ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

05 жовтня 2015 року Справа № 914/1334/13

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого Іванової Л.Б.
суддівГольцової Л.А. (доповідач), Козир Т.П.
розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Товариства з обмеженою відповідальністю "Старий Відень", ОСОБА_7
на рішення та постановуГосподарського суду Львівської області від 12.03.2015 Львівського апеляційного господарського суду від 23.06.2015
у справі№ 914/1334/13
Господарського судуЛьвівської області
за позовом1. ОСОБА_4; 2. ОСОБА_5; 3. ОСОБА_6
до1. ОСОБА_8; 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Старий Відень"; 3. Державного реєстратора Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції
треті особи1. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Михайленко С.А.; 2. Реєстраційна служба Трускавецького МУЮ Львівської області; 3. ОСОБА_7; 4. ОСОБА_10; 5. ОСОБА_11
провизнання недійсними удаваних правочинів та визнання права власності на частку в статутному капіталів ТОВ "Старий Відень"

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ТОВ "Старий Відень", ОСОБА_7 звернулись до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Львівської області від 12.03.2015 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 23.06.2015 у справі № 914/1334/13 та просили скасувати зазначені судові рішення, припинити провадження в частині позовних вимог до відповідача-2, відповідача-3, третьої особи-2 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити в повному обсязі позовні вимоги ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

Однак, касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з таких підстав.

Згідно вимог ч. 4 ст. 111 ГПК України, до скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 44 ГПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються Законом України "Про судовий збір".

Положеннями частин 1, 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на момент здійснення оплати за подання касаційної скарги у даній справі) встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру - 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат, позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати; касаційної скарги на рішення суду - 70 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, а у разі подання позовної заяви майнового характеру - 50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру (абз. 1 ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір").

Законом України "Про судовий збір" визначено, що у разі, якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

При цьому, у випадку не погодження з судовим рішенням попередньої інстанції та його оскарженням одночасно кількома учасниками процесу, на суб'єкти оскарження покладається обов'язок дотримання порядку та розміру справляння судового збору.

В даному випадку суб'єктами оскарження виступають позивачі у справі - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, відповідач-2 - ТОВ "Старий Відень" та третя особа-3 - ОСОБА_7 і саме на них покладено обов'язок дотримання зазначеного вище порядку справляння судового збору за касаційне оскарження судових рішень попередніх інстанцій у даній справі і на момент подачі спільної касаційної скарги кожен з них повинен був сплатити судовий збір відповідно до вимог касаційної скарги.

Водночас Закон не містить заборони можливості сплати усієї суми судового збору одним з кількох позивачів у справі. Визначальним, у такому разі, є сам факт повного надходження належної до сплати суми судового збору в доход державного бюджету України (Інформаційний лист Вищого господарського суду України "Щодо судового збору" від 25.08.2011 № 01-06/1175/2011).

Оскільки, в даному випадку, суб'єктами оскарження судових рішень попередніх інстанцій в повному обсязі є, окрім позивачів, ще й відповідач-2 та третя особа-3, то судовий збір міг бути сплачений однією з осіб, які звернулись зі спільною касаційною скаргою, втім, як вже зазначалось вище, визначальним є факт повного надходження належної до сплати суми судового збору незалежно від того, сплачує кожен зі скаржників чи сплачує один.

З доданих до матеріалів касаційної скарги документів вбачається сплата судового збору однією особою з п'яти скаржників (квитанція від 13.07.2015 № 492 на суму 9324,70грн).

Враховуючи предмет спору у даній справі (майнові (визнання права власності) та немайнові вимоги (визнання недійсними удаваних правочинів), сумісне оскарження позивачами, відповідачем-2, третьою особою-3 рішення суду першої інстанції та постанови апеляційного господарського суду та вимоги касаційної скарги (про скасування повністю судових рішень у даній справі), положення Закону України "Про судовий збір", колегія суддів касаційної інстанції дійшла висновку, що додана до касаційної скарги квитанція від 13.07.2015 № 492 на суму 9324,70 грн не може бути визнана належним доказом сплати судового збору у встановленому чинним законодавством розмірі, оскільки, в даному випадку, загальна сума судового збору складає 41289,00 грн (по 8257,80 грн підлягає сплаті кожним скаржником (майнові вимоги (по 5700,00 грн - три майнові вимоги) та немайнові вимоги (2557,80 грн - три немайнові вимоги).

Водночас, зазначена сума судового збору (41289,00 грн), з огляду на положення вищенаведеного законодавства України може бути сплачена одним зі скаржників касаційної скарги.

За таких підстав, колегія суддів касаційної інстанції дійшла висновку про недотримання ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ТОВ "Старий Відень", ОСОБА_7 при поданні касаційної скарги, приписів ч. 4 ст. 111 ГПК України, що, згідно з положеннями п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, має наслідком повернення касаційної скарги.

В свою чергу, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на оформлення касаційної скарги. Так, звертаючись зі скаргою від імені ОСОБА_5 та ОСОБА_6, ОСОБА_7 діяв на підставі доданих до матеріалів скарги довіреностей. Однак, при підписанні касаційної скарги, ОСОБА_7 не зазначив, що підписує скаргу як представник ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Правильним при підписання скарги є зазначення "представник (кого) за довіреністю (номер, дата)...підпис…ОСОБА_7."

Керуючись статтями 86, 111, п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

УХВАЛИВ:

Спільну касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Товариства з обмеженою відповідальністю "Старий Відень", ОСОБА_7 на рішення Господарського суду Львівської області від 12.03.2015 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 23.06.2015 у справі № 914/1334/13 повернути скаржникам.

Головуючий суддя Л.Б. ІВАНОВА

Судді Л.А. ГОЛЬЦОВА

Т.П. КОЗИР