ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2015 року Справа № 915/1431/15

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Васильєвої Л.І. при секретарі судового засідання Цуріці І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві справу

за позовом: Державного підприємства Науково-виробничий комплекс газотурбобудування Зоря-Машпроект /54018, м.Миколаїв, пр.Жовтневий, 42-А, /,

до відповідача: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Транс-Логістік-Сервіс /54000, м.Миколаїв, ул.Мала Морська, буд.108, офіс 207, /,

про: стягнення 4357,86грн.

За участю представників сторін

від позивача: ОСОБА_2, довіреність №17/1-7554 від 21.08.2015р.

від відповідача: представник не зявився

Державне підприємство Науково-виробничий комплекс газотурбобудування Зоря-Машпроект звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовними вимогами до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Транс-Логістік-Сервіс про стягнення з останнього заборгованості за договором №944 про надання послуг електрозвязку від 20.04.2012 року в сумі 4357,86грн. в тому числі: заборгованість по сплаті абонплати в розмірі - 580,46грн., за послуги міжміського звязку в розмірі 1775,65грн., 3% річних в розмірі 192,91грн. та 1808,84грн. втрати від інфляції.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем порушено приписи чинного законодавства та умови договору про надання послуг електрозвязку №944 від 20.04.2012 року, відповідач своєчасно не розрахувався за надані йому послуги у звязку з чим йому були нараховані збитки від інфляції та 3% річних.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 11.08.2015 року було прийнято позовну заяву до розгляду, розгляд справи призначено на 02.09.2015 року об 11год.30хв.

Ухвалою суду від 02.09.2015 року розгляд справи було відкладено на 30.09.2015 року об 11год.30хв. у зв'язку з неявкою у судове засідання відповідача, неподанням ним відзиву на позовні вимоги та необхідністю витребування доказів у справі.

У судовому засіданні 30.09.2015 року судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У відповідності зі ст.ст. 64, 77 Господарського процесуального кодексу України ухвали господарського суду від 11.08.2015р., 02.09.2015р. були направлені на юридичну адресу відповідача. Отже, він вважається належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи.

Відповідач правом, передбаченим ст.59 Господарського процесуального кодексу України щодо надання відзиву на позовну заяву і документів, що підтверджують заперечення проти позову не скористався, вимоги ухвали господарського суду щодо надання відзиву на позовну заяву та заперечень проти позову не виконав.

Згідно ст.75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд

встановив:

20.04.2012 року між сторонами у справі був укладений Договір №944 про надання послуг електрозвязку, згідно п.3.2.8. якого відповідач повинен своєчасно вносити плату за користування телефоном, міжміські та міжнародні телефонні розмови, подані в кредит телеграми та інші послуги, надані по телефону.

Пунктами п. 4.1 - 4.2 Договору №944 послуги, що надаються Оператором звязку, оплачуються за тарифами, затвердженими згідно з чинним законодавством. Споживач оплачує послуги електрозвязку за спільно погодженою системою оплати (кредитною).

Пунктами 4.3, 4.4, 4.5, 4.6 Договору №944 передбачено, що відповідач повинен своєчасно оплачувати надані послуги. Розрахунок за користування місцевим телефонним звязком здійснюється за сталою (безпочасовою оплатою) або змінною (за почасовою) величиною, якщо остання передбачена технічними можливостями обладнання АТС. Оператор звязку у відповідності з нормативними документами приймає від відповідача оплату послуг електрозвязку або доручає проводити прийом оплати організаціям та установам (відділенням звязку, касам Ощадбанку, комерційним банкам тощо), з якими укладені договори. Оператор звязку інформує відповідача про перелік та місцезнаходження (адресу) пунктів прийому платежів. Розрахунки за фактично отримані в кредит послуги електрозвязку за кожний попередній місяць проводяться відповідачем протягом десяти днів з дня отримання рахунку, але не пізніше 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим. За отримані в кредит послуги міжміського та міжнародного телефонного звязку стягується додаткова плата в розмірі двох відсотків вартості надання послуг. У разі застосування авансової системи оплати відповідач для одержання послуг електрозвязку проводить щомісячно до 20-го числа поточного місяця передоплату їх вартості в розмірі не менше суми послуг, наданих у попередньому розрахунковому періоді, з подальшим перерахунком (до 10-го числа місяця, що настає після розрахункового періоду), виходячи з фактично наданих послуг.

Позивач рахунки на оплату наданих послуг за договором направляв відповідачу листами №03/5-13542 від 28.12.2012р., №03/5-7608 від 31.07.13р., №03/5-10690 від 11.11.2013р. та №03/5-1009 від 07.02.2014р.

Позивач в позовній заяві зазначає, що на виконання умов Договору позивачем за період з липня 2012 року по лютий 2013 року за надані послуги телефонного звязку заборгованість становить 2356,11грн., що підтверджується рахунками (рахунки-акти):

- №10008 від 08.08.2012р. на суму 89,26грн. (залишок на суму 8,10грн.);

- №10073 від 28.08.2012р. на суму 566,78грн.,

- №10148 від 10.09.2012р. на суму 93,72грн.,

- №10185 від 20.09.2012р. на суму 294,70грн.,

- №10268 від 09.10.2012р. на суму 93,72грн.,

- №10313 від 24.10.2012р. на суму 438,94грн.,

- №10378 від 09.11.2012р. на суму 93,72грн.,

- №10423 від 22.11.2012р. на суму 350,84грн.,

- №10486 від 06.12.2012р. на суму 93,72грн.,

- №10537 від 24.12.2012р. на суму 122,41грн.,

- №9045 від 11.01.2013р. на суму 93,72грн.,

- №9083 від 23.01.2013р. на суму 1,98грн.,

- №9144 від 06.02.2013р.на суму 93,72грн.,

- №9249 від 06.03.2013р. на суму 10,04грн.

Разом з тим, в порушення умов договору, відповідач вартість наданих послуг не оплатив.

Згідно до п.2.2.6 Договору у разі порушень Споживачем договірних зобовязань, передбачених п.3.2 Договору, зокрема, зобовязань вносити плату за користування телефоном, Оператор звязку має право призупиняти надання послуг телефонного звязку, а також припиняти дію договору у разі порушень Споживачем договірних зобовязань, передбачених п.3.2 Договору, в тому числі, щодо своєчасного внесення плати за користування телефоном, міжміські та міжнародні телефонні розмови.

Позивач запропонував відповідачу розірвати укладений Договір з 01.11.2013 року та направив останньому Додаткову угоду №1 до Договору від 20.04.2012р. №944, що підтверджується листом №03/5-7608 від 31.07.2013 року.

13.01.2015 року за вих.№17/1-148 року та 06.03.2015 року за вих.№17/1-2356 позивач направив за місцезнаходженням відповідача, зазначеним у Договорі, претензії про сплату заборгованості за Договором та нарахованих санкцій. Заявлені претензії залишились без відповідей та задоволення.

Таким чином, станом на день подачі позову до суду заборгованість відповідача за отримані за договором послуги складає 2356,11грн., яку позивач просить стягнути у судовому порядку.

Пунктом 1 ст. 901 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України та ст. 193 ГК України, зобовязання має виконуватись відповідно до умов договору та вимог ЦК України та ГК України. Одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна умов договору не допускається. Договір є обовязковим для виконання сторонами.

Заборгованість відповідача в сумі 2356,11грн підтверджена матеріалами справи, а саме: копіями договору №944 про надання послуг електрозв'язку від 20.04.2012 року та рахунками, рахунками-актами, а отже підлягає задоволенню.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вказаної норми, позивач просить стягнути з відповідача: 3% річних від простроченої суми в розмірі 192,91грн. та 1808,84грн. індексу інфляції за період з 21.08.2012р. по 21.03.2013р.

Отже, за невиконання належним чином грошових зобов'язань згідно з вимогами діючого законодавства України у встановлений строк, за розрахунком позивача боржнику цілком обґрунтовано нараховано до стягнення 3% річних від простроченої суми в розмірі 192,91грн. та 1808,84грн. індексу інфляції.

Частина 1 ст. 15 Цивільного кодексу України встановлює, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Вказаною нормою обов'язок доказування покладений на сторони процесу. Доказування полягає у поданні доказів сторонами та доведенні їх переконливості суду.

Відповідач не спростував вимоги позивача, не надав суду відповідні докази, які свідчать про відсутність заборгованості перед кредитором за договірними зобовязаннями.

В спірних правовідносинах відповідачем дійсно порушені норми та приписи діючого законодавства, в звязку з чим позивач цілком правомірно звернувся до господарського суду з відповідним позовом.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити.

2.Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Транс-Логістік-Сервіс /54000, м.Миколаїв, ул.Мала Морська, буд.108, офіс 207, / на користь Державного підприємства Науково-виробничий комплекс газотурбобудування Зоря-Машпроект /54018, м.Миколаїв, пр.Жовтневий, 42-А, / заборгованість по сплаті абонплати в розмірі 580,46грн., заборгованість за послуги міжміського звязку в розмірі 1775,65грн., суму 3% річних в розмірі 192,91грн., втрати від інфляції в розмірі 1808,84грн. та 1827,00грн. судового збору.

Видати наказ.

Рішення у відповідності зі ст.85 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Сторони, які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково у порядку і строки встановлені ст.93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 05.10.2015р.

Суддя Л.I. Васильєва