РІШЕННЯ

01.10.2015Справа №910/18934/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., при секретарі судового засідання Нечай О.Н., розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/18934/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «СВР-ТЕХНОЛОГІЯ», м. Київ,

до товариства з обмеженою відповідальністю інвестиційної компанії «СХІДГАЗБУД», м. Київ,

про стягнення 90 521,27 грн.,

за участю представників:

позивача - Істоміна В.Л. (довіреність від 17.08.2015 № б/н);

відповідача - Москаленко А.С. (довіреність від 17.08.2015 № б/н).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СВР-ТЕХНОЛОГІЯ» (далі - Товариство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю інвестиційної компанії «СХІДГАЗБУД» (далі - Компанія): 58 057 грн. основного боргу за договором від 15.10.2014 № 15/10/14 (далі - Договір); 13 046,99 грн. пені; 18 729,91 грн. втрат від інфляції; 687,37 грн. 3% річних, а всього 90 521,27 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.07.2015 порушено провадження у справі та призначено судовий розгляд на 18.08.2015.

18.08.2015 відповідач подав суду клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з неможливістю забезпечити явку повноважного представника.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.08.2015 розгляд справи було відкладено на 17.09.2015, у зв'язку з неявкою представників відповідача та задоволенням клопотання Компанії про відкладення.

17.09.2015 відповідач подав суду документи для долучення до матеріалів справи на виконання вимог ухвал суду та відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог, посилаючись на таке:

- 28.03.2014 Компанією та публічним акціонерним товариством «Київенерго» (далі - ПАТ «Київенерго») було укладено договір №457/ЗЕ-14 про виконання робіт, пов'язаних з будівництвом філіалу заводу «Енергія»;

- 15.10.2014 сторонами було укладено Договір, за мовами якого Товариство зобов'язалося виконати, а Компанія - прийняти та своєчасно здійснити оплату за роботи згідно етапів виконання робіт: виконання монтажу теплообмінника в приміщенні бойлерної за адресою: м. Київ, вул. Колекторна, 44;

- 03.11.2014 сторонами було підписано та скріплено печатками акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2014 року на загальну суму 14 856,22 грн.;

- 10.11.2014 комісія у складі головного інженера відповідача та представником ПАТ «Київенерго» склала акт про те що роботи з монтажу обладнання (теплообмінник водо-водяний 4-х секційний Ду300Ру16, з комплектом калачів) виконані з недотриманням вимог проектної документації, стандартів, будівельних норм і правил та були допущені підприємством, що здійснювало монтаж обладнання. Час, необхідний для виправлення вказаних дефектів ставить під загрозу своєчасне введення в експлуатацію об'єкту;

- позивач фактично самоусунувся від виконання робіт та умов Договору, а всі наступні дії щодо монтажу теплообмінника проводилися без участі позивача та підтверджується документально;

- 14.11.2014, на підставі акту комісії від 10.11.2014, протоколом 13/11 технічної наради було вирішено усунути протікання через фланцеве ущільнення водяних підривників та провести гідравлічне випробування на тиск згідно паспорту;

- 19.11.2014 було проведення випробування та зафіксовано у акті, що теплообмінник пройшов гідравлічне випробування;

- 24.11.2014 було підписано акт, яким зафіксовано закінчення монтажу обладнання та те, що роботи виконані у відповідності з проектною документацією, стандартами, будівельними нормами і правилами, технічними умовами і відповідають вимогам їх приймання;

- позивач не виконав умови Договору;

- твердження позивача, що відповідач отримав акт № 2 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2014 року від 03.11.2014 на загальну суму 43 200, 78 грн. та довідку про вартість виконаних робіт за листопад 2014 року від 03.11.2014 не відповідає дійсності;

- Компанія лист від 23.12.2015 не отримувала;

- рекомендований лист, який був надісланий позивачем 31.12.2014, відповідач отримував, проте у ньому була листівка з новорічним привітанням позивача, а не акти приймання виконаних будівельних робіт;

- оскільки Товариством не виконано роботи за Договором, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами, вимоги позивача про стягнення заборгованості, пені, 3% річних та втрат від інфляції є безпідставними.

Представники сторін у судовому засіданні 17.09.2015 подали клопотання про продовження строку розгляду спору.

Суд визнав клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.09.2015 розгляд справи було відкладено на 01.10.2015; продовжено строк розгляду спору на п'ятнадцять днів.

30.09.2015 та 01.10.2015 позивач подав суду письмові пояснення та документи для долучення до матеріалів справи. Товариство вказало не те, що: акти № 1 та № 2 були складені на прохання відповідача; позивач надсилав Компанії крім не підписаного акту № 2, також, акт № 1 з метою нагадуванням про необхідність спати боргу; Товариством до виконання робіт за Договором залучалися виконавці, в підтвердження чого позивача надав копії договорів та відповідних актів про приймання-передачі робіт.

У судовому засіданні 01.10.2015 представник позивача надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача надав пояснення по суті спору, у задоволенні позову просив відмовити повністю.

У судовому засіданні 01.10.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Судом, у відповідності до вимог статті 811 ГПК України, складалися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

15.10.2014 Компанією (замовник) і Товариством (виконавець) було укладено Договір, за умовами якого:

- в порядку та умовах, визначених Договором, виконавець зобов'язується виконати, а замовник зобов'язується прийняти та своєчасно здійснити оплату за такі роботи згідно етапів виконання робіт: виконання монтажу теплообмінника в приміщенні бойлерної за адресою: м. Київ, вул. Колекторна, 44, а замовник оплачує роботи згідно умов Договору (пункт 1.1 Договору);

- аналіз проведених вимірів, складання дефектної відомості (при необхідності), усунення дефектів. Усунення дефектів, після складання дефектної відомості, додаткові роботи сплачуються за договірними розцінками (пункт 1.2 Договору);

- протягом терміну дії Договору виконавець зобов'язується: своїми силами і засобами виконати роботу в обсязі і строки, передбачені умовами Договору; здати замовнику належно виконані роботи у стані, що відповідає проектно-кошторисній документації; використовувати для виконання робіт матеріально-технічні ресурси, які забезпечені відповідними технічними паспортами та сертифікатами; виконавець зобов'язується додержуватись вимог законодавства та інших нормативно-правових актів щодо охорони та гігієни праці (пункт 2.1 Договору);

- протягом дії Договору замовник зобов'язується: забезпечити виконавця матеріалами для виконання робіт в повному обсязі; прийняти за актом, належно виконану виконавцем роботу відповідно до умов Договору; оплатити виконавцю за роботу, передбачену умовами Договору, в розмірах і строки, які встановлені Договором (пункт 2.2 Договору);

- загальна вартість згідно Договору складає: 40 000 грн. з урахуванням ПДВ - 8 000 грн. (пункт 3.1 Договору);

- перегляд додатково виконаних робіт оформлюється сторонами шляхом укладання додаткової угоди (пункт 3.2 Договору);

- вартість виконаних підрядником робіт розраховується згідно з державним будівельним нормам і правилам України (пункт 3.3 Договору);

- оплата вартості замовником здійснюється таким шляхом: попередня оплата виконавцю за виконання робіт здійснюється замовником в розмірі 30 % від загальної суми Договору шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця протягом 5 (п'яти) банківських днів з дати підписання Договору; остаточний розрахунок за виконання робіт замовник здійснює згідно актів виконання робіт через 60 днів після їх підписання; послідуючі попередні оплати за кожен етап виконання робіт, замовник здійснює згідно рахунків наданих виконавцем протягом наступних 3-х банківських днів після надання рахунків; остаточний розрахунок за кожен етап виконання робіт замовник здійснює згідно актів виконання робіт (пункт 4.1 Договору);

- акт приймання-передачі робіт також вважається підписаними замовником, якщо замовник протягом 5-ти банківських днів, після надання акту приймання-передачі робіт підрядником, не дав зауваження з виконаних робіт в письмовому вигляді (пункт 4.2 Договору);

- вартість та строки виконання робіт можуть бути змінені сторонами, за умови підписання додаткової угоди, у наступних випадках: при уточнені обсягів робіт; при зупинці робіт згідно з рішенням замовника; у випадках зміни вихідних даних для проведення проектних робіт; у інших випадках згідно домовленості сторін (пункт 4.4 Договору);

- гарантійні строки сторонами будуть відраховуватись з моменту підписання акту приймання-передачі виконаних робіт (пункт 5.1 Договору);

- при виникненні гарантійного випадку, замовник повинен повідомити виконавця у 1-й денний термін, виконавець повинен у термін: 2-і робочих доби направити представника для з'ясування гарантійного випадку (пункт 5.1 Договору);

- тривалість гарантійного строку робіт - 1 рік (12 місяців) (пункт 5.3 Договору);

- строк виконання робіт: до 25.10.2014 включно (пункт 9.1 Договору);

- Договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2014, але в будь-якому випадку до повного виконання його умов (пункт 9.2 Договору).

Договір підписано уповноваженими особами, а саме, від позивача - директором Сєдоковим Р.В., який діяв на підставі статуту, та від відповідача - директором Брутяном А.Д., який діяв на підставі статуту, та скріплено печатками.

Договір у встановленому порядку не оспорено, не розірвано, не визнано недійсним.

Таким чином, Договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 837 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Отже, укладений сторонами Договір за своєю правовою природою є договором підряду.

Відповідно до частини четвертої статті 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

На виконання умов Договору позивач виконав роботи, що підтверджується такими актами приймання виконаних будівельних робіт та довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати:

- від 03.11.2014 № 1 за листопад 2014 року на суму 14 856,22 грн.;

- від 03.11.2014 за листопад 2014 року на суму 14 856,22 грн.;

- від 03.11.2014 № 2 за листопад 2014 року на суму 43 200,78 грн.;

- від 03.11.2014 за листопад 2014 року на суму 43 200,78 грн.

Судом встановлено, що скріплені печатками сторін і підписані лише акт від 03.11.2014 № 1 та довідка від 03.11.2014 на суму 14 856,22 грн., що свідчить про те, що позивачем були належним чином виконані підрядні роботи на вказану суму, а відповідачем, у свою чергу, прийняті такі роботи без будь-яких зауважень.

Разом з тим, акт від 03.11.2014 № 2 та довідка від 03.11.2014 на суму 43 200,78 грн. не були підписані зі сторони замовника.

Товариство надіслало вказані документи для підписання замовником, що підтверджується копіями таких документів: опису вкладення у цінний лист від 23.12.2014; фіскальними чеками від 23.12.2014 № 2991 та від 31.12.2014 № 3947; рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідач заперечував проти отримання акту № 2, довідки та листа надісланого 23.12.2014, вказуючи на те, що позивач не подав суду доказів в підтвердження належного отримання Компанією кореспонденції від Товариства.

У свою чергу, відповідач вказав, що поштове відправлення 313) не містило примірників акту № 2 та довідки. Натомість у вказаному листі була надіслана позивачем та отримана відповідачем листівка привітання з новим роком.

Доводи відповідача є необґрунтованими та спростовуються таким.

Цінний лист з описом вкладення від 23.12.2014 було надіслано на адресу відповідача 01004, м. Київ, вул. Горького, 23-а, яка відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, є місцезнаходженням Компанії.

Відповідач не подав доказів того, що ним не було отримано вказане поштове відправлення за його місцезнаходженням.

Що ж до листа, надісланого 31.12.2014, то Компанія не подала жодного документального підтвердження того, що нею було отримано саме листівку, а не вказані позивачем документи.

Також, відповідачем не подано і саму листівку нібито отриману від позивача.

Отже, позивач належним чином виконав зобов'язання щодо надсилання відповідачу як замовнику на оформлення та підписання акта № 2 та довідки від 03.11.2014 на суму 43 200,78 грн.

З огляду на викладене, акт № 2 вважається підписаним зі сторони відповідача відповідно до пункту 4.2 Договору.

Позивач визначає дату підписання 10.01.2015, з урахуванням того, що за даними Укрпошти Компанія отримала лист 05.01.2015, проте доказів в підтвердження викладеного суду не подав.

Разом з тим, відповідно до підпункту 1 пункту 1 та пункту 2 Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958, нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв'язку (без урахування вихідних днів об'єктів поштового зв'язку): місцевої - Д+2, пріоритетної - Д+1, де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об'єкті поштового зв'язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання.

При пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції зазначені в пункті 1 цього розділу нормативні строки пересилання збільшуються на один день.

Таким чином, лист, надісланий 23.12.2014, був отриманий відповідачем 26.12.2014.

Відповідно до пункту 4.2 датою підписання акту № 2 слід вважати 12.01.2015 (після спливу п'яти банківських днів, враховуючи те, що: 27.12.2014 субота - вихідний день; 28.12.2014 неділя - вихідний день; з 01.01.2015 по 04.01.2015 та з 07.01.2015 по 11.01.2015 канікули, відповідно до розпорядження від 12.11.2014 №1084-р Кабінету Міністрів України).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Компанія належним чином не виконала умови Договору, у зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість перед позивачем на суму 58 057 грн.

У свою чергу, відповідач заперечував проти факту виконання позивачем робіт та вказував на те, що:

- Товариство виконало роботи з недоліками, які були усунуті самим відповідачем;

- 10.11.2014 комісія у складі головного інженера відповідача та представником ПАТ «Київенерго» склала акт про те що роботи з монтажу обладнання (теплообмінник водо-водяний 4-х секційний Ду300Ру16, з комплектом калачів) виконані з недотриманням вимог проектної документації, стандартів, будівельних норм і правил та були допущені підприємством, що здійснювало монтаж обладнання. Час, необхідний для виправлення вказаних дефектів ставить під загрозу своєчасне введення в експлуатацію об'єкту;

- позивач фактично самоусунувся від виконання робіт та умов Договору, а всі наступні дії щодо монтажу теплообмінника проводилися без участі позивача та підтверджується документально;

- 14.11.2014, на підставі акту комісії від 10.11.2014, протоколом 13/11 технічної наради було вирішено усунути протікання через фланцеве ущільнення водяних підривників та провести гідравлічне випробування на тиск згідно паспорту;

- 19.11.2014 було проведення випробування та зафіксовано у акті, що теплообмінник пройшов гідравлічне випробування;

- 24.11.2014 було підписано акт, яким зафіксовано закінчення монтажу обладнання та те, що роботи виконані у відповідності з проектною документацією, стандартами, будівельними нормами і правилами, технічними умовами і відповідають вимогам їх приймання.

Подані відповідачем акти були оформлені без участі представників позивача, їх виклику та належного повідомлення про наявність недоліків у його роботі.

Крім того, з поданих документів не вбачається, де саме відбувався огляд та випробування обладнання (не вказано адресу), тобто неможливо встановити чи дійсно оглядалося те обладнання яке монтував саме позивач.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов'язаний негайно повідомити про це підрядника.

У разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза. Витрати на проведення експертизи несе підрядник, крім випадків, коли експертизою встановлена відсутність порушень договору підряду або причинного зв'язку між діями підрядника та виявленими недоліками. У цих випадках витрати на проведення експертизи несе сторона, яка вимагала її призначення, а якщо експертизу призначено за погодженням сторін, - обидві сторони порівну.

В відповідач не вжив заходів передбачених вказаною статтею, зокрема, не повідомляв позивача про наявність недоліків, а тому його заперечення є безпідставними.

Оскільки Компанією сума заборгованості за Договором сплачена не була, то позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 58 057 грн. заборгованості є обґрунтованими і тому підлягають задоволенню.

Крім суми основного боргу, позивач просить стягнути з відповідача 18 729,91 грн. втрат від інфляції, 687,37 грн. 3% річних і 13 046,99 грн. пені. Позивач визначає такі періоди прострочення: з 03.01.2015 по 03.07.2015 за актом № 1; з 12.03.2015 по 20.07.2015 за актом № 2.

Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з підпунктом 4.1.2 пункту 4.1 Договору остаточний розрахунок замовник здійснює через 60 днів після підписання актів.

Таким чином, прострочення за актом № 1 почалося з 03.01.2015, а за актом № 2 - з 14.03.2015.

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в порядку статті 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

У частині першій статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 343 Господарського кодексу України і статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 7.1 Договору передбачено, що за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання відповідно до пункту 2.2 Договору замовник сплачує виконавцю неустойку у вигляді пені у розмірі 0,2 % від суми заборгованості за кожен день такої несвоєчасної оплати.

За приписом частини шостої статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Таким чином, вирішуючи спір про стягнення пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання, суд визначає розмір такої пені за ставкою, що не перевищує подвійної облікової ставки НБУ.

Так, перевіривши здійснені позивачем розрахунки, Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що вони неправильні, оскільки позивачем невірно визначено період прострочення за актом № 2.

За розрахунком суду стягненню з відповідача підлягає: 12 940,52 грн. пені; 680,28 грн. 3% річних; 18 173,12 грн. втрат від інфляції.

Відповідно до частини першої статті 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Згідно з статтею 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до пункту 2.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України.

Відповідач не подав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували заперечення проти задоволення позовних вимог.

За таких обставин, позов визнається судом доведеним, обґрунтованим, та таким, що підлягає частковому задоволенню.

За приписами статті 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись статтями 43, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю інвестиційної компанії «СХІДГАЗБУД» (01004, м. Київ, вул. Горького, 23-А; ідентифікаційний код: 32727885) з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення суду, на користь товариства з обмеженою відповідальністю «СВР-ТЕХНОЛОГІЯ» (01133, м. Київ, вул. Щорса, 29; ідентифікаційний код: 33545105): 58 057 (п'ятдесят вісім тисяч п'ятдесят сім) грн. заборгованості; 12 940 (дванадцять тисяч дев'ятсот сорок) грн. 52 коп. пені; 18 173 (вісімнадцять тисяч сто сімдесят три) грн. 12 коп. втрат від інфляції; 680 (шістсот вісімдесят) грн. 28 коп. 3% річних і 1 813 (одну тисячу вісімсот тринадцять) грн. 47 коп. судового збору.

3. У задоволенні решти позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Відповідно до частини п'ятої статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання повного рішення шляхом подачі апеляційної скарги до місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Повне рішення складено 08.10.2015.

Суддя І.Д. Курдельчук