ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2015р. Справа № 914/2871/15

За позовом:Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ;
до відповідача:Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнологій імені ОСОБА_1, м. Львів;
про:стягнення заборгованості
Суддя - Крупник Р.В. Секретар Прокопів І.І.
Представники сторін:
від позивача:ОСОБА_2- представник (довіреність № 14-10 від 14.01.2015р.);
від відповідача:ОСОБА_3 представник (довіреність № 1180-16- від 06.10.2015).

Представникам сторін роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Заяв про відвід судді та здійснення технічної фіксації судового засідання не надходило.

СУТЬ СПОРУ:

20.08.2015р. на розгляд господарського суду Львівської області поступила позовна заява Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (надалі - Позивач) до Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнологій імені ОСОБА_1 (надалі - Відповідач) про стягнення заборгованості.

Ухвалою господарського суду від 26.08.2015р. порушено провадження у справі, її розгляд призначено на 14.09.2015р. В судовому засіданні 14.09.2015р. було оголошено перерву до 05.10.2015р.

Представник позивача в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав, просив суд позов задоволити.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28.01.2013р. між позивачем та відповідачем укладено договір купівлі-продажу природного газу №13/3517-ТЕ-21, на виконання якого позивачем (продавцем) було поставлено відповідачу (покупцю) природний газ на загальну суму 390214,89 грн. Покупець зобов'язувався оплатити газ протягом місяця поставки газу, остаточний розрахунок здійснити до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу. Однак, взяті на себе зобов'язання за договором (в частині оплати поставленого газу) відповідач належним чином не виконав, у звязку з чим позивач звернувся до суду. Рішенням господарського суду Львівської області від 25.05.2015р. з відповідача на користь позивача було стягнуто 78660,65 грн., 7922,40 грн. пені, 4144,61 грн. 3% річних та 16913,01 інфляційних втрат. Оскільки рішення суду відповідачем виконане не було, позивач просить стягнути з університету 1571,06 грн. три відсотки річних та 35340,97 грн. інфляційних втрат.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, просив в задоволенні позовних вимог відмовити. Заперечуючи проти позову представник зазначає, що університет являється освітньою установою, яка фінансується виключно з державного бюджету. Оскільки акти прийому-передачі газу підписувалися значно пізніше після затвердження кошторису, відповідач не мав можливості розрахуватися за поставлений газ. Крім цього, відсутність необхідного бюджетного фінансування позбавляє відповідача виконати рішення суду.

Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

28.01.2013р. між позивачем та відповідачем укладено Договір купівлі-продажу природного газу №13/3517-ТЕ-21 (надалі - Договір), на виконання якого позивачем було передано відповідачу природний газ на загальну суму 390214,89 грн.

Оскільки розрахунок за одержаний природний газ був проведений в неповному обсязі, позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача 78660,65 грн. боргу, 15844,80 грн. пені, 4144,61 грн. 3% річних та 16913,01 грн. інфляційних втрат.

Рішенням господарського суду Львівської області від 25.05.2015р. у справі 914/1298/15 позов ПАТ НАК «Нафтогаз України» задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 78660,65 грн. боргу, 7922,40 грн. пені, 4144,61 3% річних та 16913,01 грн. інфляційних втрат.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 08.07.2015р. рішення місцевого суду залишено без змін.

Жодною із сторін не заперечується той факт, що станом на день розгляду справи рішення суду №914/1298/15 залишилося невиконаним.

Встановивши наведені обставини справи суд вважає, що позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення повністю, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст.193 ГК України).

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 3.1. Постанови Пленуму ВГС України №14 від 17.12.2013р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» передбачено, що інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою ст. 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення їх в сплаті.

Також положеннями п. 7.1. вказаної Постанови передбачено, що саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобовязальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум.

Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобовязання.

Враховуючи наведене, вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат та трьох процентів річних за невиконання рішення суду щодо стягнення основної суми заборгованості за договором (78660,65 грн.) є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Посилання відповідача на відсутність бюджетного фінансування, як підставу для відмови в позові не береться судом до уваги, оскільки відповідно до ст. 617 ЦК України відсутність необхідних коштів у боржника не підставою для звільнення від відповідальності за порушене зобов'язання.

Крім того, норми даної статті відображені в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» від 18.10.2005р., де визначено, що відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд зазначає, що такий зроблений правильно і з відповідача підлягає до стягнення 1571,06 грн. 3% річних за період з 11.12.2014р. по 10.08.2015р. включно та 35340,97 грн. інфляційних втрат за період з грудня 2014р. по червень 2015р. включно.

Згідно положень ст. 49 ГПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 1827,00 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 2, 4-3, 33, 34, 43, 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнологій імені ОСОБА_1 (79010, м. Львів, вул. Пекарська, 50; ) на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6; ) 1571,06 грн. три відсотки річних, 35340,97 грн. інфляційних втрат та 1827,00 грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст. 116 ГПК України.

4. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 ГПК України та може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 91-93 ГПК України.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 09.10.2015р.

Суддя Крупник Р.В.