ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2015 р. Справа № 909/431/15

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді Костів Т.С.

суддів Кравчук Н.М.

ОСОБА_1

при секретарі Зошій М.Р.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства агрофірми "Вільхівці", с. Вільхівці, Городенківський район, Івано-Франківська область, № 3/3 від 20.06.2015 року

на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 15.06.2015 року

у справі № 909/431/15

за позовом: Першого заступника прокурора Івано-Франківської області, м. Івано-Франківськ, в інтересах держави в особі Головного управління Держземагенства в ІваноФранківській області, м. Івано-Франківськ,

до відповідача 1: Далешівської сільської ради, с. Далешове, Городенківський район, Івано-Франківська область,

до відповідача 2: Приватного підприємства агрофірми "Вільхівці", с. Вільхівці, Городенківський район, Івано-Франківська область,

про: визнання недійсним рішення Далешівської сільської ради від 27.01.2015 року № 175 та зобов'язання відповідача повернути одержані за актом прийому-передачі від 04.01.2015 року земельні ділянки у державну власність

За участю представників сторін:

від прокуратури: ОСОБА_2 - прокурор;

від позивача: не зявився;

від відповідача 1: не зявився.

від відповідача 2: не зявився.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В С Т А Н О В И В :

рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 15.06.2015 р. у справі № 909/431/15 (суддя Фанда О.М.) позов Першого заступника прокурора Івано-Франківської області, в інтересах держави в особі Головного управління Держземагенства в Івано-Франківській області до відповідачів: Далешівської сільської ради, та Приватного підприємства агрофірми "Вільхівці" про визнання недійсним рішення Далешівської сільської ради від 27.01.2015 року № 175 та зобов'язання відповідача повернути одержані за актом прийому-передачі від 04.01.2015 року земельні ділянки у державну власність- задоволено повністю.

Не погоджуючись з рішення господарського суду Івано-Франківської області від 15.06.2015 р. у справі № 909/431/15, відповідач 2 Приватне підприємство агрофірми "Вільхівці" подав апеляційну скаргу.

Зокрема, скаржник у поданій апеляційній скарзі посилається на неспростовність доводів, викладених у запереченнях поданих під час розгляду справи в суді першої інстанції, ненадання оцінки ухвалі Івано-Франківської обласної ради народних депутатів XXI скликання (друга сесія) від 30.10.1990 р. «Про земельну реформу в Івано-Франківській області», щодо визначення меж та закріплення території місцевих рад в розрізі усіх населених пунктів області та затвердження уточнених площ та склад основних земельних угідь по районах і містах обласного підпорядкування; неврахування права територіальної громади самостійно розпоряджатись землями, яке було реалізовано. Так, з рішення Далешівської сільської ради № 175 від 27.01.2015 р. та тимчасового договору оренди земельних ділянок вбачається чітке волевиявлення територіальної громади передати відповідні землі у користування. Апелянт в апеляційній скарзі вказує, що зазначені земельні ділянки підставно були включені до земель запасу та не відносяться до земель державної власності, враховуючи, що межі адміністративно-територіальних одиниць не окреслені. Вважає, що позивачем не було обґрунтовано, у чому полягає порушення інтересів держави в особі уповноваженого органу.

На підставі викладеного апелянт просить скасувати рішення господарського суду Івано-Франківської області від 15.06.2015 р. у справі № 909/431/15 та відмовити у позові.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.08.2015р. справу № 909/431/15 призначено судді-доповідачу ОСОБА_3 та іншим суддям, які входять до складу колегії, а саме суддям: Марку Р.І. та Желіку М.Б..

Згідно розпорядження голови Львівського апеляційного господарського суду від 20.08.2015 року, у звязку із перебуванням судді Желіка М.Б. у відпустці, внесено зміни у склад судової колегії по справі № 909/431/15, сформувавши її у наступному складі: головуючий суддя Костів Т.С., судді Марко Р.І. та Мирутенко О.Л..

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 20.07.2015 р., подані скаржником матеріали визнано достатніми для прийняття їх до провадження в апеляційній інстанції, розгляд справи призначено на 04.08.2015 р..

Згідно розпорядження голови Львівського апеляційного господарського суду від 04.08.2015 року, у звязку із перебуванням судді Мирутенка О.Л. у складі іншої судової колегії, внесено зміни у склад судової колегії по справі № 909/431/15, сформувавши її у наступному складі: головуючий суддя Костів Т.С., судді Марко Р.І. та Данко Л.С..

Ухвалою суду від 04.08.2015 року розгляд справи відкладався з підстав, наведених у ній.

Розпорядження в.о. голови Львівського апеляційного господарського суду від 25.08.2015 року, у звязку із зайнятістю судді Данко Л.С. у складі іншої судової колегії, внесено зміни у склад судової колегії по справі № 909/431/15, сформувавши її у наступному складі: головуючий суддя Костів Т.С., судді Марко Р.І. та Желік М.Б..

Ухвалою суду від 25.08.2015 року розгляд справи відкладався на 29.09.2015 року з підстав, наведених у ній.

Прокурору розяснено його права та обовязки згідно зі ст. 22 ГПК України.

Прокурор в судове засідання 29.09.2015 року зявився, проти апеляційної скарги заперечив, надав усні пояснення по суті спору. Рішення суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим, просив залишити його без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Представник позивача в судове засідання не зявився, проте через канцелярію суду подав клопотання (вих. № 0-9-0.8-7038/0/2-15 від 04.09.2015 року та вх. № 01-04/5589/15 від 07.09.2015 року) про розгляд апеляційної скарги без участі повноважного представника.

В судове засідання 29.09.2015 року представники апелянта та відповідача 1 не зявились, причин неявки суду не довели, хоч були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Враховуючи, що явка представників сторін у судове засідання не була визнана судом обовязковою, а також достатність матеріалів справи для розгляду апеляційної скарги по суті, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне:

як правильно встановив суд першої інстанції, 27.01.2015 р. Далешівська сільська рада прийняла рішення № 174 "Про надання дозволу сільському голові ОСОБА_4 заключити тимчасові договори оренди" та уповноважила голову сільської ради на укладання тимчасового договору оренди землі (землі запасу) з ППА "Вільхівці, загальною площею 103,2444 га землі, а саме в с. Колінки на площу 40,0465 га, в с. Далешево - 43,0171 га, с. Дубки - 20,1808 га.

На підставі цього рішення між Далешівською сільською радою та ППА "Вільхівці" укладено Тимчасовий договір оренди землі №1 від 04.01.2015 р. загальною площею 103,2444 га землі, а саме в с. Колінки на площу 40,0465 га, в с. Далешево - 43,0171 га, с. Дубки - 20,1808 га, яка належить до категорії земель сільськогосподарського виробництва (землі запасу сільської ради) для ведення сільськогосподарського виробництва терміном дії до 31.12.2015 року та визначено розмір орендної плати в розмірі 4% нормативної грошової оцінки земельних ділянок. Передача земельних ділянок здійснена за Актом прийому-передачі об"єкта оренди (земельної ділянки) від 04.01.2015 р..

Як вбачається з апеляційної скарги, апелянт покликається на те, що вказані земельні ділянки належать до комунальної власності та необґрунтованість висновку суду про зворотнє в силу того, що межі адміністративно-територіальних одиниць не визначені. Однак дане твердження апелянта спростовується дослідженими судом першої інстанції матеріалами справи.

Довідкою відділу Держземагенства у Городенківському районі Івано-Франківської області № 142/06/03 від 06.04.2015 р. підтверджується, що земельні ділянки площею 40,0465 га знаходяться за межами населеного пункту с. Колінки Далешівської сільської ради, площею 43,0171 га знаходиться за межами населеного пункту с. Далешево Далешівської сільської ради, площею 20,1808 га знаходиться за межами населеного пункту с. Колінки Далешівської сільської ради. Це ж підтверджується викопіюваннями із проекту формування території і встановлення меж населеного пункту с. Колінки, с. Дубки, с. Далешове Далешівської сільської ради Городенківського району. Згідно витягів про нормативну грошову оцінку земель від 14.02.2015р. проведену відділом Держземагентства у Городенківському районі визначено, що загальна вартість земельної ділянки, що передана сільською радою в оренду ППА "Вільхівці" становить 3824589 грн., зокрема: нормативна грошова оцінка земель сільськогосподарського призначення загальною площею 43,0171 га, що є землями запасу Далешівської сільської ради за межами населеного пункту с. Далешево становить 1544449 грн., нормативна грошова оцінка земель сільськогосподарського призначення загальною площею 20,1808 га, що є землями запасу Далешівської сільської ради за межами населеного пункту с. Дубки становить 736452 грн. нормативна грошова оцінка земель сільськогосподарського призначення загальною площею 40,0465 га, що є землями запасу Далешівської сільської ради за межами населеного пункту с. Колінки становить 1543688 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що до компетенції сільських рад відноситься вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку (п. 1, п. 10 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні"). Повноваження сільських рад у галузі земельних відносин на території сіл визначені в ст. 12 ЗК України, в п. а) та п. в) якої передбачено такі повноваження, як розпорядження землями територіальних громад та надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Статтею 83 ЗК України (в редакції ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" № 5245-УІ) визначено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування. У державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності (ч. 1 ст. 84 ЗК України).

У Прикінцевих та перехідних положеннях Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності", який набрав чинності з 01.01.2013 р., визначено, що з дня набрання чинності цим Законом землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються: а) земельні ділянки: на яких розташовані будівлі, споруди, інші обєкти нерухомого майна комунальної власності відповідної територіальної громади; які перебувають у постійному користуванні органів місцевого самоврядування, комунальних підприємств, установ, організацій; б) всі інші землі, розташовані в межах відповідних населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпунктах "а" і "б" пункту 4 цього розділу (п. 3). У державній власності залишаються, зокрема, усі інші землі, розташовані за межами населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпункті "а" пункту 3 цього розділу (п. 4).

В п. 7 передбачено, що з дня набрання чинності цим Законом землі державної та комунальної власності в Україні вважаються розмежованими. Пункт 12 Перехідних положень ЗК України на час винесення оскаржуваного рішення був виключений Законом № 5245-УІ.

Зазначені правові норми правильно застосовані судом першої інстанції та правомірно зроблено висновок, що спірні ділянки, як такі, що розташовані за межами населених пунктів, належать до державної власності. Оскільки зазначені земельні ділянки знаходяться за межами населених пунктів с. Колінки, с. Далешове та с. Дубки, то відповідно до ч. 1 ст. 84 ЗК України та п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" знаходяться у державній власності. За таких обставин дані земельні ділянки не можуть належати до земель запасу Далешівської сільської ради, так як не перебувають в комунальній власності.

Рішення Івано-Франківської обласної ради від 30.10.1990 р. "Про земельну реформу в Івано-Франківській області" не спростовує наведених доказів, оскільки відсутні докази його фактичної реалізації щодо визначення меж земельних ділянок. При цьому, за даними Держземагентства України щодо меж населених пунктів с. Колінки, с. Далешове та с. Дубки змін не відбулося. Відтак, суд першої інстанції надав належну оцінку вказаному рішенню, хоча не прийняв його до уваги за інших мотивів недоведеності невідповідності дійсності даних Держземагентства.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Отже, Далешівська сільська рада не мала повноважень приймати рішення про розпорядження земельними ділянками, які знаходяться у державній власності, і оскаржуване рішення підлягає визнанню недійсним.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (ст. 126 ЗК України). Статтею 6 Закону України "Про оренду землі" визначено, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (ст. 1 даного Закону). В статті 6 "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено систему органів державної реєстрації. Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (ч. 1 ст. 2 даного Закону).

Оскільки ППА "Вільхівці" не здійснили вказану реєстрацію права оренди земельних ділянок на підставі Тимчасового договору від 04.01.2015 р., то такі права у нього не виникли, і він здійснює користування земельною ділянкою при відсутності належних правових підстав.

Скаржник також помилково посилається на ст. 4-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», згідно із якою рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування про передачу земельних ділянок у власність або користування (постійне користування, оренда, користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), сервітут) приймається без здійснення державної реєстрації права держави чи територіальної громади на такі земельні ділянки, крім випадків, коли право власності на земельні ділянки державної або комунальної власності вже зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Ця норма не регулює спірних відносин, а лише надає право територіальним громадам перед прийняттям власного рішення про передачу земельних ділянок без первинної реєстрації цього права на саму територіальну громаду.

Питання укладення Тимчасового договору оренди земельних відносин №1 від 04.01.2015 р. та їх недійсності (нікчемності) не стосуються вирішення даного спору, оскільки виникнення права оренди землі пов'язується з фактом його державної реєстрації, а не з чинністю чи правомірністю угоди. З урахуванням цього суд підставо задовольнив позов.

Заперечення скаржника про те, що всупереч ст. 2 ГПК України прокурор не визначив, в чому саме полягає порушення інтересів держави, не може бути взято до уваги, оскільки позов подано на захист інтересів держави, як суб'єкта права власності на землю з посиланням на ст. 14 Конституції України. А наявність порушень інтересів держави є підставою для здійснення прокуратурою представництва її інтересів в суді відповідно до ст. 121 Конституції України, ст. 36-1 Закону України "Про прокуратуру".

У відповідності до ч. 1 ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обгрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Однак, у встановленому законом порядку підстави, передбачені у ст. 104 ГПК України для скасування або зміни судового рішення не були доведені суду належними доказами.

Відтак, беручи до уваги наведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення господарського суду Івано-Франківської області від 15.06.2015 р. у справі № 909/431/15 прийняте на підставі матеріалів справи, у відповідності до норм матеріального та процесуального права, посилання скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі, висновків господарського суду Івано-Франківської області не спростовують, а відтак, не визнаються такими, що можуть бути підставою для його скасування.

Керуючись ст.ст. 1, 21, 33, 43, 49, 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд ,

П О С Т А Н О В И В:

1.Апеляційну скаргу Приватного підприємства агрофірми "Вільхівці", с.Вільхівці, Городенківський район, Івано-Франківська область, № 3/3 від 20.06.2015 року- залишити без задоволення, а рішення господарського суду Івано-Франківської області від 15.06.2015 р. у справі № 909/431/15 залишити без змін.

2.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

3.Матеріали справи скеровуються до господарського суду Івано-Франківської області.

Повний текст постанови суду оформлено і підписано відповідно до вимог статті 105 ГПК України 05.10.2015 року.

Головуючий-суддя Костів Т.С.

Суддя Кравчук Н.М.

Суддя Желік М.Б.