КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2015 р. Справа№ 910/9197/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Смірнової Л.Г.

суддів: Чорної Л.В.

Кропивної Л.В.

при секретарі судового засідання: Огірко А.О.

за участю представників:

від позивача: Фомін М.В. за довіреністю від 12.02.2015

від відповідача: Кириченко С.М. за довіреністю від 17.08.2015

Розглянувши апеляційну скаргу Науково-технологічного алмазного концерну (Алкон) Національної академії наук України в особі підрозділу "Алкон-Сервіс" Науково-технологічного алмазного концерну "Алкон" НАН

на рішення Господарського суду міста Києва від 04.06.2015

у справі №910/9197/15 (суддя К.В. Полякова)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕСТ-СЕРВІС ТРЕК"

до Науково-технологічного алмазного концерну (Алкон) Національної академії наук України в особі підрозділу "Алкон-Сервіс" Науково-технологічного алмазного концерну "Алкон" НАН

про стягнення грошових коштів у розмірі 84 808,34 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.06.2015 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕСТ-СЕРВІС ТРЕК" задоволено.

Стягнуто з Науково-технологічного алмазного концерну (Алкон) Національної академії наук України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест-Сервіс трек" 60000 гривень 00 копійок основного боргу, 10714 гривень 52 копійки пені, 12905 гривень 33 копійки інфляційних втрат, 1188 гривень 49 копійок - 3% річних та 1827 гривень 00 копійок витрат зі сплати судового збору.

Не погодившись з рішенням Господарського суду міста Києва від 04.06.2015, Науково-технологічний алмазний концерн (Алкон) Національної академії наук України в особі підрозділу "Алкон-Сервіс" Науково-технологічного алмазного концерну "Алкон" НАН звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 04.06.2015 та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до протоколу про автоматичний розподіл справ між суддями визначено склад суду для розгляду справи №910/9197/15, головуючий суддя Смірнова Л.Г. судді: Чорна Л.В., Кропивна Л.В.

Розпорядженням голови Київського апеляційного господарського суду від 27.07.2015 у зв'язку з перебуванням судді Чорної Л.В. у відпустці змінено склад судової колегії: головуючий суддя Смірнова Л.Г., судді Жук Г.А. та Кропивна Л.В

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.07.2015 апеляційну скаргу Науково-технологічного алмазного концерну (Алкон) Національної академії наук України в особі підрозділу "Алкон-Сервіс" Науково-технологічного алмазного концерну "Алкон" НАН прийнято до провадження. Розгляд справи призначено на 09.09.2015.

Через загальний відділ документального забезпечення Київського апеляційного Господарського суду від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 04.06.2015 залишити без змін.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 26.08.2015 у зв'язку з перебуванням судді Жук Г.А. у відпустці змінено склад судової колегії: головуючий суддя Смірнова Л.Г., судді Чорна Л.В. та Кропивна Л.В.

26.08.2015 у судовому засіданні оголошено перерву до 09.09.2015.

Через загальний відділ документального забезпечення Київського апеляційного Господарського суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення, в яких останній просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 04.06.2015 залишити без змін.

У судове засідання 09.09.2015 з'явились представники позивача та відповідача.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі, просив скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 04.06.2015 та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Представник позивача заперечив проти доводів викладених в апеляційній скарзі, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 04.06.2015 залишити без змін.

Відповідно до статті 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу, також апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

07.02.2014 між Науково-технологічним алмазним концерном (АЛКОН) Національної академії наук України в особі підрозділу "Алкон-сервіс" НТАК "АЛКОН" НАН України (Довіритель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "БЕСТ-СЕРВІС ТРЕК" (Повірений) укладено Договір про надання правової допомоги №7 (надалі - Договір).

За умовами укладеного договору, а саме п.1.1., в порядку та на умовах, визначених даним Договором, Повірений зобов'язується виконати наступні юридичні дії: - розробити стратегію захисту інтересів Довірителя і здійснити захист його інтересів в судах України господарської юрисдикції по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Фактор" до Довірителя про стягнення 188180,83 грн., з яких: 172000,00 грн. - основний борг, 8524,99 грн. - пеня, 7655,84 грн. - 3% річних за договором про надання охоронних послуг від 27 грудня 2005р. № 399, укладеного між Довірителем в особі Підрозділу "Алкон-сервіс" НТАК "Алкон" НАН України та Приватним підприємством "Ястреб", право вимоги яких виникло у позивача на підставі Договору переуступки права вимоги № 02/12 від 27.12.2012, укладеного між позивачем та ПП "Ястреб". Права і обов'язки за виконаними Повіреним юридичними діями, передбаченими п.1.1. Договору, набуває безпосередньо Довіритель.

Повірений зобов'язаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення. Повірений може відступити від змісту доручення, якщо цього вимагають інтереси Довірителя і Повірений не міг попередньо запитати Довірителя або не одержав у розумний строк відповіді на свій запит. У цьому разі Повірений повинен повідомити Довірителя про допущені відступи від змісту доручення як тільки це стане можливим (п.2.1. договору).

За умовами розділу 3 договору, повірений зобов'язаний: - ознайомитися з наданими Довірителем матеріалами, що стосуються спору, вказаного в п, 1.1 цього Договору; - розробити стратегію захисту інтересів Довірителя в судах України господарської юрисдикції; - розробити та передати Довірителю відповідні процесуальні документи; - здійснити представництво інтересів Довірителя в судових засіданнях Господарського суду м. Києва; - здійснити представництво інтересів Довірителя в судових засіданнях Київського апеляційного господарського суду; - здійснити представництво інтересів Довірителя в судових засіданнях Вищого господарського суду України; - повідомляти Довірителеві на його вимогу всі відомості про хід виконання доручення; - після виконання доручення, або в разі припинення даного Договору до його виконання, негайно повернути Довірителеві, на його письмову вимогу, видані Повіреному та залученим ним до виконання доручення третім особам, довіреності, строк чинності яких не закінчився, і, на письмову мотивспану вимогу Довірителя, надати звіт про виконання доручення.

У свою чергу до обов'язків Довірителя, згідно розділу 4 договору, належить: - забезпечити Повіреного всіма матеріалами по справі, в т.ч. копіями документів первинного бухгалтерського обліку, необхідними йому для надання послуг згідно цього Договору; - оплатити послуги Повіреного по виконанню цього Договору; - негайно прийняти від Повіреного все одержане ним у зв'язку з виконанням цього Договору.

Положеннями пункту 5.6. договору сторони погодили, що факт надання послуг за цим договором підтверджується актом наданих послуг, підписаним сторонами та скріпленим їх печатками та відповідним судовим рішенням.

Із матеріалів справи вбачається, що 01.04.2014 Господарським судом міста Києва ухвалено рішення у справі №910/2715/14, яким відмовлено у стягненні з Науково-технологічного алмазного концерну (Алкон) Національної академії наук України в особі підрозділу "Алкон-Сервіс" 188 180,83 грн. Із тексту вказаного рішення вбачається, що від Науково-технологічного алмазного концерну (Алкон) Національної академії наук України в особі підрозділу "Алкон-Сервіс" був присутній уповноважений представник.

02.04.2014 Товариством з обмеженою відповідальністю "БЕСТ-СЕРВІС ТРЕК" та Підрозділом "Алкон-Сервіс" Науково-технологічного алмазного концерну (AJIKOH) НАН України складено, підписано та скріплено печатками обох сторін Акт надання послуг №12 за Договором про надання правової допомоги №7 на суму 11000,00 грн.

Після підписання акту наданих послуг, позивачем 02.04.2014 виставлено відповідачеві рахунок на оплату №12 на суму 11000,00 грн. за Розробку стратегії захисту інтересів Довірителя у Господарському суді м. Києва. Вказаний рахунок відповідачем сплачений у повному обсязі.

У подальшому, 27.06.2014 сторонами складено, підписано та скріплено печатками обох сторін Акт надання послуг №18 на суму 65000,00 грн. На підставі підписаного акту № 18 Товариство з обмеженою відповідальністю "Бест-Сервіс Трек" виставило відповідачеві рахунок на оплату №19 від 24.04.2014, який оплачений останім лише частково, а саме у розмірі 5000,00 грн.

Оскільки грошових коштів у розмірі 60000,00 грн. на користь позивача протягом тривалого часу не спрямовано відповідачем, ТОВ "Бест-Сервіс Трек" звернулось із позовом до суду, у межах якого просить стягнути з відповідача 60000,00 грн. суму основного боргу, 12905,33 грн. інфляційні втрати, 1188,49 - 3% річних та 10714,52 грн пені.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем до суду надано акт надання послуг №12 від 02.04.2014 та акт надання послуг №18 від 27.06.2014, які складені, підписані та скріплені печатками обох сторін.

З огляду на викладене, Київський апеляційний Господарський суд дійшов обґрунтованого висновку, що у матеріалах справи наявні належні та допустимі докази того, що послуги виконані ТОВ "Бест-Сервіс Трек" у повному обсязі, на належному рівні та прийняті клієнтом.

Відповідно до статті 173 Господарського кодексу України (далі- ГК України), господарським визначається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених ГК України, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботи, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматись від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Статтею 901 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

У частині 2 статті 902 ЦК України зазначено, що виконавець повинен надати послугу особисто.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Стаття 629 ЦК України, яка кореспондується із ст.526 ЦК України, визначає обов'язковість виконання сторонами договору, тобто всі умови договору з моменту його укладення, який встановлено ст.640 ЦК України, стають однаково обов'язковими для виконання сторонами. Будучи пов'язані взаємними правами та обов'язками (зобов'язаннями), сторони не можуть в односторонньому порядку відмовлятися від виконання зобов'язання або змінювати його умови, крім випадків, передбачених угодою сторін або законом.

Приписами ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Положеннями статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Оскільки зміст предмета послуги за договором між сторонами складається як із власне професійних юридичних дій виконавця, невіддільних від його особи, так і з позитивного для замовника ефекту від таких дій, тому наявність волевиявлення клієнта, щодо прийняття робіт, та наявність підписаних актів та рішення у справі, свідчить про наявність підстав покладення на відповідача оплати таких послуг у розмірі 60000,00 грн.

Відповідно до статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно п.1. статті 230 ГК України, штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6.3. договору за несвоєчасну виплату винагороди повіреному довіритель сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення.

Згідно з ч.6 статті 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Судом перевірено наданий позивачем розрахунок пені, з урахуванням умов Договору та приписів ст. 232 ГК України, з яким суд погоджується щодо сум та строків, здійснивши перерахунок сум пені, суд визнає суму пені обґрунтованою у розмірі 10 714,52 грн.

Згідно статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи приписи статті 549, частини другої статті 625 ЦК України правовими наслідками порушення грошового зобов'язання, тобто зобов'язання сплатити гроші, є обов'язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) та інфляційних втрат, не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора, який полягає у отриманні від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові та відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

З системного аналізу наведених законодавчих норм, вбачається право кредитора вимагати стягнення боргу, враховуючи відсотків річних, як спосіб захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

За приписами п. 3.1., 3.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" від 17.12.2013 № 14 інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.

Згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур'єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 03.04.1997 №62-97 "Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ", якщо сума боргу повинна бути сплачена в період з 1 по 15 числа відповідного місяця, то вона індексується з рахунком цього місяця, а якщо сума повинна бути сплачена з 16 по 31 число відповідного місяця, то вона індексується з наступного місяця.

Враховуючи вище викладене, перевіривши розрахунок інфляційної складової суми боргу суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення інфляційних втрат підлягає задоволенню у сумі розміром 12905,33 грн., тобто як визначено законодавством, за весь час прострочення платежу.

Перевіривши розрахунок 3% річних, суд визнав його обґрунтованим та таким, що відповідає нормам чинного законодавства України, а вимогу позивача про стягнення з відповідача суми 3% річних розміром 1188,49 грн. такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Статтями 32, 33 ГПК України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд не вбачає підстав для скасування рішення Господарського суду міста Києва від 04.06.2015 у справі №910/9197/15.

Керуючись ст. ст 99, 101, 102, 103, 104, 105, Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Науково-технологічного алмазного концерну (Алкон) Національної академії наук України в особі підрозділу "Алкон-Сервіс" Науково-технологічного алмазного концерну "Алкон" НАН на рішення Господарського суду міста Києва від 04.06.2015 у справі №910/9197/15 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 04.06.2015 у справі №910/9197/15 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/9197/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Л.Г. Смірнова

Судді Л.В. Чорна

Л.В. Кропивна