РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2015 р. Справа №910/16653/15
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю " Українська консалтингова палата "

До Публічного акціонерного товариства " ПроКредитБанк "

про стягнення 2458,20 грн.

Суддя Пінчук В.І.

Представники:

Від позивача Цигіка І.Ю.- предст.

Від відповідача Петрушко Я.Р. - предст.

Рішення прийняте 10.09.2015 р., оскільки у судовому засіданні 06.08.2015 р. розгляд справи відкладався відповідно до п. 1 ст. 77 ГПК України.

Обставини справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю " Українська консалтингова палата " звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з відповідача - Публічного акціонерного товариства " ПроКредитБанк " 2458,20 грн. безпідставно набутих коштів

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву проти позовних вимог позивача заперечує та просить суд у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд,-

В С Т А Н О В И В:

27.08.2013 р. між товариством з обмеженою відповідальністю " Українська консалтингова палата " ( позивачем, клієнтом ) та публічним акціонерним товариством " ПроКредитБанк " ( відповідачем, банком ) був укладений договір № CUR_LE_300668.

Відповідно до п.1.1 вказаного договору, відповідач відкриває позивачу поточний рахунок, згідно додатку та здійснює його розрахунково - касове обслуговування.

01.11.2013 р. між позивачем ( позичальником ) та відповідачем ( кредитором ) була укладена рамкова угода № FW105.757, а також укладений договір про надання траншу №105.43935/ FW105.757.

Відповідно до п. 2.1 вказаної рамкової угоди, відповідач зобов'язався здійснювати кредитування позичальника у межах лімітів умов кредитування у порядку і на умовах, визначених угодою та кредитними договорами, а позивач зобов'язався належно виконати усі умови, необхідні для отримання кредитів, своєчасно і належно здійснювати погашення грошових зобов'язань, а також належно виконувати усі інші зобов'язання, передбачені угодою та кредитними договорами.

Відповідно до п. 2 договору про надання траншу №105.43935/ FW105.757 від 01.11.2013 р., розмір кредиту становить 100000,00 (сто тисяч) доларів США, строк кредитування - 48 місяців, розмір процентів - 9,5 % річних, комісія за видачу кредиту 1,5 % від розміру кредиту, спосіб видачі кредиту - продаж кредитних коштів на МВРУ та зарахування їх гривневого еквіваленту на рахунок позичальника № 0668 у кредитора.

Відповідно до п. 3 вказаного договору, позичальник уповноважує кредитора здійснювати у день видачі кредиту продаж усієї суми кредиту на міжбанківському валютному ринку України за курсом кредитора та зарахувати гривневий еквівалент проданої валюти на рахунок позичальника. Одночасно позичальник уповноважує кредитора здійснити договірне списання комісій кредитора та інших банків за операцію продажу валюти, згідно з тарифами кредитора та суми інших витрат/втрат, пов'язаних з даною операцією.

Відповідно до п. 6.2 Рамкової угоди, при видачі кредиту в іноземній валюті, позичальник з метою сплати комісії, передбачених кредитними договорами уповноважує та доручає кредитору списати кредитні кошти у розмірі, еквівалентному розміру цих комісій і продати їх на МВРУ або самому кредитору.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач безпідставно списав з гривневого рахунку останнього комісію в розмірі 2458,20 грн. за продаж валют, згідно кредитного договору №105.43935/ FW105.757 від 01.11.2013 р., оскільки згідно довідки банку № 4-2/14/253 від 26.09.2014 р. про рух коштів по рахунках позивача в період з 27.08.2013 р. по 26.09.2014 р. по поточному рахунку № 0668.840 в іноземній валюті ( долари США ) рух коштів не відбувався.

Разом з тим, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав:

27.08.2013р. між АТ " ПРоКредитБанк " та ТОВ " УКП " був укладений договір № CUR_LE_300668 обслуговування поточного рахунку в АТ " ПроКредитБанк ", відповідно до якого клієнту було відкрито поточний рахунок у національній валюті та іноземній валюті ( долар США ). На момент видачі кредиту клієнт обслуговувався за тарифним пакетом " Унвіресальний ", відповідно до умов якого комісія за купівлю валюти на міжбанківському валютному ринку становила 0,3% від суми купівлі/продажу.

01.11.2013 р. з ТОВ " УКП " укладено договір про надання траншу №105.43935/FW 105.757, відповідно до умов якого клієнт отримав кредит в розмірі 100000,00 дол. США, шляхом продажу кредитних коштів на МВРУ та зарахування гривневого еквіваленту на рахунок позичальника № 0668 у кредитора.

04.11.2013 р. кредитні кошти були перераховані банком на спеціальних рахунок позичальника в АТ " ПроКредитБанк " № 0668 для продажу коштів на МВРУ, який відповідно до плану рахунків бухгалтерського обліку в банках України, є рахунок для обліку довгострокових кредитів в поточну діяльність, що надані суб'єктам господарювання є допоміжним рахунком, який відкривається в банку для обліку руху коштів.

З рахунку №00668 кредитні кошти були спрямовані на рахунок № 0523, який призначений для кредиторської заборгованості за операціями з купівлі-продажу іноземної валюти, банківських та дорогоцінних металів для клієнтів банку. В подальшому кошти були продані на МВРУ у відповідності до вимог законодавства. Порядок здійснення валютних операцій АТ " ПроКредитБанк " був перевірений Національним Банком України та порушень в даному випадку не виявлено.

Таким чином, суд вважає твердження представника позивача про те, що АТ "ПроКредитБанк" не здійснював продаж валюти в інтересах позичальника на тій підставі, що кошти не були проведені по поточних рахунках клієнта є безпідставним, оскільки такий продаж здійснюється не через клієнтські поточні рахунки, а через спеціальні рахунки відкриті в банку для здійснення такого виду операцій, без зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника.

Суд також вважає, що відповідач здійснював продаж валюти у відповідності до вимог чинного законодавства, а тому комісія в розмірі 2458,20 грн. стягнута останнім правомірно.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України.

дата підписання повного тексту рішення 30.09.2015 р.

Суддя В.І.Пінчук