ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2015 р. Справа № 917/1699/15

За позовом Приватного підприємства "ЮГ-2000" (вул. Громова, буд. 27А, м.Черкаси, Черкаська область, 18000)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вечірки-Агро" (вул. Шевченка, буд. 57/3, с. Вечірки, Пирятинський район, Полтавська область, 37040)

про стягнення 91875,60 грн.

Суддя Безрук Т. М.

Представники:

від позивача: Кожушко С. В.

від відповідача: не з"явився

Розглядається позовна заява про стягнення 91875,60 грн. основного боргу за товар згідно договору купівлі-продажу № 41 від 22.05.2012р.

Відповідач відзив на позов не надав.

Про час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями від 10.08.2015 р., від 11.09.2015р. про вручення судових ухвал відповідачу (а.с. 21, 28).

Зважаючи на те, що про час і місце слухання справи відповідач був повідомлений належним чином, явка представників сторін судом обов'язковою не визнавалася, наявні в справі документи дають можливість вирішити спір без присутності сторін, тому підстави для відкладення розгляду справи відсутні.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 06.10.2015р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Між Приватним підприємством "ЮГ-2000" (позивачем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вечірки-Агро" (відповідачем) було укладено договір купівлі-продажу № 41 від 22.05.2012р. (далі -Договір); (а.с.9).

Згідно п. 1.1. Договору позивач (продавець) продає, а відповідач (покупець) купляє нафтопродукти: дизельне паливо, автохімія й оливи (мастила) в асортименті, гас, мазут, бітум (надалі - товар).

Згідно п.10.1, 10.2. Договору даний договір набирає сили з моменту першої поставки і діє до 31.12.2013р. і автоматично продовжується на один рік, якщо сторони письмово не повідомили про його розірвання за один місяць.

Відповідно до п.п. 4.1. 4.2. Договору покупець виконує 100% оплату за товар не пізніше одного банківського дня з моменту отримання рахунку на товар, якщо інше не обумовлене додатковою угодою. Датою оплати вважається дата надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника.

Згідно п.5.6. Договору товар передається у володіння покупця вільний від будь-яких зобов'язань перед іншими особами. Всі ризики випадкової загибелі товару переходять від покупця до продавця з моменту фактичної передачі товару і підписання сторонами відповідних накладних.

На виконання Договору позивач поставив відповідачу товар (дизельне пальне) на загальну суму 91875,60 грн., що підтверджується двостороннє підписаними видатковими накладними ТМЦ № ЮГ- 2597 від 18.10.2013р., ТМЦ № ЮГ-2864 від 12.11.2013р. та довіреностями відповідача на отримання товарно-матеріальних цінностей № 181013 від 18.10.2013р., № 121113 від 12.11.2013р. (а.с.10-13).

Розрахунок за отриманий товар відповідач в порушення своїх зобов'язань не здійснив.

Таким чином, відповідач заборгував позивачеві 91875,60 грн. Зазначене також підтверджується двостороннє підписаним актом звірки взаємних розрахунків за період з 01.10.2013р. по 11.12.2013р. (а.с.14).

01.07.2015р позивач звернувся до відповідача з вимогою за № 66/07 про погашення заборгованості у розмірі 91875,60 грн. Дана вимога одержана відповідачем 31.07.2015р., що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.15-16). Відповідач відповіді на претензію не надав, оплати не провів.

За ст. 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Зазначені положення викладені і в ст.193 Господарського кодексу України.

Статтею 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до ст. 265 Господарського кодексу України до відносин поставки, не врегульованих цим кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договори купівлі-продажу.

Згідно ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором не встановлено інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Загальні положення частини другої статті 530 ЦК України не можуть бути застосовані до спірних правовідносин сторін, оскільки термін виконання зобов'язання, що випливає з правовідносин поставки (купівлі-продажу), чітко встановлений зазначеною спеціальною нормою права - покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього.

Крім того, відповідно до частини першої статті 222 Господарського кодексу України (далі - ГК України) учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

Отже, факт отримання товару відповідачем і видаткова накладна, надана позивачем на підтвердження своїх вимог, є самостійними підставами для виникнення обов'язку у відповідача здійснити розрахунки за отриманий товар.

Строк виконання відповідачем даного грошового зобов'язання визначається за правилами, встановленими частиною першою статті 692 ЦК України, тобто строк починається з наступного дня після одержання товару.

Така ж правова позиція визначена в п. 1.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань".

Відповідно до ст.4-3, ст.33 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів в спростування вищевикладеного чи інших заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Листом від 06.10.2015р. позивач повідомив, що заборгованість у сумі 91875,60 грн. відповідачем не сплачена.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення 91875,60 грн. основного боргу є правомірними та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

В разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, на підставі ст. 117 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вечірки-Агро" (вул. Шевченка, буд. 57/3, с.Вечірки, Пирятинський район, Полтавська область, 37040; ідентифікаційний код 36814473) на користь Приватного підприємства "ЮГ-2000" (вул. Громова, буд. 27А, м. Черкаси, Черкаська область, 18000; ідентифікаційний код 31078522) 91785грн. 60 коп. основного боргу, 1837грн. 51 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Повне рішення складено та підписано 08.10.2015 р.

Суддя Т. М. Безрук