного законодавства, які регулюють дані правовідносини та не узгоджуються з наявними матеріалами справи.

Відтак, беручи до уваги наведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення господарського суду Рівненської області від 12 червня 2015 р. у справі № 918/552/15 прийняте на підставі матеріалів справи, у відповідності до норм матеріального та процесуального права, посилання скаржника, викладені ним в апеляційні скарзі, належним чином досліджені судом першої інстанції, висновків господарського суду Рівненської області не спростовують, а відтак, не визнаються такими, що можуть бути підставою, у відповідності до ст. 104 ГПК України , для скасування оскаржуваного рішення.

Судовий збір за подачу апеляційної скарги відповідно до ст. 49 ГПК України в зв'язку з відмовою в її задоволенні покладається на апелянта.

Керуючись ст.ст. 49,99,101,103,105 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Рівненської області від 12 червня 2015 року у справі №918/552/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву "Рівнеагробуд" залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуюча суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Гудак А.В.

Суддя Василишин А.Р.