Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "29" вересня 2015 р. Справа № 906/957/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Сікорської Н.А.

за участю:

прокурора: Муляренко Т.О., посв. №031529 від 23.01.2015р.;

від відповідача: ОСОБА_1, дов. б/н від 06.08.2015р.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Прокурора Малинського району в інтересах держави в особі Територіальної громади м.Малина в особі Малинської міської ради

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Малинської міської ради

про розірвання договору оренди, звільнення орендованого приміщення, повернення об'єкта оренди та стягнення 92345,78 грн.

Прокурор подав позов, відповідно до якого просить:

- стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на користь Малинської міської ради заборгованість за договором оренди нерухомого майна комунальної власності територіальної громади міста Малина від 25.07.2012 в сумі 92345 грн. 78 коп., в тому числі заборгованість з орендної плати - 68740 грн. 63 коп., пеня - 16731 грн. 15 коп., штрафні санкції в розмірі 6874 грн.

- розірвати договір оренди нерухомого майна комунальної власності територіальної громади міста Малина від 25.07.2012, укладений між Малинською міською радою та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2;

- зобов'язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 звільнити приміщення, що знаходиться за адресою: м. Малин, вул. Фрунзе, 28-а площею 518,9 кв.м. ( кафе «Лілея», а на даний час «Брама») вартістю 307150,00 грн. та передати його за актом прийому-передачі уповноваженому представнику орендодавця - Управлінню житлово-комунального господарства виконавчого комітету Малинської міської ради.

Ухвалою господарського суду від 30.06.2015р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 21.07.2015р.

Ухвалою господарського суду від 21.07.2015р. розгляд справи відкладено на 06.08.2015 р.

Ухвалою суду від 06.06.2015р. в порядку ст. 69 ГПК України продовженого строк вирішення спору та відкладено розгляд справи на 14.09.2015р.

Ухвалою господарського суду від 14.09.2015р. відкладено розгляд справи на 22.09.2015р.

Ухвалою господарського суду від 22.09.2015р. відкладено розгляд справи на 29.09.2015р.

Малинська міська рада та Управління житлово - комунального господарства Малинської міської ради повноважних представників в судове засідання не направили про причини неявки не повідомили.

На виконання вимог ухвали господарського суду від 22.09.2015 р. Управлінням житлово - комунального господарства Малинської міської ради супровідним листом від 28.09.2015 р. № 1146 надіслано до суду розрахунки суми боргу, пені та штрафу із врахуванням індексу інфляції менше 100% (а.с. 128-131).

Вказано, що попередньо надані розрахунки є невірними.

Прокурор позовні вимоги підтримала, з підстав викладених у позовній заяві та письмових обгрунтуваннях від 20.07.2015 р. (а.с. 46-48; 115). Просить суд взяти до уваги вищевказані розрахунки третьої особи.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог про стягнення боргу, пені та штрафу заперечує частково, з підстав, викладених у письмових відзивах, які надійшли до суду 06.08.2015р. та 29.09.2015 р. (а.с. 96, 97, 132-136). Подала контрольний розрахунок основного боргу та пені. В частині вимог про розірвання договору оренди та повернення орендованого майна заперечує в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

25.07.2012р. між Малинською міською радою (орендодавець, позивач) та Фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 (орендар, відповідач) укладено договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого майна), що належить до комунальної власності територіальної громади м.Малина (а.с. 12-16).

За умовами п. 1.1 Договору, орендодавець передає, а орендар приймає в срокове платне користування окреме індивідуально визначене майно комунальної власності територіальної громади м. Малина, а саме нежиле приміщення кафе "Лілея" (далі- Майно) площею 518,9 кв.м. розміщене за адресою: Житомирська область, м.Малин, вул. Фрунзе, 28-а, вартість якого визнечена згідно зі звітом про оцінку на 31.03.2012р. і становить за незалежною оцінкою 307150,00 грн.

Майно передається в оренду з метою розміщення кафе (п.1.2 Договору).

Згідно п. 2.1 Договору, орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у Договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього Договору, акта приймання- передачі майна та дати державної реєстрації Договору.

Приписами п. 3.1 Договору передбачено, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку плати за оренду майна комунальної власності територіальної громади м.Малина та пропорцій її розподілу, затвердженої рішенням сесії міської ради і становить без ПДВ за базовий місяць оренди - квітень 2012р. - 3839,38грн.

Орендна плата за перший місяць оренди - липень 2012р. визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за квітень-червень 2012 року.

Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Пунктом 3.6 Договору, визначено, що орендна плата перераховується до міського бюджету щомісяця не пізніше 15 числа місяця, за який здійснюється платіж.

На виконання умов укладеного договору оренди ФОП ОСОБА_2 25.07.2012 р. передано у строкове платне користування приміщення загальною площею 518,9 кв.м., що розташоване за адресою: Житомирська область, м.Малин, вул. Фрунзе,28-а, про що свідчить відповідний акт приймання-передачі (а.с.18).

Орендар свої зобов'язання, щодо вчасного внесення орендної плати належним чином не виконував, в результаті чого станом на 01.06.2015 р., за даними Управління житлово-комунального господарства Малинської міської ради, за відповідачем числиться заборгованість в сумі 68740,63грн. (а.с. 21).

За умовами п. 3.7 Договору, орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожен день прострочення, включаючи день оплати.

Враховуючи несвоєчасну сплату орендарем орендної плати, позивачем на підставі п. 3.7 договору заявлено до стягнення 16734,15грн. пені, яка нарахована за період з 23.12.2014 р. по 23.06.2015 р. (а.с. 20).

Пунктом 3.8 договору сторони передбачили, що в разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 10% від суми заборгованості.

На підставі вказаного пункту договору відповідачу нараховано 6874,00грн. штрафу.

Оскільки відповідач не сплачує оренду плату, що є порушенням істотної умови договору, прокурором в інтересах позивача заявлено вимогу про розірвання договору оренди та повернення орендованого приміщення.

Згідно матеріалів справи, Управління житлово - комунального господарства Малинської міської ради направляло на адресу відповідача претензії від 08.05.2012р. за №197, від 28.05.2012р. за №132, від 04.07.2012р. за №232, від 22.08.202р. за №373 (а.с.44-48), з вимогою сплатити заборгованість, проте останній залишив їх без відповіді та задоволення.

Заперечення відповідача грунтуються на тому, що позивач при нарахуванні орендних щомісячних платежів не враховував індекси інфляції, розмір яких був менше 100%. В результаті чого позивачем заявлено до стягнення більшу суму.

Згідно розрахунку відповідача заборгованість з орендної плати станом на 01.06.2015 р. становила 63560,43 грн. (а.с. 135).

Відповідач вважає, що пеня нарахована невірно, всупереч умов договору та чинному законодавствую. За розрахунком відповідача розмір пені за несвоєчасно проведені розрахунки становить 653,29 грн. (а.с. 136).

Заперечення відповідача щодо стянення штрафу в розмірі 10% від суми заборгованості, нарахованого в зв'язку з тим, що має місце заборгованість по сплаті орендних платежів протягом трьох місяців, грунтуються на тому, що застосування іншого виду неустойки - штрафу до грошового зобов'язання законом не передбачено.

Оцінивши в сукупності матеріали справи та пояснення учасника судового процесу, господарський суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини між сторонами виникли на підставі договору оренди.

Відповідно до ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 1 ст.2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначено, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частиною 3 ст.19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Статтею 18 ч. 1, ст. 19, ст. 1 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", як і загальною нормою - ч. 3 ст. 285 ГК України, визначено, що одним із основних обов'язків орендаря є внесення орендної плати своєчасно і в повному обсязі незалежно від наслідків господарської діяльності.

Згідно з приписами ч. ч. 1, 5 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму; плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Як вже зазначалось, пунктом 3.3. договору оренди сторони погодили, що орендна плата вноситься орендарем в грошовій безготівковій формі на розрахунковий рахунок орендодавця щомісячно в 15 - денний термін наступного за звітним періодом місяця.

Згідно з ч.3 ст.18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і в повному обсязі.

Частиною 1 ст.19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" встановлено, що орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Так, матеріалами справи підтверджено факт неналежного виконання з боку відповідача зобов'язань щодо своєчасної сплати орендних платежів, що призвело до виникнення заборгованості.

Тому звернення до суду з позовом про стягнення боргу по сплаті орендної плати є правомірним та обгрунтованим.

Однак, суд вважає, що заборгованість по сплаті орендних платежів, яка обрахована станом на 01.06.2015 р., становила 60388,34 грн., а не 68740,63 грн., як зазначено у позові.

Вказаного висновку суд дійшов в результаті перевірки правильності нарахування щомісячної орендної плати, починаючи з моменту укладання договору оренди від 25.07.2012 р.

Так, п. 3.1 Договору визначено, що орендна плата за базовий місяць оренди, а саме за квітень 2012р. становить 3839,38грн. Орендна плата за перший місяць оренди - липень 2012р. визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за квітень-червень 2012 року.

Отже, враховуючи індекси інфляції з квітня по червень 2012 р., які відповідно становили 100%, 99,7% та 99,7%, розмір орендної плати за липень 2012 р. становив 3816,38 грн., а з врахуванням того, що оренда приміщення здійснювалась з 25.07.2012 р., то відповідачу до оплати мало бути нараховано 861,18 грн.

В подальшому нарахування орендної плати мало здійснюватись у відповідності до умов п. 3.3 договору шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Таким чином, відповідачу мала бути нарахована наступна орендна плата.

2012 рік.

Липень 861,18 грн.

Серпень 3808,75 грн.

Вересень 3797,32 грн.

Жовтень 3801,12 грн.

Листопад 3801,12 грн.

Грудень 3797,32 грн.

Всього: 19866,81 грн.

2013 рік.

Січень 3804,91 грн.

Лютий 3812,52 грн.

Березень 3808,71 грн.

Квітень 3808,71 грн.

Травень 3808,71 грн.

Червень 3812,52 грн.

Липень 3812,52 грн.

Серпень 3808,70 грн.

Вересень 3782,04 грн.

Жовтень 3782,04 грн.

Листопад 3797,17 грн.

Грудень 3804,77 грн.

Всього: 45643,32 грн.

2014 рік

Січень 3823,79 грн.

Лютий 3831,44 грн.

Березень 3854,43 грн.

Квітень 3939,22 грн.

Травень 4069,22 грн.

Червень 4223,85 грн.

Липень 4266,09 грн.

Серпень 4283,15 грн.

Вересень 4317,42 грн.

Жовтень 4442,62 грн.

Листопад 4549,24 грн.

Грудень 4635,68 грн.

Всього: 50236,15 грн.

2015 рік

Січень 4774,75 грн.

Лютий 4922,77 грн.

Березень 5183,67 грн.

Квітень 5743,51 грн.

Травень 6547,60 грн.

Всього: 27172,30 грн.

За період з 25.07.2012 року по 01.06.2015 р. відповідачу мала бути нарахована орендна плата в розмірі 142918,58 грн.

За даними позивача, що не заперечується відповідачем, за період з 2012 року по день звернення до суду відповідач здійснив оплату орендних платежів на загальну суму 82530,24 грн.

Таким чином, станом на 01.06.2015 року заборгованість відповідача становила 60388,34 грн. (142918,58 грн. - 82530,24 грн.).

З огляду на викладене, в частині стягнення різниці між заявленою та вірно нарахованою сумою, яка становить 8352,29 грн. (68740,63 грн. - 60388,34 грн.), слід відмовити.

В процесі розгляду справи до суду були подані документи про часткове виконання відповідачем зобов'язань по сплаті орендної плати, а саме: 21.07.2015 р. відповідач сплатив 7000,00 грн. (а.с. 89); 14.09.2015 р. - 5000,00 грн. (а.с. 108).

З огляду на икладене, стягненню з відповідача підлягає заборгованість в сумі 48388,34 грн. (60388,34 грн. - 12000,00 грн.).

В частині стягнення 12000,00 грн. провадження у справі слід припинити за п. 1-1 ст. 80 ГПК України за відсутністю предмету спору.

Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача 16731,15 грн. пені, суд враховує наступне.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стаття 611 ЦК України визначає правові наслідки порушення зобов'язання, зокрема, сплату неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Так, умовами договору сторони визначили нарахування пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожен день прострочення, включаючи день оплати.

Згідно розрахунку позивача, пеню нараховано за шість місяців за період з 23.12.2014 р. по 23.06.2015 р., що становить 183 дні. При цьому сума заборгованості, за несвоєчасне виконання якої нараховувалась пеня, включала в себе заборгованість, більше ніж за шість місяців, що суперечить приписам ст. 232 ГК України.

Враховуючи приписи чинного законодавства, умови укладеного договору, беручи до уваги вихідні дані позивача та виходячи з розміру вірно обрахованої орендної плати, суд здійснив власний розрахунок пені.

Отже, за період з 23.12.2014 р. по 15.01.2015 р. за 24 дні на заборгованість 26494,20 грн., яка виникла за період з 15.07.2014 по грудень 2014 р. пеня становить 487,78 грн.

За період з 16.01.2015 р. по 15.02.2015 р. за 31 день на заборгованість 27002,86 грн., яка виникла за період з 15.08.2014 по січень 2015 р. пеня становить 723,53 грн.

За період з 16.02.2015 р. по 15.03.2015 р. за 28 днів на заборгованість 27642,48 грн., яка виникла за період з 15.09.2014 по лютий 2015 р. пеня становить 1017,85 грн.

За період з 16.03.2015 р. по 15.04.2015 р. за 31 день на заборгованість 28508,73 грн., яка виникла за період з 15.10.2014 по березень 2015 р. пеня становить 1452,77 грн.

За період з 16.04.2015 р. по 15.05.2015 р. за 30 днів на заборгованість 29809,62 грн., яка виникла за період з 15.11.2014 по квітень 2015 р. пеня становить 1470,06 грн.

За період з 16.05.2015 р. по 23.06.2015 р. за 39 днів на заборгованість 31807,98 грн., яка виникла за період з 15.12.2014 по 23 червня 2014 р. пеня становить 2039,20 грн.

Всього: 7191,19 грн.

З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення пені підлягають задоволенню в сумі 7191,19 грн.

В частині стягнення 9539,96 грн. (16731,15 грн. - 7191,19 грн. ) пені суд відмовляє.

Щодо вимог позивача про стягнення штрафу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 549 ЦК України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Так, п. 3.8 договору передбачено, що в разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 10% від суми заборгованості.

Тобто, відповідальність у вигляді штрафу, сторони обумовили за інше правопорушення, а саме за затримку платежу не менше трьох місяців. За таких обставин, відсутні підстави вважати, що має місце подвійна відповідальність одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до п. 2.1. Постанови Пленуму ВГСУ від 17.12. 2013 року № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань" пеня, за визначенням частини третьої статті 549 ЦК України, - це вид неустойки, що забезпечує виконання грошового зобов'язання і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання.

Застосування іншого виду неустойки - штрафу до грошового зобов'язання законом не передбачено, що, втім, не виключає можливості його встановлення в укладеному сторонами договорі (наприклад, за необґрунтовану відмову від переказу коштів за розрахунковими документами отримувача коштів), притому і як самостійний захід відповідальності, і як такий, що застосовується поряд з пенею. В останньому випадку не йдеться про притягнення до відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення двічі, тому що відповідальність настає лише один раз - у вигляді сплати неустойки, яка включає у себе і пеню, і штраф як лише форми її сплати.

Судом встановлено, що на день звернення до суду заборгованість відповідача становила 60388,34 грн. і фактично є заборгованістю за період з червня 2014 р. по травень 2015 р., тобто більше трьох місяців.

Таким чином, виходячи з умов п. 3.8 договору прокурором обгрунтовано та правомірно заявлено до стягнення штраф у розмірі 10% від суми заборгованості. При цьому, обрахунок штрафу слід здійснювати від суми боргу 60388,34 грн. і його розмір становить 6038,83 грн.

В частині стягнення 835,17грн. штрафу слід відмовити (6874,00 грн. - 6038,83 грн.) за безпідставністю.

Згідно з частиною третьою статті 291 ГК України договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених ЦК України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статею 188 цього Кодексу.

Приписи частини другої статті 651 ЦК України передбачають можливість розірвання договору за рішенням суду на вимогу однієї з сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, установлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Статтею 782 ЦК України передбачено спеціальний спосіб розірвання договору шляхом вчинення наймодавцем односторонньої відмови від нього, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Право наймодавця на відмову від договору найму, передбачене частиною першою статті 782 ЦК України, не є перешкодою для звернення наймодавця (орендодавця) до суду з вимогою розірвати договір у разі несплати наймачем (орендарем) платежів, якщо вбачається істотне порушення умов договору.

Частиною 3 ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі, зокрема, невиконання сторонами своїх зобов'язань.

Господарський суд вважає, що наявність заборгованості по сплаті орендних платежів у вищевказаній сумі та факт неналежного виконання з боку відповідача, покладених на нього зобов'язань щодо своєчасного проведення розрахунків є істотним порушенням договору, що в свою чергу є підставою для розірвання договору оренди від 25.07.2012 р.

Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі, зокрема, розірвання договору оренди орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Частиною 1 ст. 785 ЦК України також визначено, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

З огляду на викладене, оскільки суд дійшов висновку про розірвання договору оренди від 25.07.2012 р., вимога прокурора про звільнення та повернення орендованого приміщення є обгрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до рішення 18 сесії 6 скликання Малинської міської иради від 30.12.2011р. Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітетут Малинської міської ради уповноваженне здійснювати управління нерухомим майном, що належить до комунальної власності територіальної громади міста, в частині передачі його в оренду; управління визначено єдиним орендодавцем нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальноїх громади міста (а.с. 33-34).

Як вбачається з матеріалів справи, за актом при йому-передачі спірне приміщення передавалось в відповідачу оренду саме третью особою (а.с.18).

Зважаючи на викладене, відповідачу слід повернути орендоване приміщення третій особі - Управлінню житлово-комунального господарства виконавчого комітетут Малинської міської ради.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (11601, АДРЕСА_1, і.н. НОМЕР_1)

на користь Малинської міської ради (11601, м. Малин, площа Соборна, 6-а, код 26556344

- 48388,34 грн. заборгованості з орендної плати;

- 7191,19 грн. пені;

- 6038,83 грн. штрафу.

3. Припинити провадження у справі в частині стягнення 12000,00 грн. за п.1-1 ст. 80 ГПК України.

4. Розірвати договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Малина від 25.07.2012, укладений між Малинською міською радою та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2.

5. Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 (11601, АДРЕСА_1, і.н. НОМЕР_1) повернути шляхом звільнення приміщення, що знаходиться за адресою: м. Малин, вул. Фрунзе, 28-а площею 518,9 кв.м. ( кафе «Лілея», а на даний час «Брама») та передати його за актом прийому-передачі уповноваженому представнику орендодавця - Управлінню житлово-комунального господарства виконавчого комітету Малинської міської ради (11603, Житомирська область, м.Малин, вул, ОСОБА_3,23, ).

6. В решті позову відмовити.

7.Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (11601, АДРЕСА_1, і.н. НОМЕР_1)

в дохід Державного бюджету України

- 3908,37 грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 05.10.15

Суддя Сікорська Н.А.

Віддрукувати:

1- до справи