ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2015 р. Справа № 911/3364/15

Господарський суд Київської області у складі судді Зайця Д.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фара-І», м. Київ

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, Київська область, м. Бровари

про стягнення 7085,55 грн.

секретар судового засідання Шніт О.М.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2 (довіреність б/н від 2 червня 2015 року);

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фара-І» (далі - позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення 7085,55 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем господарських зобовязань, що виникли між позивачем та відповідачем, а саме, відповідач не розрахувався за поставлений йому товар, у зв'язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача 4640,00 грн. Додатково, за прострочення виконання зобовязання позивач нарахував інфляційні втрати в розмірі 2376,91 грн. та 3% річних в розмірі 68,64 грн.

Провадження у справі порушено відповідно до ухвали господарського суду Київської області від 6 серпня 2015 року та призначено справу до розгляду на 8 вересня 2015 року.

Відповідно до ухвали суду від 8 серпня 2015 року розгляд справи на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України відкладено на 6 жовтня 2015 року.

Відповідач, повідомлений про час та місце розгляду справи ухвалами суду від 6 серпня 2015 року та від 8 вересня 2015 року, у судові засідання не з'явився, витребуваних документів не подав, хоча був повідомлений належним чином. Суд вважає за можливе відповідно до ст. 75 ГПК України розглянути справу без участі відповідача за наявними в ній матеріалами.

6 жовтня 2015 року відповідно до ч. 2 ст. 85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

На підставі видаткових накладних №БР-0919005 від 19 вересня 2014 року, №БР-0922005 від 22 вересня 2014 року та №БР-0923001 від 23 вересня 2014 року між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Фара-І» та відповідачем - Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 виникли господарські зобовязання, згідно яких позивач передав відповідачу товар, зазначений у вищевказаних накладних.

Загальна вартість переданого товару, відповідно до зазначених накладних, становить 5900,00 грн.

Відповідач частково розрахувався з позивачем за отриманий товар, в результаті чого за ним утворилась заборгованість у розмірі 4640,00 грн.

Судом оглянуто оригінали документів, залучених до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно приписів статей 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Частиною 2 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 631 Цивільного кодексу України, договір набирає чинності з моменту його укладення.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 181 Господарського кодексу України встановлено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Отже, у даному випадку між позивачем та відповідачем укладено договір купівлі-продажу у спрощений спосіб.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Як вбачається з досліджених судом видаткових накладних №БР-0919005 від 19 вересня 2014 року, №БР-0922005 від 22 вересня 2014 року та №БР-0923001 від 23 вересня 2014 року, строк оплати отриманого відповідачем товару встановлено у наступні строки: за видатковою накладною №БР-0919005 від 19 вересня 2014 року до 19 вересня 2014 року, за видатковою накладною №БР-0922005 від 22 вересня 2014 року до 22 вересня 20104 року та за видатковою накладною №БР-0923001 від 23 вересня 2014 року до 23 вересня 2014 року.

Станом на день прийняття рішення у справі відповідач не оплатив наявну перед позивачем заборгованість. Зазначений факт відповідачем не спростовано. Розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам справи. Вимога позивача про стягнення з відповідача 4640,00 грн. заборгованості за прийнятий товар підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Нараховані позивачем 3% річних у сумі 68,64 грн. (за період з 23 вересня 2014 року по 23 березня 2015 року) є обґрунтованими, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню повністю.

Розмір інфляційних втрат, визначений позивачем, складає 2376,91 грн.

Проте, згідно з арифметичним розрахунком, зробленим судом, до стягнення з відповідача підлягають інфляційні втрати у розмірі 2306,08 грн. за визначений позивачем період з 23 вересня 2014 року по 30 липня 2015 року.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (07400, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фара-І» (02154, м. Київ, проспект Воззєднання, 21, кімната 8, код 33299396) 4640 (чотири тисячі шістсот сорок) грн. 00 коп. заборгованості, 68 (шістдесят вісім) грн. 64 коп. 3% річних, 2306 (дві тисячі триста шість) грн. 08 коп. інфляційних втрат та 1808 (одна тисяча вісімсот вісім) грн. 74 коп. судового збору.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 9 жовтня 2015 року

Суддя Д.Г. Заєць