ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" жовтня 2015 р.Справа № 923/1007/15
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Лисенко В.А.

суддів: Головея В.М., Ліпчанської Н.В.

При секретарі судового засідання: Молодові В.С.

За участю представників сторін:

від прокуратури - ОСОБА_1, посвідчення № 031417 від 19.01.2015р.; прокурор Центрально-міського району м.Кривого Рогу.

Інші представники в судове засідання не з'явились, про час, дату та місце його проведення повідомлені належним чином.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

на рішення господарського суду Херсонської області від 22.07.2015р.

по справі № 923/1007/15

за позовом прокурора Центрально-міського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в інтересах держави в особі позивача: Комунального підприємства теплових мереж Кріворіжтепломережа

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення 68 438,73 грн.

Встановила:

У травні 2015 року прокурор Центрально - міського району м. Кривого Рогу Дніпропетровскої області в інтересах держави в особі комунального підприємства теплових мереж "Кріворіжтепломережа" м. Кривій звернувся до господарського суду Херсонської області з позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 заборгованості за спожиту теплову енергію 40 359,34 грн., 26646, 34 грн. збитків від інфляції 1433,05 грн. 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням з боку відповідача умов оплати за договором про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, укладеного між сторонами.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 22 липня 2015 р. (суддя Александрова Л.І.) позов задоволено повністю; стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь комунального підприємства теплових мереж "Кріворіжтепломережа" 40 359,34 грн основного боргу, 1 433,05 грн. 3% річних, 26 646, 34 грн. збитків від інфляції та 1 827,00 грн. - витрат по сплаті судового збору.

Приймаючи рішення суд першої інстанції з посилкою на ст. ст. 193, 230, 231,275 ГК України та ст.ст. 525,526,530,625 ЦК України дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог , оскільки факт наявності у відповідача боргу перед позивачем підтверджується матеріалами справи.

Не погодившись із вищезазначеним судовим рішенням, Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення господарським судом норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення господарського суду Херсонської області та постановити нове, яким в задоволені позову відмовити, провадження у справі припинити та залишити позов без розгляду.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу сторона посилається на порушення прокурором представницьких функцій держави, оскільки, на думку сторони прокурор звернувся в інтересах комунального підприємства, що прямо заборонено законом, оскільки комунальне підприємство є самостійним суб'єктом підприємницької діяльності, має власні органи управління, правовий статус, веде господарську діяльність та не наділений владними повноваженнями.

Більш детальніше доводи зазначені у скарзі.

У відзиві на апеляційну скаргу сторона просить залишити рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представники Комунального підприємства теплових мереж Кріворіжтепломережа та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 у судове засідання не зявились. Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, про причини незявлення суд не повідомили.

Судова колегія вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутністю представників зазначених осіб, оскільки їх явка не визнавалась обовязковою.

Заслухавши пояснення представника прокуратури, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки господарським судом Херсонської області, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла наступників висновків.

Відповідно до ст.101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 121 Конституції України на прокуратуру покладено представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Відповідно до Рішення Конституційного суду України від 08.04.1999р. № 3 рп/99 "У справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді)") положення абзацу четвертого частини першої статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України в контексті пункту 2 статті 121 Конституції України треба розуміти так, що прокурори та їх заступники подають до арбітражного суду позови саме в інтересах держави, а не в інтересах підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності.

Прокурор або його заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави чи в чому існує загроза інтересам держави, і ця заява, за статтею 2 Арбітражного процесуального кодексу України, є підставою для порушення справи в арбітражному суді.

Відповідно до пункту 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. № 7 "Про деякі питання участі прокурора у розгляді справ,підвідомчих господарським судам" господарський суд повинен оцінювати правильність визначення прокурором органу, на який державою покладено обов'язок щодо здійснення конкретних функцій у правовідносинах, пов'язаних із захистом інтересів держави. Інтереси держави мають чітко формулюватися й умотивовуватися прокурором.

У випадках неправильного визначення прокурором позивача, тобто органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, господарський суд на підставі пункту 1 частини першої статті 63 ГПК повертає таку позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Якщо господарський суд помилково порушив провадження у справі за позовом прокурора, в якій неправильно визначено позивача за вимогами про захист інтересів держави, такий позов підлягає залишенню без розгляду відповідно до пункту 1 частини першої статті 81 ГПК.

Однак у разі коли прокурором подано позовну заяву в інтересах держави як позивачем (частина друга статті 2, частина друга статті 29 ГПК), то господарський суд не вчиняє процесуальних дій, зазначених в абзацах третьому і четвертому цього пункту постанови; в таких випадках повернення позовної заяви або залишення її без розгляду можливе лише за наявності підстав, зазначених відповідно у пунктах 1, 2, 3, 5-9 частини першої статті 63 або в пунктах 1, 2, 5, 6 частини першої статті 81 ГПК.

При цьому якщо прокурор у позовній заяві не вказав обставин, повязаних з порушенням інтересів держави або з обґрунтуванням необхідності захисту таких інтересів, то господарський суд повертає позовну заяву без розгляду на підставі пункту 3 частини першої статті 63 ГПК. У разі ж коли суд у зазначених випадках помилково порушив провадження у справі за позовом прокурора, відповідний позов залишається без розгляду згідно з пунктом 1 частини першої статті 81 названого Кодексу.

У даному конкретному випадку прокурором взагалі не наведено в чому полягає порушення інтересів держави чи в чому існує загроза інтересам держави.

Крім того, позов заявлений в інтересах держави в особі Комунального підприємства теплових мереж "Кріворіжтепломережа", якій не підпадає під ознаки пункту 2 , визначеного у даному Рішенні Конституційного суду, тому що комунальне підприємство є самостійним суб'єктом підприємницької діяльності, має власні органи управління, правовий статус, веде господарську діяльність та не наділений владними повноваженнями.

Суд першої інстанції залишив поза уваги зазначені обставини, а тому рішення суду підлягає скасуванню, а відповідний позов залишається без розгляду згідно з пунктом 1 частини першої статті 81 названого Кодексу.

Апеляційна скарга у зв'язку з таким підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.99, 101, 103 п.2 ,103 п.3, 104 п.4 ч.1, 105 ГПК України, судова колегія -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення господарського суду Херсонської області від 22 липня 2015р. по справі № 923/1007/15 скасувати.

Позов прокурора Центрально - міського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в інтересах держави в особі комунального підприємства теплових мереж "Кріворіжтепломережа" м. Кривій Ріг до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення 68 438,73 грн. залишити без розгляду.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано 08.10.2015р.

Головуючий суддя В.А. Лисенко

Суддя В.М. Головей

Суддя Н.В. Ліпчанська