ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"01" жовтня 2015 р.Справа № 922/5545/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Добрелі Н.С.

розглянувши матеріали

позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "ОСОБА_1 України", м.Харків
до Sart Technologies LLP
про стягнення 3735843,47 дол. США

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 України" звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Sart Technologies LLP про стягнення 3735843,47 дол. США за неналежне виконання умов контрактів № 20/05/15-1 від 20.05.2015 року, № 06/05/2015-01 від 06.05.2015 року, № 270415 від 27.04.2015 року, № 16042015 від 16.04.2015 року, № 07/05/15-01 від 07.05.2015 року, № 03/06/15-01 від 03.06.2015 року, № 26052015 від 26.05.2015 року, № 260615-1 від 26.06.2015 року, № 25/06/15-01 від 25.06.2015 року, № 180615 від 18.06.2015 року, № 28/05/15 від 28.05.2015 року, № 250515 від 25.05.2015 року, № 050615 від 05.06.2015 року. Судовий збір просить суд покласти на відповідача.

Розглянувши матеріали позовної заяви, господарський суд вважає за необхідне повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, оскільки вона подана з порушенням приписів ст.ст. 56, 57, п.4 ст. 63 ГПК України, а саме, не додано належних доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру підлягає сплаті судовий збір у розмірі 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат та за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1 розмір мінімальної заробітної плати.

В Постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" пунктом 2.2. зазначено, що статтею 55 ГПК передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошей і про витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за приписом підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що у якості доказу сплати судового збору позивачем додано платіжне доручення № 8 від 29.09.2015 року на суму 182700,00 грн. Проте дане платіжне доручення надано у копії, підписаній позивачем та скріпленій його печаткою без відмітки банку про проведення оплати та зарахування грошових коштів до спеціального фонду державного бюджету України.

Як визначено у п. 2.20. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", чинним законодавством не встановлено якихось спеціальних вимог щодо оформлення платіжних документів, за якими перераховуються суми судового збору. Отже, таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

За змістом п. 2.21 наведеної постанови, платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Також, вищезазначене платіжне доручення не відповідає положенням пункту 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті.

Таким чином, додана позивачем до позовної заяви копія платіжного доручення, не може бути прийнята судом як належний доказ сплати судового збору, оскільки воно не відповідає вимогам чинного законодавства.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Оскільки, позивачем не надано належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, що відповідно до пункту 4 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України є підставою для повернення позовної заяви і доданої до неї документів без розгляду, суд вважає за необхідне повернути позовну заяву та додані до неї документи без розгляду.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на те, що в одній позовній заяві ним об`єднано декілька позовних вимог, підставою виникнення яких є декілька різних договорів.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Господарського процесуального кодексу України, в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Згідно з пунктом 3.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 № 18 однорідними можуть вважатися позовні заяви, які пов'язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов'язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів. Якщо позивач порушив правила об'єднання вимог або об'єднання цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору, суддя має право повернути позовну заяву на підставі пункту 5 ч. 1 статті 63 ГПК. Зокрема, господарський суд повинен повернути позовну заяву без розгляду, якщо об'єднано вимоги про стягнення сум боргу, який виник з різних договорів або інших правочинів.

Керуючись 56, 57, пунктом 4 статті 63, статтею 86 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія "ОСОБА_1 України", м. Харків (вх. № 5545/15 від 30.09.2015 року) всього на 142 аркушах.

Суддя ОСОБА_2
922/5545/15

Примітка: Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення (ст.63 ГПК України).