РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/19120/15 05.10.15 р.

За позовом Публічного акціонерного товариства "ЗЛАТОБАНК"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ернст енд Янг Аудиторські

послуги"

про розірвання договору та стягнення 312 000,00 грн.

Суддя Зеленіна Н.І.

При секретарі судового засідання Пархоменко Ю.Л.,

за участю представників сторін:

від позивача: Герасименко С.В. за довіреністю № 59 від 17.06.2015 р.;

від відповідача: Ляшенко К.В. за довіреністю № б/н від 05.08.2015 р.;

Філіпчук І.В. за довіреністю № б/н від 05.08.2015 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "ЗЛАТОБАНК" звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ернст енд Янг Аудиторські послуги" про розірвання договору та стягнення 312 000,00 грн.

Ухвалою суду від 29.07.2015 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 11.08.2015 р.

06.08.2015 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

У судове засідання 11.08.2015 р. представник відповідача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник позивача у судовому засіданні подав клопотання про продовження строку вирішення спору у справі на 15 днів.

Ухвалою від 11.08.2015 р. продовжено строк вирішення спору у справі на 15 днів, розгляд справи відкладено на 01.09.2015 р.

01.09.2015 р. від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

01.09.2015 р. від відповідача надійшли додаткові документи по справі.

У судовому засіданні 01.09.2015 р. оголошувалась перерва до 16.09.2015 р.

16.09.2015 р. від відповідача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

У судовому засіданні 16.09.2015 р. оголошувалась перерва до 23.09.2015 р.

У судовому засіданні 23.09.2015 р. оголошувалась перерва до 05.10.2015 р.

У судовому засіданні 05.10.2015 р. представником позивача подано заперечення на відзив.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представники відповідача проти задоволення позову заперечили.

У судовому засіданні 05.10.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні у справі матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

22.08.2013 р. між Публічним акціонерним товариством "ЗЛАТОБАНК" (надалі - позивач, Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ернст енд Янг Аудиторські послуги" (надалі - відповідач, Аудитор) укладено договір про надання аудиторських послуг № GFS-2013-00211 (надалі - Договір).

Відповідно до п. п. 1.1. - 1.4. Договору, Аудитор проведе аудит і надасть висновок стосовно фінансової звітності Замовника станом на 31 грудня 2013 року, 31 грудня 2014 року та за роки, що закінчилися зазначеними датами (надалі - «Фінансова звітність»). Послуги, описані в цьому пункті, можуть надалі йменуватися «Аудиторські послуга» або «Послуги». Метою аудиту є висловлення думки про те, чи представляє Фінансова звітність достовірно у всіх істотних аспектах фінансовій стан, фінансові показники й грошові потоки Замовника відповідно до Міжнародних стандартів фінансової звітності («МСФЗ»). Аудит проводиться відповідно до Міжнародних стандартів аудиту («МСА»). Після завершення аудиту фінансової звітності за кожен рік Аудитор випустить наступні аудиторські висновки (звіти незалежного аудитора): Аудиторський висновок у 20 примірниках українською та 20 примірниках англійською мовами у відповідності до вимог MCA (надалі - «Аудиторський висновок 1»), що буде містити думку про те, чи представлена Фінансова звітність Замовника за відповідний рік вірно, в усіх істотних аспектах, відповідно до МСФЗ . Аудиторський висновок у 5 примірниках українською мовою щодо Фінансової звітності Замовника за відповідний рік у відповідності до вимог Національного банку України (надалі «Аудиторський висновок 2»). Аудиторський висновок у 5 примірниках українською мовою щодо Фінансової звітності Замовника за відповідний рік складений у відповідності до вимог Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (надалі «Аудиторський висновок 3»). Аудиторський висновок у 5 примірниках українською мовою щодо скороченої версії Фінансової звітності Замовника за відповідний рік, яка має бути опублікована відповідно до вимог Закону України «Про банки та банківську діяльність» (надалі «Аудиторський висновок 4»). Аудиторський висновок 1, Аудиторський висновок 2, Аудиторський висновок 3 та Аудиторський висновок 4 згадані разом надалі іменуватимуться «Аудиторські висновки».

Пунктами 1.5., 1.6. Договору сторони встановили, що результатами надання Послуг (надалі - «Звіти») можуть бути не тільки Аудиторські висновки, але й письмова інформація (звіти й інші документи), а також консультації, як усні, так і письмові, які далі можуть спільно йменуватися «Інші Звіти». За умови належного виконання Замовником його обов'язків за цим Договором Аудитор надасть а) Проекти Аудиторських висновків щодо Фінансової звітності, підготовленої станом на 31 грудня 2013 року, до 15 березня 2014 року; б) Проекти Аудиторських висновків щодо Фінансової звітності, підготовленої станом на 31 грудня 2014 року, до 15 березня 2015 року. Аудитор планує надати Аудиторські висновки українською мовою та англійською мовою до 1 квітня 2014 року та 1 квітня 2015 року за умови, що Замовник надасть свої зауваження до проектів Аудиторських висновків не пізніше 25 березня 2014/2015 року відповідно. Можливість дотримання зазначених термінів надання Послуг Аудитором (термінів перевірки) залежатиме від повноти, точності та своєчасності надання інформації Замовником та загального стану бухгалтерських записів на підприємстві Замовника, при цьому Сторони встановлюють, що інформація у будь-якому випадку повинна бути надана Замовником не пізніше 11 лютого 2014/2015 року відповідно, якщо Сторонами не буде погоджено інше. Цим Сторони встановлюють, що виконання Аудитором своїх зобов'язань за цим Договором автоматично продовжується на строк невиконання Замовником своїх обов'язків за цим Договором.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що відповідач належним чином не виконує умови укладеного Договору та не надає будь-яких аудиторських висновків, що передбачені умовами укладеного сторонами Договору, у зв'язку з чим, на думку позивача, договір підлягає розірванню в судовому порядку, а сплачена сума авансу - стягненню з відповідача.

Відповідач із позовом не погоджується та зазначає, що позивач не надає документів щодо фінансової звітності, у зв'язку з чим здійснення аудиту товариства позивача і надання відповідних висновків являється неможливим.

При цьому, відповідачем вже виконано роботи за Договором на суму авансу - 312 000,00 грн., у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, 05.11.2014 р. позивач перерахував відповідачу 312 000,00 грн., з призначенням платежу «оплата за 5-й авансовий платіж за аудиторські послуги по Договору …».

Зобов'язанням, згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 Кодексу визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов'язаний одержати спеціальний дозвіл. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2 - 4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

Статтею 843 Кодексу передбачено, що у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Згідно зі ст. 846 Кодексу, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Статтями 850, 851 ЦК України встановлено, що замовник зобов'язаний сприяти підрядникові у виконанні роботи у випадках, в обсязі та в порядку, встановлених договором підряду. У разі невиконання замовником цього обов'язку підрядник має право вимагати відшкодування завданих збитків, включаючи додаткові витрати, викликані простоєм, перенесенням строків виконання роботи, або підвищення ціни роботи. Якщо виконання роботи за договором підряду стало неможливим внаслідок дій або недогляду замовника, підрядник має право на сплату йому встановленої ціни з урахуванням плати за виконану частину роботи, за вирахуванням сум, які підрядник одержав або міг одержати у зв'язку з невиконанням замовником договору. Підрядник має право не розпочинати роботу, а розпочату роботу зупинити, якщо замовник не надав матеріалу, устаткування або річ, що підлягає переробці, і цим створив неможливість виконання договору підрядником.

Приписами ст. 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з положеннями ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Статтею 613 ЦК України встановлено, що кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку. Кредитор також вважається таким, що прострочив, у випадках, встановлених частиною четвертою статті 545 цього Кодексу. Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов'язок, виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора. Боржник не має права на відшкодування збитків, завданих простроченням кредитора, якщо кредитор доведе, що прострочення не є наслідком його вини або осіб, на яких за законом чи дорученням кредитора було покладено прийняття виконання. Боржник за грошовим зобов'язанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора.

Згідно зі ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

У відповідності до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог та заперечень.

Положеннями ст. 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З аналізу зібраних у матеріалах справи доказів вбачається, що позивач, зазначаючи про наявність істотного порушення відповідачем умов Договору у вигляді ненадання аудиторських звітів, не надав жодних доказів на підтвердження виконання взятих на себе зобов'язань щодо надання відповідачу інформації, необхідної для здійснення аудиторського дослідження.

У той же час, суд вважає належними надані відповідачем докази звернення до позивача із відповідними запитами щодо надання необхідної інформації.

Таким чином, судом встановлено, що станом на час розгляду справи відповідач дійсно не надав позивачу передбачені умовами Договору звіти, проте, з наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що вказані обставини виникли внаслідок порушення зобов'язань з боку позивача.

Також, суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на наступні обставини.

За умовами п. 5.12. Договору, кожна зі Сторін має право відмовитися від Послуг повністю або частково шляхом направлення письмового повідомлення (рекомендованим листом або кур'єрською доставкою) іншій Стороні не менш ніж за 10 (десять) робочих днів до дати передбачуваного припинення. Окрім того, Аудитор має право відмовитись від Послуг негайно після направлення письмового повідомлення Замовнику, у разі якщо Аудитор обґрунтовано визначить, що він не може продовжувати надавати Послуги відповідно до застосовного законодавства або професійних стандартів. У разі відмови Замовником від певних Послуг Аудитора до моменту початку Аудитором надання цих Послуг за цим Договором, грошові кошти отримані Аудитором від Замовника відповідно до умов цього Договору в якості авансового платежу за Послуги, від яких відмовляється Замовник, підлягають поверненню Замовнику у повному обсязі протягом 5-ти робочих днів з дати отримання відповідного повідомлення від Замовника. У разі відмови від певних Послуг після початку їх надання за цим Договором, то фактично виконані на час відмови процедури для надання Послуг, від яких відмовляється Замовник, оплачуються відповідно до п. 5.10 цього Договору.

Умовами вказаного пункту Договору сторони передбачили можливість односторонньої відмови від Договору, шляхом направлення відповідного повідомлення іншій стороні, а також встановили наслідки такої відмови для сторін.

У той же час, позивач наголошує саме на розірванні спірного Договору у зв'язку з порушенням умов договору саме відповідачем, а не внаслідок відмови від Договору з боку позивача, про що, зокрема, зазначає у запереченнях на відзив відповідача, поданих у судовому засіданні 05.10.2015 р. (пункт 6 Заперечень).

Враховуючи викладене, вимога про розірвання Договору з підстав, викладених у даному позові, не підлягає задоволенню у зв'язку з недоведеністю, необґрунтованістю та невідповідністю фактичним обставинам справи, а також у зв'язку з належним спростуванням відповідачем доводів щодо істотного порушення останнім умов Договору.

Щодо вимог про стягнення суми сплаченого авансу у розмірі 312 000,00 грн., суд зазначає наступне.

Частиною 4 ст. 849 Цивільного кодексу України передбачено, що замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Пунктом 1.5. Договору сторони встановили, що результатами надання Послуг (надалі - «Звіти») можуть бути не тільки Аудиторські висновки, але й письмова інформація (звіти й інші документи), а також консультації, як усні, так і письмові, які далі можуть спільно йменуватися «Інші Звіти».

Умовами п. 5.12. Договору, погодженими обома сторонами, встановлено, що у разі відмови від певних Послуг після початку їх надання за цим Договором, то фактично виконані на час відмови процедури для надання Послуг, від яких відмовляється Замовник, оплачуються відповідно до п. 5.10 цього Договору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить стягнути з відповідача аванс у розмірі 312 000,00 грн., у зв'язку з неотриманням аудиторських звітів.

Відповідач проти таких вимог заперечує, посилаючись на те, що ним виконано певний обсяг робіт, вартість яких складає 312 000,00 грн.

Приписами ст. 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог та заперечень.

Дослідивши зібрані у матеріалах справи документи, суд погоджується з доводами відповідача про відсутність підстав для повернення сплаченого позивачем авансу у зв'язку з виконанням відповідачем робіт за Договором.

У той же час, зазначаючи про те, що вартість фактично виконаних робіт у розмірі 312 000,00 грн. являється завищеною, позивач не надав жодних доказів на підтвердження такої позиції, та не надав ні власного розрахунку вартості фактично виконаних робіт, ні належних та допустимих доказів такого завищення з боку відповідача.

В порядку, передбаченому ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги із заявлених у позові підстав необґрунтованими, непідтвердженими наявними в матеріалах справи доказами та спростованими належним чином і у встановленому законом порядку відповідачем, а відтак такими, що не підлягають задоволенню.

Суд також звертає увагу позивача на те, що він не позбавлений можливості звернутись до суду з відповідними вимогами з інших підстав.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 43, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "ЗЛАТОБАНК" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ернст енд Янг Аудиторські послуги" про розірвання договору та стягнення 312 000,00 грн. відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 12.10.2015 р.

Суддя Н.І. Зеленіна