номер провадження справи 24/149/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2015 Справа № 908/4359/15

за позовом Концерну Міські теплові мережі (юридична адреса: 69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137, адреса для листування: 69065. м. Запоріжжя, вул. Щаслива, буд. 2-а, ідентифікаційний код 32121458)

до відповідача: приватне підприємства Торговельний будинок Епіцентр (69095, м. Запоріжжя, пр-т. Леніна, буд. 117-а, ідентифікаційний код 36911846)

про стягнення 22 484, 62 грн.

суддя Азізбекян Т.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 05.01.2015р. № 30/2019

від відповідача: не прибув

СУТЬ СПОРУ:

29.07.2015р. до господарського суду Запорізької області звернувся Концерн Міські теплові мережі з позовною заявою до приватного підприємства Торговельний будинок Епіцентр про стягнення з відповідача 22 484,62 грн., з яких: 17 031,75 грн. основного боргу, 355,01 грн. 3% річних та 5 097,86 грн. інфляції.

Ухвалою від 29.07.2015р. судом порушено провадження у справі № 908/4359/15, присвоєно провадженню номер 24/149/15, справу призначено до розгляду на 15.09.2015р.

Ухвалою від 15.08.2015р. розгляд справи відкладений на 23.09.2015р.

Судове засідання проводилося без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

У засіданні суду 23.09.2015р. оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Позивач підтримав вимоги, викладені у позовній заяві та пояснив, що 01.04.2012р. між сторонами укладений договір № 100152 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, на виконання умов якого позивач в період квітень 2013 року, з грудня 2013р. по квітень 2014р., з жовтня 2014р. по квітень 2015р. відпустив відповідачу теплову енергію на суму 17 031,75 грн. Теплова енергія відпускалась на орендоване нежитлове підвальне приміщення для використання під офіс за адресою: 69037, м. Запоріжжя, вул. 12 Квітня, 5/Правди, 1. Свої зобовязання щодо оплати послуг відповідач не здійснив, внаслідок чого сума основного боргу становить 17 031,75 грн. Крім того, на підставі ст. 625 ЦК України, відповідачу нараховано 355,01 грн. 3% річних за загальний період з 20.05.2013р. по 20.07.2015р. та 5 097,86 грн. інфляції за період червень 2013р. червень 2015р. Просить суд, на підставі керуючись ст. ст. 11, 15, 16, 96, 258, 509, 526, 530. 625, 629 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 2, 193, 232, 276 Господарського кодексу України, позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання жодного разу не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце судового засідання відповідач попереджений належним чином, в порядку ст. 64 ГПК України. Судом вжиті всі заходи повідомлення відповідача про порушення провадження у справі, місце та час розгляду справи.

Неявка представника відповідача не перешкоджала вирішенню спору. Справа розглянута в порядку ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

01.04.2012р. між приватним підприємством Торговельний будинок Епіцентр (Споживач) та Концерном Міські теплові мережі (Теплопостачальна організація) в особі директора філії Концерну Міські теплові мережі Ленінського району укладений договір № 100152 купівлі продажу теплової енергії в гарячій воді з додатками та додатковими угодами до нього, за умовами якого (п. 1.1.) (надалі договір) Теплопостачальна організація бере на себе зобовязання відпустити теплову енергію в гарячій воді Споживачу, а Споживач зобовязується прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами (цінами) в терміни та порядку, встановленими умовами цього договору та Додатками до договору, що є його невідємними частинами.

Під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов'язуються керуватися Законом України Про теплопостачання, «Правилами користування тепловою енергією», «Правилами підготовки теплових господарств до опалювального періоду», Правилами будови і безпечної експлуатації трубопроводів пари та гарячої води, Правилами технічної експлуатації тепловикористовуючих установок і теплових мереж, та іншими актами цивільного законодавства і нормативно-правовими актами та документами (п. 1.2.).

Розділом 10 договору встановлено термін дії договору: з 01.04.2012р. до 01.07.2013р. (п. 10.1.). Договір припиняє свою дію у випадках: взаємної згоди сторін про його припинення; прийняття відповідного рішення господарським судом; ліквідації однієї із сторін (п. 10.2.). Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії не буде досягнута взаємна згода про його припинення. (п. 10.4.).

Доказів припинення дії договору № 100152 сторонами не надано.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору позивач в період квітень 2013 року, з грудня 2013р. по квітень 2014р., з жовтня 2014р. по квітень 2015р. відпустив відповідачу теплову енергію на суму 17 031,75 грн.

Теплова енергія відпускалась на орендоване нежитлове підвальне приміщення для використання під офіс за адресою: 69037, м. Запоріжжя, вул. 12 Квітня, 5/Правди, 1.

Правовідносини сторін є господарськими та такими, що виникли на підставі договору енергопостачання.

Відповідно до ст. ст. 1, 19 Закону України Про теплопостачання, теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об'єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу. Вироблена теплова енергія постачається споживачу згідно з договором купівлі-продажу.

Згідно ч. 1 ст. 275 ГК України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і підігріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до ч. ч. 6, 7 ст. 276 ГК України, розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що проводиться за фактично відпущену енергію.

Сторони в договорі встановили наступний порядок розрахунків.

Згідно з п. 6.2 Договору, розрахунковим періодом - є календарний місяць.

Підставою для розрахунків Споживача з теплопостачальною організацією є рахунок та акт приймання передачі (п. 6.3.)

Споживач зобовязаний до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, перерахувати на розрахунковий рахунок Теплопостачальної організації суму заборгованості за спожиту теплову енергію. Споживач має право робити передоплату (п. 6.4.).

Згідно п. 6.7. договору, Споживач з 10 по 12 число місяця, наступного за розрахунковим, повинен отримати від Теплопостачальної організації за адресою: вул. Щаслива, буд. 2а, документи за розрахунковий період: рахунок-фактуру, акт приймання-передачі теплової енергії, податкову накладну (платникам ПДВ).

Споживач, згідно п.п. 6.7.1. договору, отриманий акт приймання-передачі теплової енергії повинен підписати, оформити належним чином та повернути на адресу Теплопостачальної організації на протязі пяти днів з дати отримання. Датою отримання акту вважається: при отриманні нарочним дата вручення представнику Споживача; при направленні рекомендованим листом дата, зазначена у відбитку поштового штемпеля на документі, що зроблений поштовим відділенням та підтверджує відправлення, з урахуванням поштового пробігу документа (по місту 3 дні, по області - 5, по Україні - 7 днів).

Підпунктом 6.7.2. договору передбачено, що у разі неотримання Теплопостачальної організації підписаного акту приймання-передачі, або обґрунтованих заперечень в його підписанні, у термін, встановлений п. 6.7.1. договору, акт підписується Теплопостачальною організацією з позначенням про відмову у підписанні його споживачем, та оформлений таким чином акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому розрахунковий період.

Оскільки відповідач не зявився до позивача для отримання документів в порядку, визначеному договором, позивач направив розрахункові документи за спірний період в необхідній кількості примірників на адресу відповідача поштовою кореспонденцією (докази направлення рахунків та актів приймання-передачі теплової енергії містяться в матеріалах справи).

Відповідач заперечень щодо нарахувань, зазначених у рахунках та актах приймання -передачі теплової енергії на адресу Концерну «МТМ» не надав. Тобто, фактично погодився з кількістю спожитої теплової енергії та з сумами нарахованими позивачем до оплати за відповідні періоди. Позивачем були зроблені помітки на актах згідно п. 6.7.2 Договору. Отже, оформлені таким чином акти є погодженими та являються підставою для проведення остаточних розрахунків.

Відповідно до п. п. 3.2.6. договору, Споживач зобовязується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені цим договором.

Відповідно до ст. ст. 11, 509 ЦК України, підставою виникнення зобовязань (цивільних прав та обовязків) є, зокрема, договір. Зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічний припис містять п. п. 1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Позивач відпустив відповідачу теплову енергію в сумі 17 031,75 грн. в період квітень 2013 року, з грудня 2013р. по квітень 2014р., з жовтня 2014р. по квітень 2015р. Проте, відповідач всупереч умовам договору заборгованість за вказаний період не оплатив. Доказів висунення заперечень позивачеві з приводу отриманої теплової енергії не надав.

Приймаючи до уваги те, що на момент розгляду справи відповідач має заборгованість в сумі 17 031,75 грн., доказів оплати наявної заборгованості відповідачем не надано, стягненню підлягає сума основного боргу у розмірі 17 031,75 грн.

За прострочення виконання відповідачем грошового зобовязання позивач просить стягнути 355,01 грн. 3% річних за загальний період з 20.05.2013р. по 20.07.2015р. та 5 097,86 грн. інфляції за період червень 2013р. червень 2015р.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо іншій розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вимоги в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обовязки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Статтями 42, 43 ГПК України встановлено, що господарський судовий процес здійснюється на засадах змагальності та рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. При цьому принцип змагальності передбачає покладання тягаря доказування на сторони, покладання на них відповідальності за доведеність їхніх вимог чи заперечень; вимагає від сторін ініціативи та активності в реалізації їхніх процесуальних прав.

Статтею 22 ГПК України встановлено загальний обовязок сторін добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

В даному випадку, відповідач своїм правом на участь у судовому розгляді справи не скористався, письмових пояснень не надав, проти позову не заперечив, доказів погашення заборгованості у повному обсязі суду не надав.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір у справі в сумі 1 827,00 грн. відноситься на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4-5, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з приватного підприємства Торговельний будинок Епіцентр (69095, м. Запоріжжя, пр-т. Леніна, буд. 117-а, п/р 1548 У АКБ «Індустріалбанк», МФО 313849, ) на користь Концерну Міські теплові мережі в особі філії Концерну Міські теплові мережі Ленінського району (юридична адреса: 69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137, адреса для листування: 69065. м. Запоріжжя, вул. Щаслива, буд. 2-а, ідентифікаційний код 32121458 на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання № 2813 у Філії - Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України», код МФО 313957) 17 031 (сімнадцять тисяч тридцять одна) грн. 75 коп. основного боргу.

Видати наказ.

Стягнути з приватного підприємства Торговельний будинок Епіцентр (69095, м. Запоріжжя, пр-т. Леніна, буд. 117-а, п/р 1548 У АКБ «Індустріалбанк», МФО 313849, ) на користь Концерну Міські теплові мережі в особі філії Концерну Міські теплові мережі Ленінського району (юридична адреса: 69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137, адреса для листування: 69065. м. Запоріжжя, вул. Щаслива, буд. 2-а, ідентифікаційний код 32121458 на поточний рахунок № 1951 у Філії - Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України», код МФО 313957) 355 (триста пятдесят пять) грн. 01 коп. 3% річних, 5 097 (пять тисяч девяносто сім) грн. 86 коп. інфляції та 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ.

Суддя Т.А. Азізбекян

Рішення у повному обсязі складено і підписано 28.09.2015р.