ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2015 р. Справа №917/865/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія" "Імпульс", вул. Запорізьке шосе, буд. 38, прим. 9, м. Дніпропетровськ, 49040

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Амір Аль", вул. Київська, 5, м. Кременчук, Полтавська область, 39631

про стягнення коштів за договором, пені та нарахованої за договором, сум інфляційних та річних

Суддя Сірош Д.М.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність б/н від 16.09.2014 р.

від відповідача: не з'явились

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено дату складання повного рішення у відповідності до вимог ст. 85 ГПК України.

Суть спору: Розглядається позов про стягнення з відповідача заборгованості по договору купівлі-продажу пального № 30/04/14-2 від 30.04.2014 р. у розмірі 17 869,37 грн, з яких: основний борг - 14 192,42 грн; пеня - 1 155,68 грн; 30% річних - 1 353,14 грн; інфляційні витрати - 1 168,12 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору купівлі-продажу пального № 30/04/142 від 30.04.2014р., в частині оплати отриманого товару.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, своїм правом на участь у розгляді справи не скористався, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом від 17.07.97 р., гарантує кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, проте не скористався своїми правами, передбаченими ст. 22 ГПК України та виходячи з того, що участь в судовому засіданні є правом, а не обов'язком сторони, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд встановив:

30.04.2014 р між ТОВ "ТК "Імпульс" (Продавець, позивач) та ТОВ "Амір Аль", (Покупець, відповідач) укладено договір купівлі-продажу пального № 30/04/14-2 (а.с. 10-13).

У відповідністю з п. 2.1. договору позивач зобов'язувався передати певну кількість Товару у власність Покупця в асортименті, кількості та за цінами визначеними в договорі, а Покупець зобов'язувався прийняти Товар і сплатити за нього певну грошову суму на умовах договору.

Передача (відпуск) пального Продавцем та його приймання (заправка) Покупцем здійснюються партіями, відповідно до обраного покупцем згідно до умов договору способу отримання товару за бланками-дозволу або за ЕК (електронними картами). Передача та приймання пального здійснюється при пред'явлені Покупцем, або уповноваженим ним держателем електронної картки або карток, або бланку-дозволу на автозаправних станціях (далі АЗС), що входять в систему безготівкових розрахунків, список яких повідомляється продавцем (п. 2.2. договору).

Ціна на товар є договірною, встановлюється в національній валюті України за 1 літр, включає податок на додану вартість і визначається наступним чином:

- для товару, що продається покупцю за бланками дозволу виходячи з поточної ціни продавця на момент оформлення витратної накладної;

- для товару, що продається покупцю за ЕК ціна формується на момент відпуску покупцю пального по ЕК і дорівнює поточній роздрібній ціні товару на АЗС на відповідну марку палива, на якому проводиться відпуск товару. Ціни на види та марки товару встановлюються та привселюдно оголошуються на ціновому табло АЗС (п. 3.1. договору).

Ціна, асортимент та загальна вартість товару зазначається у рахунках, що надаються продавцем покупцю, а також відображається у видаткових документах на товар (витратні накладні) (п. 3.2. договору).

Приймання товару по кількості та якості проводиться покупцем в особі держателя ЕК при одержанні товару на АЗС (п. 4.1. договору).

Для одержання палива держатель ЕК повинен передати ЕК операторові АЗС, повідомити про його номер паливно-роздавального стовпчика, марку й обсяг товару, яке він бажає придбати. Оператор АЗС, використовуючи термінал для приймання ЕК, проводить операцію списання з ЕК вартості за необхідний обсяг товару (п. 4.2. договору).

ЕК є документом на носії електронної інформації у вигляді пластикової картки, на якій обліковується кількість придатного та ще не отриманого покупцем пального, що надає можливість покупцю отримати таке пальне одноразово або частками на розсуд покупця або держателя ЕК (п. 6.1. договору).

ЕК є власністю продавця і передається за актом приймання-передачі покупцю в користування протягом терміну дії договору і на його умовах (п. 6.3. договору).

Сторони оформлюють заявку на підготовку ЕК, де вказує необхідну кількість ЕК (у штуках) по товару із вказівкою необхідного добового або місячного ліміту на кожної ЕК. При необхідності збільшення кількості ЕК оформлюється аналогічна заявка. Якщо буде потреба зміни добових або місячних лімітів оформлюється заявка на перепрограмування ЕК. Строк виконання заявок - 15 робочих днів, з дати одержання продавцем належним чином оформленої заявки покупця. Місячний ліміт установлюється за бажанням клієнта, якщо у встановленні місячного ліміту немає необхідності, то у відповідних графах пишеться слово "ні" (п. 6.7.1. договору).

Розрахунки за договором відбуваються наступним чином:

(а) рахунок за частину звітного (розрахункового) періоду Продавець направляє, а Покупець отримує щотижня, кожного вівторка, за допомогою факсу або електронною поштою. У разі не отримання Покупцем щотижневого рахунку у порядку передбаченому цим пунктом, Покупець зобов'язаний письмово звернутись до продавця, до закінчення тижня, відповідно до 7-го, 14-го, 21-го, 28-го числа поточного місяця з листом, у якому він повідомляє про відсутність щотижневого рахунку, та прохання надати суми, які належать до сплати за отриманий товар, та примірник рахунку;

(b) сторони дійшли згоди, що за відсутності письмового звернення Покупця з приводу неотримання щотижневого рахунку, днем отримання щотижневого рахунку вважається відповідно 7-ме, 14-те, 21-ше, 28-ме число поточного місяця;

(с) у разі якщо Покупець не виконає вимога п.п. (а) п.7.1 цього договору, стосовно письмового звернення до Продавця, то він (Покупець) позбавляється права, у разі несвоєчасної слати, або неповної сплати, посилатися на неотримання ним рахунку продавця. Неотримання рахунку не є підставою для несплати за поставлений товар;

(d) Покупець зобов'язаний здійснити розрахунки за поставлений товар протягом частини звітного (розрахункового) періоду, протягом 3-х робочих днів, від дати отримання щотижневого рахунку згідно з умовами п.п. (b) п.7.1 цього договору. У разі порушення строку оплати за поставлений товар, до покупця застосовуються штрафні санкції у відповідності з умовами цього договору. Крім того, для зменшення розміру збитків продавець має право в односторонньому порядку припинити відвантаження товару за ЕК;

(е) видаткова накладна в цілому за звітній (розрахунковий період) виписується в останній день звітного розрахункового періоду. Покупець отримує видаткову накладну від Продавця за допомогою факсимільного зв'язку або врученням на руки представникові покупця (про що робиться відповідний запис в книзі реєстрації вихідної документації) або поштовим відправленням (п. 7.1. договору).

Датою виконання покупцем своїх грошових зобов'язань за цим договором є дата зарахування грошових коштів сплачених покупцем, на поточний рахунок продавця (п. 7.8 договору).

Покупець зобов'язаний своєчасно здійснювати оплату товару у відповідності до умов договору (п. 8.3. договору).

В разі несвоєчасної сплати або несплати вартості товару, у відповідності до умов цього договору, покупець сплачує продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період часу, за який нараховується пеня від несвоєчасно сплаченої або несплаченої суми - вартості товару, що зазначена у відповідних рахунках та видаткових накладних, або від суми, що встановлюється на підставі квитанцій терміналів та чеків АЗС, що формуються безпосередньо в момент фактичного отримання товару з АЗС, або вказані в операційному звіті (вирахувані на підставі операційного звіту), за кожний день такої несвоєчасної сплати або несплати по дату виконання грошових обов'язків (згідно з п.7.8 цього договору) включно. Пеня нараховується від дати наступного після закінчення строку, протягом якого покупець мав сплати за поставлений товар (п.п. (d) п.7.1 цього договору) по дату повного погашення заборгованості (п. 9.1. договору).

У разі несвоєчасної сплати або несплати вартості товару, у відповідності до умов цього договору покупець зобов'язаний сплатити 30% річних від суми заборгованості, починаючи від дати виникнення заборгованості по дату її погашення включно з урахуванням особливостей, передбачених п. 7.8 цього договору (п. 9.3. договору).

Договір вступає в дію з моменту його підписання сторонами та є чинним до 30 квітня 2015 року.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар (дизельне паливо) на загальну суму 14 192,42 грн.

Відповідач у порушення умов договору свого обов'язку з повної та своєчасної оплати отриманого товару не виконав, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 14 192,43 грн.

Як зазначає позивач, відповідач отримував товар за договором за допомогою електронних карток (смарт - карток), що підтверджується актом приймання передачі смарт-карт № 27 від 21.05.2014р. (а.с. 14).

Згідно з п. 6.3. договору електронна картка є власністю Позивача та передається Відповідачеві на підставі акту прийому - передачі, вказаному вище. У відповідності до Актів, Позивач передав Відповідачу картки для відпуску пального за лімітною схемою в кількості 8 штук, а Відповідач, підписавши вказані вище акти, підтвердив факт прийняття карток.

Заборгованість відповідача в розмірі 14 192,42 грн підтверджується актом звірки від 03.10.2014р. (а.с. 15), підписаним відповідачем без зауважень та застережень.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.10.2014р. позивач звернувся до відповідача з вимогою про сплату суми заборгованості.

Проте, як зазначає позивач, відповідач залишив вимогу про сплату заборгованості без відповіді та задоволення, що стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 14 192,42 грн.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до частини 1 статті 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з п. 1ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до статті 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 ЦК України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у даному випадку мало місце порушення договірних зобов'язань з боку відповідача щодо оплати вартості Товару, і позовні вимоги в частині стягнення боргу в сумі 14 192,42 грн є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також, позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача 1 155,68 грн пені.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Згідно з частинами 1, 3 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до частини 2 статті 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з п. 9.1. договору за несвоєчасну оплату товару відповідач повинен сплатити на користь позивача пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Як досліджено судом, нарахування пені позивач здійснив з наступного дня після відповідної календарної дати, коли грошове зобов'язання мало бути виконане (ст. 253 ЦК України). Згідно з приписами п.п. (d) п. 7.1. договору Покупець зобов'язаний здійснити розрахунки за поставлений товар протягом трьох робочих днів, від дати отримання щотижневого рахунку. Позивач направив відповідачу на оплату рахунок-фактуру № 01/08-7 від 01.08.2014 р.

У відповідності з приписами п.п. (b) п. 7.1. договору сторони дійшли згоди, що за відсутності письмового звернення Покупця з приводу неотримання щотижневого рахунку, днем отримання щотижневого рахунку вважається відповідно 7, 14, 21, 28 число поточного місяця.

Отже, датою отримання рахунку - фактури № 01/08-7 від 01.08.2014 р. є 07.08.2014 р. Останній день сплати по рахунку - 12.08.2014 р.

Таким чином, строк прострочення виконання зобовязань починається з 13.08.2014 р.

Відповідач доказів письмового звернення з приводу неотримання рахунку суду не надав, отже, рахунок вважаються отриманими відповідачем.

У відповідності з ч. 6 ст. 232 ГК України обчислення пені за порушення строків виконання грошових зобов'язань припиняється через шість місяців від дня, коли грошове зобов'язання мало бути виконане.

За розрахунком, здійсненим позивачем та перевіреним судом, до стягнення з відповідача підлягає пеня в сумі 1 155,68 грн за період з 13.08.2014 р. по 08.12.2014 р.

Частиною другою статті 625 ЦК України встановлено, що у разі прострочення боржником виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора боржник зобов'язаний сплатити кредитору три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором.

У п. 9.3. договору сторони визначили, що у разі несвоєчасної сплати або несплати вартості товару у відповідності до умов цього договору відповідач зобов'язаний сплатити 30% відсотків річних від суми заборгованості.

За розрахунком, здійсненим позивачем та перевіреним судом до стягнення з відповідача підлягає 1 168,12 грн інфляційних та 1 353,14 грн - 30% річних за період з 13.08.2014 р. по 08.12.2014 р.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 32 - 33, 43 - 44, 49, 75, 82 - 85 Господарсько-процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "АМІР АЛЬ" (39631, Полтавська обл., місто Кременчук, вулиця Київська, будинок 5; Код ; п/р 0310 у AT "ОТП Банк" МФО 300528 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія» "Імпульс" (49040, м. Дніпропетровськ, вул. Запорізьке шосе, б. 38, прим. 9; Код ; р/р 8523 в АТ «ОТП Банк», МФО 300528 суму основного боргу у розмірі 14 192,42 грн; 1155,68 грн пені, 1353,14 грн - 30%річних, 1168,12 грн інфляційних, 1827,00 грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 08.06.2015 р.

Суддя Сірош Д.М.