ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2015 р. Справа № 917/464/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Білоусова Я.О., суддя Бородіна Л.І.,

при секретарі Катренко І.С.,

за участю представників:

від позивача не зявився,

від відповідача не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства "Мироненко" (вх.№3836 П/2) на рішення господарського суду Полтавської області від 13.05.2015р. у справі №917/464/15,

за позовом Селянського (фермерського) господарства "Мироненко", с.Погребняки Семенівського району Полтавської області,

до Товариства з обмеженою відповідальністю імені Шевченка, с. Москаленки Чорнобаївського району Черкаської області,

про стягнення 50472,48 грн. збитків,

ВСТАНОВИЛА:

Селянське (фермерське) господарство "Мироненко" звернулось до господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю імені Шевченка про відшкодування 50472,48 грн. збитків, завданих знищенням урожаю, а саме: посівів озимої пшениці та соняшнику внаслідок незаконного зайняття відповідачем земельної ділянки площею 9,6 га (не витребувані земельні частки (паї), що використовувалася СФГ "Мироненко" на підставі договору оренди землі.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 13.05.2015р. у справі №917/464/15 (суддя Кульбако М.М.) в задоволенні позову відмовлено.

Місцевий господарський суд, обґрунтовуючи прийняте рішення, зазначає, що згідно інформації, викладеній в листі Державної інспекції сільського господарства в Полтавській області від 04.06.2014р. № 01-14/2504, більшість земельних ділянок успадковані спадкоємцями та передані в оренду ТОВ імені Шевченка, договори щодо яких зареєстровані в установленому порядку. Таким чином, станом на 01.05.2014р. у звязку з оформленням ТОВ імені Шевченка права оренди земельних часток (паїв) загальною площею 9,6га, у користуванні позивача залишилось земельна ділянка площею 8,46 га.

Враховуючи зазначене, а також те, що позивачем не надано первинних документів щодо здійснення посівів на земельних ділянках, які були передані у користування відповідачу, та відсутності в акті обстеження земельної ділянки від (а.с. 26) відомостей, на яких саме земельних ділянках проведено переорювання, у звязку з чим вказаний акт не має доказової сили у справі, місцевий господарський суд дійшов висновку про недоведеність позивача наявності в діях ТОВ імені Шевченка повного складу правопорушення, як підстави для застосування до останнього такої міри відповідальності як відшкодування збитків.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, Селянське (фермерське) господарство "Мироненко" звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин, що мають значення для вирішення справи, просить скасувати повністю рішення господарського суду Полтавської області від 13.05.2015р. у справі № 917/464/15 та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з ТОВ імені Шевченка на користь СФГ "Мироненко" 50472,48 грн. у рахунок відшкодування заподіяних збитків.

Обґрунтовуючи заявлені апеляційні вимоги, СФГ "Мироненко" зазначає, що місцевим господарським судом неправомірно не було прийнято в якості належного доказу у справі акт розрахунку та визначення збитків від 28.08.2014р., який затверджений головою Семенівської районної державної адміністрації та відповідає положенням постанови Кабінету Міністрів України від 19.05.1993р. №284 "Про порядок визначення та відшкодування збитків власникам та землекористувачам" та постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 16.04.2004р. № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляд цивільних справ".

При цьому, на думку апелянта, під час засідання комісії з визначення та відшкодування збитків землекористувача, якою було здійснено розрахунок і визначення нанесених збитків, про що складено та погоджено відповідний акт, було встановлено, які саме земельні ділянки та культури пошкоджено у результаті неправомірних дій ТОВ імені Шевченка.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 20.07.2015р. апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства "Мироненко" прийнято до провадження, справу призначено до розділу.

03.08.2015р. Товариством з обмеженою відповідальністю імені Шевченка подано клопотання, в якому він просив забезпечити участь ТОВ імені Шевченка в судовому засіданні, що було призначене на 13.08.2015р. та у подальших засіданнях у справі, в режимі відеоконференції у господарському суді Черкаської області (вх.№11461 від 03.08.2015р.).

У відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю імені Шевченка просить рішення господарського суду Полтавської області від 13.05.2015р. у справі № 917/464/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення (вх.№11463 від 03.08.2015р.).

Обґрунтовуючи свою позицію у справі, відповідач посилається на наступні обставини справи:

- у відповідності до ст. 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" станом на 01.05.2014р. позивач втратив право на користування земельними ділянками в розмірі площею 9,6 га, та відповідно право власності на посіви та насадження сільськогосподарських культур, якщо такі були, що виключає наявність в діях відповідача протиправної поведінки та вини.

- акт обстеження земельної ділянки від 05.05.2014р. не є належним доказом у справі, оскільки був складений особисто позивачем у присутності депутатів сільської ради, тобто особами, які не мають спеціальних знань та повноважень на проведення земельних вимірювальних робіт, при цьому, у вказаному акті не вказано, на яких саме землях та ким пошкоджені посіви.

Розпорядженням виконуючого обовязки голови Харківського апеляційного господарського суду від 04.08.2015р. у звязку з відпусткою судді Гетьмана Р.А. для розгляду справи №917/464/15 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Білоусова Я.О., суддя Бородіна Л.І.

Пунктом 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про судове рішення" від 23.03.2012р. №6 встановлено, що в разі необхідності заміни судді в процесі розгляду справи або додаткового введення судді (суддів) до складу суду розгляд справи з огляду на встановлений пунктом 3 частини четвертої статті 47 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" принцип незмінності судді слід починати спочатку. При цьому заново розпочинається й перебіг передбачених статтею 69 ГПК строків вирішення спору, а його подальше продовження новим (зміненим) складом суду здійснюється у випадках і в порядку, передбачених частиною третьою цієї статті.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 04.08.2015р. задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю імені Шевченка про його участь у судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду з розгляду справи №917/464/15, яке було призначено на 13.08.2015р., в режимі відеоконференції.

12.08.2015р. Селянським (фермерським) господарством "Мироненко" подано клопотання про відкладення розгляду справи з посиланням на неможливість взяти участь у судовому засіданні у звязку з знаходженням уповноваженого представника на лікарняному, а також клопотання про проведення наступного судового засідання у справі в режимі відеокоференції в господарському суді Полтавської області (вх.№11836).

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 13.08.2015р. задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю імені Шевченка та Селянського (фермерського) господарства "Мироненко" про їх участь у судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду з розгляду справи №917/464/15, яке було призначено на 17.09.2015р., в режимі відеоконференції.

17.09.2015р. Селянським (фермерським) господарством "Мироненко" засобами електронного звязку подано доповнення до апеляційної скарги (вх.№13139).

При перевірці поданого доповнення до апеляційної скарги встановлено відсутність підпису особи, якою складено зазначений документ, а також вказаних в ньому додатків, що підтверджується актом Харківського апеляційного господарського суду від 17.09.2015р. № 500 (вх.№ 13139). Крім того, в порушення положень ч. 3 ст. 94, ст. 95 Господарського процесуального кодексу України, не надано доказів надсилання вказаних доповнень відповідачу у справі.

Товариством з обмеженою відповідальністю імені Шевченка подано клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з неможливістю його представника взяти участь у судовому засіданні (вх.№ 12861від 10.09.2015р.).

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 17.09.2015р. у звязку з відсутністю представника відповідача, а також подання позивачем неналежним чином оформлених документів у справі, відкладено розгляд апеляційної скарги.

При цьому, враховуючи неодноразове призначення судових засідань в режимі відеоконференції, якими не було забезпечено належний розгляд даної справи за участю всіх учасників судового процесу, а також подання неналежним чином засвідчених документів у справі, колегія суддів дійшла висновку про необхідність для повного, всебічного та обєктивного розгляду справи провести наступне судове засідання в загальному порядку в приміщенні Харківського апеляційного господарського суду.

ТОВ імені Шевченка подано клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових документів у справі, а також заявлено клопотання про розгляд справи без участі його представника (вх.№ 13585 від 30.09.2015р.).

01.10.2015р. засобами електронного звязку від імені Селянського (фермерського) господарства "Мироненко" подано клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з неможливістю його представника взяти участь у судовому засіданні (вх.№ 13637 від 01.10.2015р.). При цьому, судової колегією встановлено, що вказане клопотання не містить підпису уповноваженої особи на подання вказаного клопотання від імені позивача, у звязку з чим подане клопотання підлягає залишенню без розгляду.

В судове засіданні представники сторін не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчить відмітка штемпелю вихідної кореспонденції Харківського апеляційного господарського суду на зворотному боці останнього аркуша ухвали суду від 17.09.2015р., а також повідомлення про вручення поштового відправлення, які містять в матеріалах справи.

Оскільки судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, виходячи з того, що участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статтею 22 Господарського процесуального кодексу України) є правом, а не обов'язком сторін, крім того, враховуючи обмеженість строку розгляду апеляційної скарги на рішення місцевого господарського суду, визначеного положеннями ст. 102 Господарського процесуального кодексу України (строк розгляду закінчується 04.10.2015р.), колегія суддів дійшла висновку про розгляд справи за відсутності представників сторін за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування господарським судом Полтавської області норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Розпорядженням голови Семенівської районної державної адміністрації №206 від 29.03.2007р. Селянському господарству "ОСОБА_1І." надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку площею 30,0га ріллі із невитребуваних земельних часток (паїв) на території Погребняківської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва для укладення договору оренди землі (а.с.16).

Розпорядженням голови Семенівської районної державної адміністрації від 16.07.2008р. №339 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку площею 28,445га ріллі із невитребуваних земельних часток (паїв) на території Погребняківської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ФГ "Мироненко"(а.с.99-100).

22.07.2008р. між Семенівською районною державною адміністрацією (іменована "орендодавець") та Сільськогосподарським (фермерським) господарством "Мироненко" (іменований "орендар") було укладено договір оренди землі, відповідно до п. 1, 2 якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку площею 28,445га ріллі із невитребуваних земельних часток (паїв), яка знаходиться на території Погребняківської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 13-15).

Сторонами в укладеному було визначено розмір орендної плати, порядок її обчислення, строки сплати, умови перегляду розміру орендної плати, умови і строки передачі земельної ділянки, умови її використання та повернення, відповідальність сторін, а також інші умови.

Пунктом 8 договору визначено, що договір укладено строком на 10 років.

Відповідно до п. 37 договору його дія припиняється, зокрема, у випадках, передбачених законом.

Згідно відмітки на останньому аркуші договору, останній був зареєстрований в Семенівському райвідділі ДП "Центр ДЗК", про що у Державному реєстрі земель 22.07.2008р. вчинено запис за № 06.

Сторонами також підписано акт прийому-передачі земельної ділянки та акт встановлення меж земельної ділянки в натурі.

05.05.2014 року комісією в складі: голови фермерського господарства "Мороз" ОСОБА_2, депутатів Погребняківської сільської ради ОСОБА_3, ОСОБА_4, в присутності представників СФГ "Мироненко" ОСОБА_1 та ОСОБА_5 складено акт про те, що ними оглянута земельна ділянка площею 18,09 га, яка знаходилась у користуванні СФГ "Мироненко" на підставі договору оренди, укладеного 22.07.2008 року між Семенівською РДА та СФГ "Мироненко", в результаті чого було встановлено, що технічними засобами знищено (переорано) посіви озимої пшениці на площі 6.0га та соняшника на площі 3,6 га.(а.с.26).

На підставі заяви СФГ "Мироненко" від 15.07.2014 року, розпорядженням голови Семенівської районної державної адміністрації від 18.07.2014 року №325 створено комісію з визначення та відшкодування збитків(а.с.28,29).

28.08.2014 року комісією складено акт, який затверджено головою Семенівської районної державної адміністрації, в якому зазначено, що внаслідок пошкодження посівів озимої пшениці СФГ "Мироненко" нанесені збитки, за винятком витрат виробництва, пов'язаних із збиранням урожаю, а також витрат на відновлення якості земель відповідно до їх призначення, в розмірі 30961,20грн. а внаслідок пошкодження посівів соняшника СФГ "Мироненко" нанесені збитки, за винятком витрат виробництва, пов'язаних із збиранням урожаю, а також витрат на відновлення якості земель відповідно до їх призначення, в розмірі 19511,28грн.(а.с.30-33).

Враховуючи висновки комісії, позивач звернувся до відповідача з вимогою до про відшкодування завданих збитків, відмова в задоволенні якої стало підставою для звернення СФГ "Мироненко" до господарського суду Полтавської області з даним позовом.

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування місцевим господарським судом норм законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування збитків.

Частиною ч. статті 95 Земельного кодексу України встановлено право землекористувача, зокрема, на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України відшкодування збитків є одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів.

Нормами статті 623 Цивільного кодексу України та статті 224 Господарського кодексу України визначено, що учасник господарських відносин, у разі порушення ним господарського зобов'язання або встановлених вимог щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

При цьому, збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до статті 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

У розясненні Вищого господарського суду України №02-5/215 від 01.04.1994р. "Про деякі питання практики вирішення спорів пов'язаних з відшкодуванням шкоди" зазначається, що вирішуючи спори про стягнення заподіяних збитків (відшкодування шкоди), господарський суд перш за все повинен з'ясувати правові підстави покладення на винну особу зазначеної майнової відповідальності, а саме наявність правила поведінки, встановленого законом або договором; наявність факту порушення такого правила поведінки винною особою; наявність збитків у потерпілої особи; наявність безпосереднього причинно - наслідкового звязку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоду, та збитками потерпілої сторони.

Тобто, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення:1)протиправної поведінки; 2) збитків; 3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; 4) вини та встановлення заходів, вжитих стороною для одержання такої вигоди.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає (постанова Верховного Суду України від 22.01.2013р. у справі №3-72гс12).

Статтею 156 Земельного кодексу України визначено підстави відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам.

Відповідно до вказаних статей, власникам земельних ділянок та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок:

а) вилучення (викупу) сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників для потреб, не пов'язаних із сільськогосподарським і лісогосподарським виробництвом;

б) тимчасового зайняття сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників для інших видів використання;

в) встановлення обмежень щодо використання земельних ділянок;

г) погіршення якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників;

ґ) приведення сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників у непридатний для використання стан;

д) неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно з ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 2 статті 157 Земельного кодексу України регламентовано, що порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до п. 3.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 року № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" власники землі та землекористувачі мають право на захист своїх прав шляхом стягнення збитків з особи, яка вчинила неправомірні дії щодо відповідних земельних ділянок, у випадках, встановлених главою 24 Земельного кодексу України, та за процедурою, передбаченою Порядком визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993р. N 284.

Порядком визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.93 N 284. від 19.04.1993р. №284 (далі - Порядок), визначено, що власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок.

У відповідності до п. 2 зазначеного Порядку розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад. До складу комісій включаються представники Київської, Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, виконавчих комітетів міських (міст обласного значення) рад (голови комісій), власники землі або землекористувачі (орендарі), яким заподіяні збитки, представники підприємств, установ, організацій та громадяни, які будуть їх відшкодовувати, представники державних органів земельних ресурсів і фінансових органів, органів у справах містобудування і архітектури та виконавчих комітетів сільських, селищних, міських (міст районного значення) рад, на території яких знаходяться земельні ділянки.

Пунктом 3 Порядку визначено, що відшкодуванню підлягають збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані.

Відповідно до пункту 5 Порядку збитки відшкодовуються власникам землі і землекористувачам, у тому числі орендарям, підприємствами, установами, організаціями та громадянами, що їх заподіяли, за рахунок власних коштів не пізніше одного місяця після затвердження актів комісій.

Судова колегія зазначає, що оскільки відповідачем заперечується факт знищення посівів СФГ "Мироненко", обставини неправомірності дій з боку відповідача, яким спричиненні позивачу збитки, мають встановлюватися в порядку, визначеному законом, та доводитись певними доказами.

Так, відповідальність за знищення (потраву) посівів передбачена ст. 104 Кодексу про адміністративні правопорушення. Дані справи підвідомчі адміністративним комісіями при виконавчих органах сільських, селищних рад (ст. 218 КУпАП) .

Отже, підставою для стягнення збитків мають бути матеріали адміністративної справи, в тому числі протокол про адміністративне правопорушення, відомості про притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності тощо. Однак, вказані обставини у даній справі відсутні.

Натомість, як встановлено судової колегією, позивачем, в якості доказу на підтвердження знищення посівів саме діями ТОВ імені Шевченка, надано акт обстеження земельної ділянки від 05.05.2014р., складений головою фермерського господарства "Мороз" та депутатами Погребніківської сільської ради в присутності представників Селянського фермерського господарства "Мироненко", в якому зазначено про знищення технічними засобами (переорювання) площі земельних ділянок в розмірі 9,60, на яких було засіяно озиму пшеницю та соняшник.

При цьому, судова колегія звертає увагу, що вказаним актом не встановлено особу, якою здійснено знищення посівів позивача, відсутні вказівки на будь-які дати, коли відбувалися вказані події, а також ідентифікуючі ознаки земельної ділянки, яка було оглянута зазначеними особами.

Таким чином, вказаний акт складено заочно вже після виникнення обставин, на які посилається позивач, а тому не може бути належним доказом, що фіксує певні події.

Крім того, в акті розрахунку та визначення збитків від 28.08.2014р., який складено на підставі акту обстеження земельної ділянки від 05.05.2014р., також відсутні посилання на завдання позивачу збитків саме діями ТОВ імені Шевченка, що не спростовано апелянтом у справі.

Колегією суддів також встановлено, що матеріали справи містять відомості щодо звернення позивача до органів прокуратури та внутрішніх справ з приводу порушення його законних прав та інтересів, однак жодна відповідь зазначених органів не фіксує дати події знищення посівів, винну особу, а також площу та місцезнаходження земельної ділянки, на якій було здійснено зазначені дії, у звязку з чим так само не доводять фактів, на які посилається позивач у справі.

Окрім цього, до матеріалів справи надано лист Державної інспекції сільського господарства в Полтавській області від 04.06.2014р. № 01-14/2504 (а.с. 25), в якому зазначено про знищення посівів позивача саме технічними засобами ТОВ імені Шевченка та проведення засіву культур відповідно до сівозміни товариства.

Проте, як встановлено судовою колегією, вказаний лист Державної інспекції сільського господарства в Полтавській області не містить посилань щодо проведення відповідних перевірок, за результатами яких було встановлені зазначені обставини, а також містить посилання на повідомлення вказаних подій Погребняківською сільською радою.

Таким чином, господарський суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивачем в супереч статті 33 Господарського процесуального кодексу України не доведено наявності вини в діях відповідача, а також причинного звязку між діями останнього та наслідками у вигляді завдання збитків позивачу у справі.

Крім того слід зазначити, що у відповідності до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається в договорі оренди земельної ділянки.

Враховуючи наведене, після виділення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) у порядку, встановленому Законом та реєстрації права власності на земельну ділянку, з урахуванням правових норм Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" дія договору оренди нерозподіленої (невитребуваної) земельної ділянки припиняється, оскільки змінюється предмет договору оренди.

Судова колегія зазначає, що відповідачем надано суду належним чином засвідченні копії свідоцтв про право власності на земельні ділянки від 28.03.2014р. від 26.06.2013р. від 12.03.2014р., а також витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.03.2014р., якими підтверджується факт оформлення права власності на земельні частки (паї) зазначених в них особами (а.с. 199-203).

Крім того, з відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 08.04.2014р. на підставі договорів оренди земельної ділянки, які було зареєстровано в у встановленому законом порядку, у відповідача виникло право користування вказаними вище земельними ділянками ( а.с. 204-211).

Враховуючи зазначене, матеріалами справи підтверджується наявність у ТОВ імені Шевченка права користування земельними ділянками в розмірі 11,7157 га, та місцезнаходженням яких є Полтавська область Семенівський район, с/рада Погребняківська, на підставі цивільно-правових угод з власником відповідних земельних ділянок.

При цьому, позивачем в супереч ст. 33 Господарського процесуального кодексу України на надано належних доказів у справі, якими підтверджується факт самовільного заняття без наявності на це відповідних правовстановлюючих документів відповідачем земельної ділянки, яка є предметом договору оренди від 22.07.2008р., укладеного між позивачем та Семенівською районною державною адміністрацією Полтавської області.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про недоведеність позивачем факту спричинення неправомірними діями відповідача збитків СФГ "Мироненко", у звязку з чим відсутності підстав для стягнення з ТОВ імені Шевченка розміру заявлених позивачем збитків.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в зв'язку з її юридичною та фактичною необґрунтованістю та відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують наведені висновки місцевого господарського суду, у звязку з чим апеляційна скарга Сільського (фермерського) господарства "Мироненко" не підлягає задоволенню з підстав, викладених вище, а оскаржуване рішення господарського суду Полтавської області від 13.05.2015р. у справі №917/464/15 має бути залишене без змін.

Враховуючи, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, витрати апелянта по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49, 99, 101, п.1 ч.1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства "Мироненко" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Полтавської області від 13.05.2015р. у справі №917/464/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 06.10.2015р.

Головуючий суддя Лакіза В.В.

Суддя Білоусова Я.О.

Суддя Бородіна Л.І.