КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2015 р. Справа№ 13/154-11

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Калатай Н.Ф.

суддів: Рябухи В.І.

Ропій Л.М.

при секретарі Царук І. О.

За участю представників:

від позивача: Бойко Г. В. - представник за довіреністю № 24 від 18.06.2014

від відповідача: не з'явились

від третьої особи: Богатова Н. І. - представник за довіреністю від 22.09.2015

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вірджіні»

на рішення Господарського суду Київської області від 14.07.2015

у справі № 13/154-11 (суддя Кошик А. Ю.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Дарницький комбінат будівельних матеріалів»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-інвестиційна компанія «КиЕвінвестбуд»

третя особа Товариства з обмеженою відповідальністю «Вірджіні»

про визнання права власності на житлове приміщення

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2011 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на житлове приміщення - квартиру № 26 загальною площею 51,0 кв. м., житловою площею 26,1 кв. м. в будинку № 2-В по вул. Кірова в смт. Гостомель Київської області.

Рішенням Господарського суду Київської області від 28.11.2011, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.11.2014, у справі № 13/154-11 позов задоволено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 28.04.2015 рішення Господарського суду Київської області від 28.11.2011 та постанова Київського апеляційного господарського суду від 05.11.2014 у справі № 13/154-11 скасовані, справу передано на новий розгляд до Господарського суду Київської області.

Під час нового розгляду позивач подав суду уточнену позовну заяву (а.с. 94-102 т. 2), з урахуванням якої позов заявлено про зобов'язання відповідача ввести в експлуатацію житловий будинок за адресою: Київська область, смт. Гостомель, вул. Кірова, 2-в та протягом 30-ти днів після введення зазначеного будинку в експлуатацію надати позивачу документи на підтвердження факту введення зазначеного будинку в експлуатацію для оформлення права власності на житлове приміщення - квартиру №26 загальною площею 51,0 кв.м. житловою площею 26,1 кв.м. в будинку №2-В по вулиці Кірова в смт. Гостомель Київської області.

Рішенням Господарського суду Київської області від 14.07.2015, повний текст якого підписаний 29.07.2015, у справі № 13/154-11 позовні вимоги задоволені в повному обсязі.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що за укладеним між позивачем та відповідачем договіром №1/26 фінансування будівництва квартири № 26 в смт. Гостомель, вул. Кірова, б. 1 від 14.12.2005 відповідач прийняв на себе зобов'язання здійснити будівництво житлового будинку, в тому числі побудувати Об'єкт - індивідуально визначену цим договором квартиру та ввести в експлуатацію житловий будинок за будівельною адресою: Київська область, смт. Гостомель, вул. Кірова, буд.1 і передати Об'єкт позивачу однак матеріалами справи підтверджується факт невиконання відповідачем обов'язку щодо введення спірного будинку в експлуатацію.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Вірджіні» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Київської області від 14.07.2015 скасувати в частині зобов'язання відповідача протягом 30-ти днів після введення в експлуатацію надати позивачу документи на підтвердження факту введення зазначеного будинку в експлуатацію для оформлення права власності на спірне житлове приміщення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову в цій частині відмовити.

В апеляційній скарзі третя особа послалась на те, що, задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що, оскільки спірна квартира входить до об'єкта незавершеного будівництва, то позивачу належить не право власності на квартиру, а право на отримання квартири у власність після прийняття будинку в експлуатацію, так як вартість квартири позивачем повністю проінвестована, проте вказаного висновку суд першої інстанції дійшов з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки наявними в матеріалах справи доказами підтверджується, що саме третя особа має право на спірну квартиру, якого вона набула згідно ухвали Господарського суду міста Києва від 27.11.2008 у справі №31/423 (2007 року) з урахуванням ухвали Господарського суду міста Києва від 10.10.2011 у справі №31/423 (2007 рік), а відтак, договір №1/26 фінансування будівництва квартири № 26 в смт. Гостомель, вул. Кірова, б. 1 від 14.12.2005, яким позивач обґрунтовує набуття ним права власності на квартиру № 26, не є належною підставою виникнення у нього права власності на таке майно.

Також третя особа вказала на те, що доказів оспорення або невизнання відповідачем права позивача на спірну квартиру, матеріали справи не містять.

Крім того, третя особа зазначила про те, що під час розгляду справи судом першої інстанції не досліджено та не взято до уваги норми Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю», а саме те, що позивачем, всупереч нормам законодавства на момент вчинення правочину, кошти для будівництва квартири були переведені не на рахунок Фонду фінансування будівництва, як того вимагає закон, а на рахунок відповідача.

Також третя особа зазначила про те, що доводи суду першої інстанції щодо того, що третьою особою не надано доказів набуття права власності на спірне майно як об'єкт нерухомості, не можуть бути підставою для визнання за позивачем права власності на спірну квартиру після здачі вказаного будинку в експлуатацію.

Крім того, третя особа зазначила про те, що судом першої інстанції при вирішенні спору по суті не прийнято до уваги той факт, що рішенням Гостомельської селищної ради «Про виділ частин об'єкта незавершеного будівництва жилого будинку № 2-В, по вул. Кірова, в смт. Гостомель в окремі об'єкти власності» № 91 від 06.05.2010, яким позивачу виділено спірну квартиру, скасовано рішенням Гостомельської селищної ради Київської області № 144555-V від 17.09.2010.

Третя особа також вважає, що висновок суду першої інстанції про те, що довідка № 23 від 04.04.2007, видана президентом відповідача, є підтвердженням перерахування позивачем коштів за спірну квартиру, не ґрунтується на приписах чинного законодавства, оскільки вказана довідка не є первинним документом, який би міг підтвердити факт здійснення позивачем господарської операції з перерахування відповідачу грошових коштів.

Ухвалою від 28.08.2015 колегії суддів Київського апеляційного господарського суду в складі: головуючий суддя - Калатай Н.Ф., судді Ропій Л. М., Рябуха В. І. відновлено строк подання апеляційної скарги, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Відрджіні» прийнято до розгляду та порушене апеляційне провадження.

До апеляційної скарги третьою особою додано заяву про приєднання додаткових доказів до апеляційної скарги, в якій третя особа зазначає, що не була присутня в судовому засіданні та не подавала докази та просить приєднати додатково письмові докази. До вказаної заяви третьою особою додані копії:

- листа ВДВС Ірпінського МУЮ № 82 від 30.01.2012;

- заяви про затвердження мирової угоди від 10.11.2006 та мирову угоду;

- ухвали Господарського суду м. Києва від 28.11.2006 у справі № 31/515;

- рішення Гостомельської селищної ради Київської області № 144555-V від 17.09.2010;

- рішення Апеляційного суду Черкаської області від 11.11.2010 у справі № 22ц-3888/2010;

- ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29.01.2014;

- рішення Апеляційного суду Черкаської області у справі № 22ц/793/58/13 від 11.01.2013;

- ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.05.2015;

- ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.04.2015;

- листа Комунального підприємства Київської обласної ради «Ірпінське бюро технічної інвентаризації» № 377 від 17.06.2013;

- постанови Вищого господарського суду України від 29.07.2013 у справі 31/423;

- рішення Господарського суду Київської області від 17.03.2014 у справі № 911/4347/13.

Щодо вказаної заяви колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 101 ГПК України встановлено, що в процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього

Частинами 3, 4 п. 9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України» від 17.05.2011 № 7 встановлено, що у вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з'ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об'єктивно оцінити поважність цих причин. У разі прийняття додаткових доказів у постанові апеляційної інстанції мають зазначатися підстави такого прийняття. До згаданих підстав належить, зокрема, необґрунтоване відхилення судом першої інстанції клопотань сторін про витребування господарським судом доказів у порядку статті 38 ГПК. У такому разі суд апеляційної інстанції за відповідним клопотанням сторони самостійно витребує необхідні додаткові докази.

З матеріалів справи слідує, що третя особа не брала участі в судових засіданнях під час нового розгляду справи в суді першої інстанції, з огляду на що колегія суддів вважає за можливе приєднати додаткові письмові докази, додані третьою особою до відповідної заяви.

Водночас колегія суддів зауважує треті особі на тому, що з доданих нею до вказаної заяви доказів лише лист ВДВС Ірпінського МУЮ № 82 від 30.01.2012, ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29.01.2014, лист Комунального підприємства Київської обласної ради «Ірпінське бюро технічної інвентаризації» № 377 від 17.06.2013 та рішення Господарського суду Київської області від 17.03.2014 у справі № 911/4347/13 відсутні в матеріалах справи, а решта поданих третьою особою доказів вже подавалась як нею, так і позивачем під час розгляду цієї справи судами.

Відповідач в жодне судове засідання представників не направив, про причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи належне повідомлення всіх учасників про час і місце судового розгляду апеляційної скарги, а також те, що явка представників сторін в судове засідання не визнана обов'язковою, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги у відсутність представників відповідача за наявними матеріалами апеляційного провадження.

Під час розгляду справи представник третьої особи апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, представник позивача проти її задоволення заперечив, просив залишити її без задоволення, а оспорювань рішення суду першої інстанції - без змін.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, з урахуванням правил ст. ст. 99, 101 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі, колегія суддів встановила таке.

14.12.2005 Відкрите акціонерне товариство «Дарницький комбінат будівельних матеріалів і конструкцій», правонаступником якого є позивач, та відповідач уклали Договір фінансування будівництва квартири № 26, в смт. Гостомель, Київської області по вул. Кірова, № 2-В № 1/26 (далі Договір) (а.с. 9-13 т. 1), відповідно до умов якого відповідач прийняв на себе зобов'язання своїми силами та засобами або силами та засобами третіх осіб, за власний рахунок та/або за рахунок коштів третіх осіб, в тому числі з використанням коштів позивача, здійснити будівництво жилого будинку, в тому числі побудувати об'єкт - індивідуально визначену договором квартиру та ввести в експлуатацію жилий будинок за будівельною адресою: Київська область, смт. Гостомель, вул. Кірова, буд. 2-В, та передати об'єкт позивачу.

В пункті 1.8 Договору сторонами визначені характеристики об'єкту, а саме: район забудови - Київська область, смт. Гостомель, вулиця - Кірова, номер будинку - 1 (за робочою нумерацією; серія будинку - індивідуальна; поверх - перший, номер квартири - 26, кількість кімнат 2, загальна площа 53,12 кв.м.

Рішенням виконавчого комітету Гостомельської селищної ради Київської області № 74 від 07.04.2009 «Про присвоєння адресного номеру: селище Гостомель, вул. Кірова, 2-В» (а.с. 14 т. 1), прийнятим за результатами розгляду заяви президента відповідача, 85-квартирному житловому будинку (незавершеного будівництва з готовністю 95%) загальною площею 5 767,4 кв.м., житловою площею 2 291 кв. м., що розташований на земельній ділянці площею 1,6995 га в селищі Гостомель по вул. Кірова б/н (згідно договору оренди земельної ділянки від 18.02.2005), присвоєно адресний номер: селище Гостомель, вул. Кірова, 2-В.

Пунктом 3.2.1 Договору передбачено, що відповідач зобов'язується самостійно чи за допомогою третіх осіб (на підставі генерального договору підряду) збудувати і передати у власність позивача об'єкт на умовах, передбачених Договором.

Також пунктом 1.8 Договору сторонами встановлено, що дата введення будинку в експлуатацію - II квартал 2007 року, дата передачі будинку під заселення - II - III квартал 2007 року (фінансування будівництва).

Відповідно до пункту 1.4 Договору позивач може отримати всі документи щодо оформлення права власності на об'єкт лише за умови сплати 100% вартості загальної площі об'єкту.

З матеріалів справи слідує, що у 2007 році позивачем перераховано на рахунок відповідача 169 984 грн., що складає 100% від вартості загальної площі квартири № 26, яка будується за будівельною адресою: смт. Гостомель Київської області, вул. Кірова, 2-В, що підтверджується довідкою відповідача про сплату 100% вартості загальної площі квартири № 23 від 04.04.2007 (а.с. 20 т. 1).

Факт повного виконання позивачем своїх обов'язків по оплаті спірної квартири також встановлений рішенням Господарського суду міста Києва від 05.04.2011 у справі № 13/71 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дарницький комбінат будівельних матеріалів» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-інвестиційна компанія «КиЕвінвестбуд» про зобов'язання вчинити дії, яким останнього зобов'язано виконати обов'язок в натурі, а саме: передати Публічному акціонерному товариству «Дарницький комбінат будівельних матеріалів і конструкцій» жилі приміщення у вигляді квартири № 26, загальною площею 51,0 кв.м, жилою площею 26,1 кв.м, в будинку № 2-В, по вул. Кірова, в смт. Гостомель, Київської області (з урахуванням ухвали Господарського суду м. Києва у справі № 13/71 від 07.09.2011 про виправлення описки).

Актом державного виконавця від 01.09.2011, складеним в межах виконавчого провадження з виконання вищевказаного рішення Господарського суду міста Києва від 05.04.2011у справі № 13/71, позивачу передано в натурі квартиру № 26, загальною площею 51,0 кв.м, житловою площею 26,1 кв.м в будинку № 2-В по вул. Кірова в смт. Гостомель Київської області.

Згідно ч. 1 ст. ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч. 2 ст. 509 ЦК України).

Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 ст. 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Отже, за умовами Договору відповідач, серед іншого, прийняв на себе зобов'язання у ІІ кварталі 2007 року ввести спірний будинок в експлуатацію та передати у власність позивача спірну квартиру, проте доказів виконання ним вказаних обов'язків матеріали справи не містять.

Для з'ясування факту введення спірного будинку в експлуатацію суд першої інстанції звернувся до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області з запитом - чи введено в експлуатацію житловий будинок, що знаходиться за адресою Київська область, смт. Гостомель, вул. Кірова, 2-В, проте відповіді на вказаний запит суд не отримав.

Відповідачем доказів того, що вказаний будинок введено в експлуатацію, суду не надано.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем свого договірного зобов'язання по введенню спірного житлового будинку в експлуатацію, суд першої інстанції правомірно задовольнив позовні вимоги позивача про зобов'язання відповідача ввести в експлуатацію житловий будинок за адресою Київська область, смт. Гостомель, вул. Кірова, 2-в та протягом 30-ти днів після цього надати позивачу документи на підтвердження факту введення зазначеного будинку в експлуатацію для оформлення права власності на житлове приміщення - квартиру №26 загальною площею 51,0 кв.м. житловою площею 26,1 кв.м. в будинку №2-В по вулиці Кірова в смт. Гостомель Київської області.

При цьому, колегія суддів враховує, що предметом спору у цій справі є зобов'язання відповідача виконати свій договірний обов'язок, і що відповідно до приписів ст. 204 ЦК України в Україні діє презумпція правомірності правочину, в той час як в матеріалах справи відсутні докази визнання Договору недійсним, або розірвання його, в тому числі і в судовому порядку, а відтак, згідно з приписами чинного законодавства, особи, які взяли на себе певні зобов'язання, мають їх виконувати.

Втім, третя особа, у випадку порушення її прав та охоронюваних законом інтересів укладеним між сторонами Договором та невідповідності вказаного Договору приписам чинного законодавства, не позбавлена права звернутися до суду з відповідним позовом.

Водночас колегія суддів вважає за необхідне зазначити про таке.

Позивач наполягає на тому, що він набув прав на зазначену квартиру на підставі укладеного з відповідачем Договору, в той час як третя особа вважає, що набула прав на вказану квартиру на підставі ухвал Господарського суду міста Києва від 27.11.2008 та від 10.10.2011 у справі № 31/423 за позовом ТОВ «Вірджині» до ТОВ «Будівельно-інвестиційна компанія «КиЕвінвестбуд».

Отже, фактично, між позивачем та третьою особою є спір щодо наявності у вказаних осіб права на отримання у власність спірної квартири, проте вказаний спір, з огляду на заявлені позивачем позовні вимоги, не підлягає вирішенню в цьому провадженні, однак сторони не позбавлені права звернутися до суду з відповідним позовом та вирішити вказаний спір в судовому порядку.

З огляду на предмет спору та підстави задоволення позовних вимог, всі обставини, на які послався апелянт і які, фактично, зводяться до визнання за третьою особою права на спірну квартиру, а також надані на підтвердження вказаних обставин докази, колегією суддів не досліджуються і при розгляді справи не враховуються як такі, що не впливають на вирішення спору по суті.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Відржіні» задоволенню не підлягає, рішення Господарського суду Київської області від 14.07.2015 у справі № 13/154-11 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи, підстав для його скасування не вбачається.

Судові витрати на подачу апеляційної скарги, відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України, покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю «Вірджіні».

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вірджіні» на рішення Господарського суду Київської області від 14.07.2015 у справі № 13/154-11 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 14.07.2015 у справі № 13/154-11 залишити без змін.

3. Повернути до Господарського суду Київської області матеріали справи № 13/154-11.

Повний текст постанови складено: 12.10.2015

Головуючий суддя Н.Ф. Калатай

Судді В.І. Рябуха

Л.М. Ропій