ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

про порушення провадження у справі

"07" жовтня 2015 р. Справа № 911/4495/15

Суддя Карпечкін Т.П., розглянувши позовну заяву і додані до неї документи

Акціонерного товариства Ферротек-Конструкціонс;

до Товариства з обмеженою відповідальністю І.С.К. ВИРОБНИЦТВО;

Компанії ОСОБА_1 ХОЛДІНГС ЛІМІТЕД;

про визнання договору недійсним

визнав подані матеріали достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду.

При цьому, судом встановлено, що відповідачем-2 виступає іноземний субєкт господарювання.

Відповідно до статті 4-2 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

В силу частини 3 статті 4-3 Господарського процесуального кодексу України на господарський суд покладено обовязок створити сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Відповідно до ст.123 Господарського процесуального кодексу України, іноземні суб'єкти господарювання мають такі самі процесуальні права і обов'язки, що і суб'єкти господарювання України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 125 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України.

Судове доручення надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено Міністерству юстиції, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Порядок передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном регулюється Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, до якої Україна приєдналася 19.10.2000 року, прийнявши відповідний нормативний акт - Закон України "Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах".

Відповідно до пункту 6.7 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги у цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України від 27.06.2008 р., суд чи інший компетентний орган України надсилає доручення на підставі Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних та комерційних 1965 року до Центрального органу іноземної держави напряму.

Згідно до ч. 2 п. b) ст. 15 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах 1965 року, якщо документ про виклик до суду або аналогічний документ підлягав передачі за кордон з метою вручення відповідно до положень цієї Конвенції, і якщо відповідач не з'явився, то судове рішення не може бути винесено, поки не буде встановлено, що документ був дійсно доставлений особисто відповідачеві або за його місцем проживання в інший спосіб, передбачений цією Конвенцією, і що, в кожному з цих випадків, вручення або безпосередня доставка були здійснені в належний строк, достатній для здійснення відповідачем захисту. Кожна Договірна Держава може заявити, що суддя, незалежно від положень частини першої цієї статті, може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, у разі, якщо виконані всі наступні умови:

a) документ було передано одним із способів, передбачених цією Конвенцією,

b) з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців,

c) не було отримано будь-якого підтвердження, незважаючи на всі розумні зусилля для отримання його через компетентні органи запитуваної Держави.

Відповідно до ст. 2 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах 1965 року, кожна Договірна Держава призначає Центральний Орган, обов'язком якого є отримання прохань про вручення документів, що виходять від інших Договірних Держав, і здійснення процесуальних дій відповідно до положень статей 3 - 6.

За таких обставин, про розгляд даної справи відповідача належить повідомити в порядку передбаченому Гаагзькою конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах 1965 року (Гаагзькою конвенцію 1965 року).

Згідно з листами Вищого господарського суду України від 15.10.2004 р. N 01-8/1798 та Міністерства юстиції України від 04.10.2004 р. N 25а-84-04 витрати по перекладу документів та оплаті за їх вручення, на стадії судового розгляду повинна нести заінтересована сторона, а після розгляду справи, згадані витрати повинні розподілятись відповідно до вимог частини п'ятої статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, приписами ст. 69 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви.

Відповідно до вимог ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Оскільки суд повинен належним чином повідомити відповідача-2 про час та місце розгляду справи, а також враховуючи положення Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах та приписи ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у справі на строк, не менший ніж шість місяців.

Керуючись ст.ст. 4, 38, 64, 65, 79 86, 123, 125 ГПК України, ст. 15 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах 1965 року (Гаагзькою конвенцію 1965 року), суд, -

УХВАЛИВ:

1. Прийняти позовну заяву до розгляду та порушити провадження у справі.

2. Розгляд справи призначити на 14.03.2016 року о 14 год. 30 хв.

3. Засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Київської області (м. Київ, вул. С. Петлюри, 16 (Комінтерну, 16).

4. Зобов'язати позивача в строк до 23.10.2015 року через канцелярію Господарського суду Київської області надати належним чином нотаріально завірену копію даної ухвали з перекладом на офіційну мову Британських Віргінських островів у двох примірниках.

5. Зобовязати позивача надати суду:

- оригінали (для огляду) та копії (для залучення до матеріалів справи) документів, на підставі яких діє заявник (статут, свідоцтво про державну реєстрацію тощо);

- оригінали доданих до позовної заяви документів для огляду в судовому засіданні;

- власне письмове підтвердження того, що у провадженні господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує господарський спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет, з тих же підстав, а також не має рішення цих органів з такого спору.

6. Зобовязати відповідача-1 надати суду:

- оригінали (для огляду) та копії (для залучення до матеріалів справи) документів, на підставі яких діє відповідач (статут в редакції чинній на даний час та в редакції чинній на момент укладення спірного Договору купівлі-продажу земельної ділянки б/н від 27.12.2012 року; свідоцтво про державну реєстрацію тощо);

- відзив на позов з правовим та документальним обґрунтуванням його висновків.

7. Зобовязати відповідача-2 надати суду:

- оригінали (для огляду) та копії (для залучення до матеріалів справи) документів, на підставі яких діє відповідач (статут, свідоцтво про державну реєстрацію тощо);

- відзив на позов з правовим та документальним обґрунтуванням його висновків.

8. Учасникам процесу письмові докази, які подаються до господарського суду, оформити відповідно до вимог статті 36 Господарського процесуального кодексу України, а пояснення по суті спору викласти письмово.

9. Викликати повноважних представників сторін у судове засідання.

10. Повноваження представників сторін мають бути підтверджені довіреністю, оформленою в установленому порядку (засвідченою нотаріально або, якщо довіреність видає юридична особа - підписом її керівника та завірена печаткою цієї організації); у разі представництва інтересів сторони безпосередньо її керівництвом - відповідним документом, що підтверджує його призначення або обрання (або засвідчені належним чином витяги з них).

11. Явка повноважних представників сторін у судове засідання визнається обовязковою.

12. Попередити сторони про матеріальну відповідальність за неявку в судове засідання та невиконання вимог суду. Попередити учасників провадження про те, що відповідно до пункту пятого статті 83 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, приймаючи рішення, має право: стягувати в доход Державного бюджету України з винної сторони штраф у розмірі до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за ухилення від вчинення дій, покладених господарським судом на сторону; попередити учасників провадження про те, що відповідно до пунктів 1-3 статті 382 Кримінального кодексу України, умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню - карається штрафом від п'ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років (ч. 1). Ті самі дії, вчинені службовою особою, - караються штрафом від семисот п'ятдесяти до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до п'яти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років (ч. 2). Дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, вчинені службовою особою, яка займає відповідальне чи особливо відповідальне становище, або особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею, або якщо вони заподіяли істотну шкоду охоронюваним законом правам і свободам громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб, - караються позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

13. Копію ухвали Господарського суду Київської області надіслати позивачу і відповідачу-1.

14. Направити дану ухвалу відповідачу-2 у порядку встановленому ст. ст. 125, 126 ГПК України, в порядку передбаченому Гаагзькою конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах 1965 року (Гаагзькою конвенцію 1965 року).

15. Зупинити провадження у справі до 14.03.2016 року.

Суддя Т.П. Карпечкін