РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2015Справа №910/18456/15

За позовом Державного підприємства "Придніпровська залізниця"

до Державного підприємства "Управління промислових підприємств Державної

адміністрації залізничного транспорту України"

третя особа Приватне акціонерне товариство "Коростенський завод залізобетонних

виробів"

про зобов'язання вчинити дії та стягнення 1 142 507,52 грн.

Суддя Головатюк Л.Д.

Представники сторін:

Від позивача: Карпов А.О. (дов. № 870 від 27.08.2015)

Від відповідача: Євтєєва О. М. (дов. від 16.02.2015)

Від третьої особи: Грабовська І.О.(дов. № 1338/06 від 16.09.2015)

Відповідно до ст. 85 ГПК України в судовому засіданні 01.10.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про зобов'язання вчинити дії - замінити за власний рахунок неякісну продукцію та стягнення 1 142 507, 52 грн. штрафу за неналежне виконання умов договору поставки № ПР/НХ-1350/НЮ від 25.02.2013.

Ухвалою Господарського суду від 23.07.2015 порушено провадження у справі № 910/18456/15, розгляд справи призначено на 05.08.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.08.2015 до участі у справі на підставі ст. 27 ГПК України залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство "Коростенський завод залізобетонних виробів", розгляд справи в порядку ст. 77 ГПК України відкладено на 17.09.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.09.2015 продовжено строк розгляду справи на 15 днів та відкладено розгляд справи на 01.10.2015.

30.09.2015 через відділ канцелярії Господарського суду міста Києва позивачем та відповідачем подані пояснення по справі та додаткові пояснення відповідно.

В судове засідання 01.10.2015 представники сторін та третьої особи з'явились, надали суду усні пояснення по суті справи, в яких позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, відповідач та третя особа проти задоволення позовних вимог заперечили.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням з боку відповідача його зобов'язань за договором поставки № ПР/НХ-1350/НЮ від 25.02.2013 щодо поставки продукції, яка б відповідала по якості вимогам договору.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує з тих підстав, що відповідачем не поставлялися позивачу шпали у кількості 7 392 шт в рамках договору від 25.02.2013 № ПР/НХ-1350/НЮ.

Третя особа у справі надала суду письмові пояснення, відповідно до яких шпали у кількості 7 392 шт. передані нею позивачу на відповідальне зберігання відповідно до договору № ПР/п-15574/НЮдч від 21.05.2015.

Господарський суд визнав наявні в матеріалах справи документи достатніми для вирішення спору та відповідно до статті 75 ГПК України розглянув справу за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 01.10.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до статті 85 ГПК України.

Судом, у відповідності до вимог статті 811 ГПК України, складалися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем, як покупцем та відповідачем, як постачальником 25.02.2013 було укладено договір поставки № ПР/НХ-1350/НЮ (далі за текстом - договір), відповідно ло п. 1.1. якого постачальник зобов'язався поставити та передати у власність, а покупець прийняти і оплатити продукцію виробничо - технічного призначення, найменування, кількість та ціни якої вказуються в специфікаціях, які є невід'ємними частинами договору та надаються додатково.

Пунктом 3.1. договору визначено, що якість продукції, яка поставляється за договором, повинна відповідати вимогам нормативно - технологічній документації; державним стандартам та технічним умовам, які діють на Україні, вказаним в специфікаціях до договору, що підтверджується сертифікатом відповідності, якщо продукція сертифікована. Або декларацією про відповідність, або свідоцтвом про визнання іноземного сертифікату, якщо продукція імпортується; супроводжувальній документації виробника.

У випадку наявності претензій по якості, товар не підлягає використанню до взаємного врегулювання питань (п. 3.4. договору).

Пунктом 4.2 договору сторонами погоджено, що відвантаження продукції постачальником на адресу покупця проводиться протягом року після письмової заявки на постачання матеріалів верхньої будови колії та ремонту інженерних споруд для потреб залізниць України. При цьому, покупець надає заявку на відвантаження до 15 числа місяця, що передує місяцю відвантаження з зазначенням реквізитів одержувача (п. 4.4. договору).

Датою поставки партії продукції, відповідно до п. 4.3. договору, вважається дата відправлення цієї продукції, що підтверджується штампом станції відправлення на залізничні накладній, на адресу вантажоодержувача, яка вказується в рознарядці покупця.

Згідно п. 5.1. договору на кожну партію продукції, що поставляється, постачальник надає покупцю наступні документи: рахунок - фактуру, податкову накладну, товаротранспортну або залізничну накладну, супроводжувальну документацію виробника продукції, сповіщення "авізо".

Приймання продукції за якістю проводиться покупцем відповідно до Інструкції № - 7 від 25.-4.1966 "Про порядок прийому продукції виробничо - технічного призначення та товарів народного споживання за якістю".

Пунктом 8.3. договору сторонами було погоджено, що в разі поставки продукції неналежної якості, постачальник сплачує штраф у розмірі 20 % від вартості неякісної продукції та замінює її за власний рахунок.

Жодна із сторін не має права передавати третій стороні свої права й обов'язки по договору без письмової згоди іншої сторони (п. 11.3. договору).

Із матеріалів справи вбачається, що в березні 2015 року позивачу було доставлено Приватним акціонерним товариством "Коростенський завод залізобетонних шпал" (третьою особою у справі) залізобетонні шпали типу СБ 3-0 в кількості 7 392 шт. на загальну суму 4 760 448, 00 грн. При цьому, позивач стверджує, що вказана поставка була здійснена на виконання укладеного між ним і відповідачем договору. Проте, із наданих суду копій первинних документів, на підтвердження факту поставки, вбачається, що шпали поставлені третьою особою.

Шпали типу СБ 3-0 в кількості 7 392 шт. прийняті позивачем не були, оскільки поставлена продукція не відповідала ГОСТ - 10629-88та ТУ 26.6-4-2011.

В травні 2015 року між позивачем, як зберігачем та третьою особою, як поклажедавцем будо укладено договір № ПР/П - 15574/НЮдч зберігання товарно - матеріальних цінностей, відповідно до якого позивач зобов'язався надати третій особі послуги по зберіганню шпал залізобетонних типу СБ 3-0, а поклажедавець зобов'язався сплатити послуги на умовах договору. Матеріали справи містять докази оплати третьою особою позивачу плати за збереження.

Судом встановлено, що договорів поставки шпал між позивачем та третьою особою не укладалося, і доказів іншого матеріали справи не містять.

Водночас, із матеріалів справи вбачається, що між відповідачем, як покупцем та третьою особою, як постачальником 10.03.2015 було укладено договір поставки № ЦУПП-04/0024/15, згідно умов якого третя особа зобов'язалась у 2015 році поставити відповідачу товар в асортименті та кількості, зазначеній в специфікації до договору, а відповідач - прийняти та оплатити такий товар. За умовами вказаного договору третя особа здійснює поставку товару залізничним транспортом загального користування на умовах FCA, пункт відвантаження - ст. Коростень Південно - Західної залізниці з подальшим прямуванням товарів на адресу вантажоодержувача згідно рознарядки покупця відповідно до вимог "ІНКОТЕРМС" (редакція 2010).

18.03.2015 відповідач листом просив третю особу відвантажити в березні місяці позивачу шпали типу СБ - 3-0 в кількості 7 392 шт., що вбачається із копії листа відповідача вих. № ЦУПП-31851 від 18.03.2015.

04.06.2015 позивач звертався до відповідача з претензією від 02.06.2015 № НХ-3/1942, якою позивач вимагав від відповідача заміни неякісної продукції та оплати штраф в розмірі 1 142 507, 52 грн.

Відповідач відмовив позивачу у задоволенні претензії, зокрема з тих підстав, що шпали типу СБ - 3 в кількості 7 392 шт. у відповідача не обліковуються і рахунок на оплату даних шпал позивачу не виставлявся.

В судових засіданнях відповідач заперечував факт поставки ним позивачу шпал типу СБ 3-0 у кількості 7 392 шт. в рамках договору поставки від 25.02.2013 № ПР/НХ-1350/НЮ.

Предметом позову у справі є зобов'язання відповідача здійснити за власний рахунок заміну неякісної продукції поставленої за договором поставки № ПР/НХ-1350/НЮ від 25.02.2013 та стягнення з відповідача на користь позивача штрафу за поставку неякісної продукції в розмірі 20 % від вартості неякісної продукції, що становить 1 142 507, 52 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Договір поставки № ПР/НХ-1350/НЮ від 25.02.2013 є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Поряд з цим, стаття 712 ЦК України регулює відносини, що виникають із договору поставки. Так, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Положеннями ст. 658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару.

Статтею 663 ЦК України встановлено, що продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Як встановлено судом, за умовами договору укладеного між позивачем та відповідачем відвантаження продукції постачальником (відповідачем) на адресу покупця (позивача) проводиться протягом року після письмової заявки на постачання матеріалів для потреб залізниці, заявка на відвантаження продукції подається покупцем до 15 числа місяця, що передує місяцю відвантаження.

Позивачем не надано суду доказів, що ним надавалася відповідна заявка відповідачу на поставку шпал типу СБ 3-0 в кількості 7 392 шт. в рамках договору укладеного між ними.

Судом встановлено, що шпали типу СБ 3-0 в кількості 7 392 шт. були відправлені позивачу їх виробником і власником - третьою особою, що зазначено у всіх документах, наданих позивачем на підтвердження факту поставки йому неякісної продукції відповідачем.

Рахунок позивачу відповідачем згідно з умовами договору від 25.02.2013 № ПР/НХ-1350/НЮ не виставлявся, акти приймання - передачі шпал типу СБ 3-0 в кількості 7 392 шт. між позивачем і відповідачем не підписувалися, і доказів іншого матеріали справи не містять.

Доказів із яких би вбачалося, що позивач надав письмову згоду відповідачу на виконання зобов'язань відповідача за договором, в тому числі щодо поставки товару, третіми особами матеріали справи не містять.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги положення п. 11.3. договору та наявні в матеріалах справи докази, із яких достеменно не вбачається, що шпали типу СБ 3-0 в кількості 7 392 шт. були поставлені третьою особою на виконання зобов'язань відповідача за договором від 25.02.2013 № ПР/НХ-1350/НЮ, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено що шпали типу СБ 3-0 в кількості 7 392 шт. поставлені йому відповідачем на виконання укладеного між ними договору, як і не доведено позивачем факт наявності у відповідача зобов'язання перед ним за договором по поставці шпал типу СБ 3-0 в кількості 7 392 шт. та факт його порушення саме відповідачем.

Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання та сплата неустойки.

Оскільки позивачем не доведено факт порушення саме з боку відповідача умов договору поставки від 25.02.2013 № ПР/НХ-1350/НЮ, у суду відсутні підстави для застосування до відповідача відповідальності за порушення зобов'язання, в тому числі стягнення штрафу та зобов'язання замінити товар.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-3 ГПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відтак, сторони звертаючись до суду повинні враховувати те, що визначення та наповнення доказової бази переданого на розгляд суду спору покладаються саме на сторони, а не на суд. Суд вирішує спір на підставі поданих та витребуваних в порядку ст. 38 ГПК України сторонами доказів.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, недоведеними належними доказами та такими, що не підлягають задоволенню.

Витрати по оплаті судового збору у відповідності до положень ст. 49 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись статтями 43, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог Державного підприємства "Придніпровська залізниця" відмовити повністю.

2. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

3. Копію рішення розіслати сторонам.

Повне рішення складено - 07.10.2015.

Суддя Л. Д. Головатюк