ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2015 р. Справа № 914/898/15

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого - судді - О.Л. Мирутенко

суддів - В.М. Гриців

- Л.С. Данко

Розглянувши апеляційну скаргу ТзОВ «АЙПІЄ-Л»

на рішення господарського суду Львівської області від 09.06.2015 року.

у справі №914/898/15

за позовом: ФОП ОСОБА_2

до : ТзОВ «АЙПІЄ-Л»

про: визнання договору оренди від 01.11.2013р. недійсним

З участю представників :

від позивача - ОСОБА_2

ОСОБА_3 - представник

від відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ :

Рішенням господарського суду Львівської області від 09.06.2015р., суддя Запотічняк О.Д., позовні вимоги ФОП ОСОБА_2 було задоволено. Визнано недійсним договір оренди нежитлового приміщення укладений 01 листопада 2013 року між ТзОВ "АЙПІЄ-Л" та ФОП ОСОБА_2 Стягнуто з ТзОВ "АЙПІЄ-Л" на користь ФОП ОСОБА_2 1218 грн. судового збору.

З даним рішенням не погодився відповідач - ТзОВ «АЙПІЄ-Л» і оскаржило його апеляційному порядку, оскільки вважає, що судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи.

Сторони були повідомлені належним чином про час та місце судового розгляду, що підтверджується списком згрупованих рекомендованих відправлень Львівського апеляційного господарського суду від 10.09.2015р.

Розпорядженням голови Львівського апеляційного господарського суду від 13.07.2015р. у складі колегії суддів відбулась заміна суддів Гнатюк Г.М., Данко Л.С. суддями Костів Т.С., Кузь В.Л.

Розпорядженням голови Львівського апеляційного господарського суду від 03.08.2015р. у складі колегії суддів відбулась заміна суддів Костів Т.С., Кузь В.Л. суддями Кравчук Н.М., Гнатюк Г.М.

Розпорядженням голови Львівського апеляційного господарського суду від 07.09.2015р. у складі колегії суддів відбулась заміна судді Гнатюк Г.М. у зв'язку з відпусткою суддею Данко Л.С.

Розпорядженням голови Львівського апеляційного господарського суду від 05.10.2015р. відбулась заміна суддів Кравчук Н.М. у зв'язку з відпусткою суддею Гриців В.М.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 03.08.2015р. було зобов'язано апелянта - ТзОВ «АЙПІЄ-Л» надати апеляційному суду належним чином завірені копії інвентаризаційної справи на нерухоме майно, яке належить відповідачу на праві власності. Вимог даної ухвали апелянт не виконав.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 07.09.2015р. було повторно зобов'язано апелянта - ТзОВ «АЙПІЄ-Л» надати апеляційному суду належним чином завірені копії інвентаризаційної справи на нерухоме майно, яке належить відповідачу на праві власності.

Вимог вказаної ухвали ТзОВ «АЙПІЄ-Л» повторно не виконало.

Від апелянта надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю виконати вимог ухвали апеляційного суду. Колегія суддів відхиляє подане клопотання, оскільки апелянт повторно не виконав вимог ухвали апеляційного суду та протягом тривалого часу не подав витребовувані документи.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення господарського суду Львівської області від 09.06.2015р. у справі №914/898/15 - без змін, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.11.2013 року між ТзОВ "АЙПІЄ-Л" (орендодавець) та ФОП ОСОБА_2 (орендар) було укладено договір оренди нежитлового приміщення за умовами якого орендодавець зобов'язався передати, а орендар прийняти у строкове платне користування приміщення на території торгово-виробничого комплексу "Південний" (ТВК) за адресою АДРЕСА_1, Торговий центр "Будмаркет" цоколь №2 загальною площею 52,85 + 28,13 кв.м.

ФОП ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ТзОВ "АЙПІЄ-Л" про визнання договору оренди від 01.11.2013р. недійсним.

Позивач вважає, що спірний договір слід визнати недійсним, як такий, що суперечить положенням Цивільного кодексу України, оскільки відповідач укладаючи з позивачем спірний договір оренди нежитлового приміщення від 01.11.2013р., не мав майнових прав та не був власником переданого в оренду приміщення на території торгово-виробничого комплексу "Південний", за адресою: АДРЕСА_1, Торговий центр "Будмаркет" цоколь №02, загальною площею 52,85+28,13.

Відповідно до ст. 761 ЦК України, право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права.

Тобто, відповідач мав право передати позивачу в оренду приміщення на території торгово-виробничого комплексу "Південний" (ТВК) за адресою АДРЕСА_1, Торговий центр "Будмаркет" цоколь №2 загальною площею 52,85 + 28,13 кв.м. тільки за умов, що на момент укладення договору оренди, він був власником даного майна або йому належали інші майнові права на це майно.

Відповідач-апелянт заперечуючи позовні вимоги стверджував, що ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 23.06.2006р. за ТзОВ "АЙПІЄ-Л" визнано та зареєстровано право власності на торговий центр "Будмаркет", що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Також представником відповідача надано суду витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Як вбачається з даного витягу, 29.05.2014р. за відповідачем було зареєстровано право власності на об'єкт нерухомого майна: будівля, "Будмаркет"л іт. "Б"-1 і підставою виникнення права власності було рішення господарського суду Львівської області від 04.02.2010р. по справі №10/252.

З метою повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи, судом першої інстанції було витребувано у КП ЛОР "БТІ та ЕО" інвентаризаційну справу на нерухоме майно - торговий центр "Будмаркет" в торгово-виробничому комплексі "Південний" за адресою АДРЕСА_1.

Як вбачається з досліджень суду першої інстанції інвентаризаційної справи на будівлю літ. БIII-1 корпус ТЦ "Будмаркет", дана будівля складається з одного поверху, підвали та мансарди відсутні. На поверхневому плані, який наявний в матеріалах інвентаризаційної справи, цоколь №02 не відображено.

Згідно з даними наявними в інвентаризаційній справі на будівлю БI-1 магазин-будівельна мережа, дана будівля складається з одного поверху, підвали та мансарди відсутні. На поверхневому плані, який наявний в матеріалах інвентаризаційної справи, цоколь №02 не відображено.

Відповідач не надав суду пояснень де саме знаходиться передані в оренду позивачу приміщення, та яким чином вони відображені графічно на поверхневих планах наявних в інвентаризаційних справах.

Таким чином відповідачем-апелянтом не доведено суду право власності на приміщення, які знаходяться на території торгово-виробничого комплексу "Південний" (ТВК) за адресою АДРЕСА_1, Торговий центр "Будмаркет" цоколь №2 загальною площею 52,85 + 28,13 кв.м.

На вимогу ухвал апеляційного суду апелянт не надав жодного документального доказу належності йому на праві власності приміщення, що було передано в оренду позивачу.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Стаття 203 ЦК України передбачає загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема:

1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

6. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

З наведених норм законодавства випливає, що правочин може бути визнаний недійсним, якщо в момент вчинення правочину сторонами не дотримано вимог встановлених частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203.

Оскільки на момент укладення спірного договору з позивачем, передане в оренду майно не перебувало у власності відповідача і відповідачем не доведено суду, що в нього були наявні інші майнові права на це майно, в нього були відсутні правові підстави для передачі даного майна в оренду позивачу.

Таким чином, зміст укладеного між відповідачем та позивачем договору оренди нежитлових приміщень від 01.11.2013року, суперечить положенням ст. 761 ЦК України, а відтак в силу положень ч.1 ст.215 та ч.1 ст. 203 ЦК України підлягає визнанню недійсним.

За таких обставин справи апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги обґрунтовані належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Львівської області від 09.06.2015р. по справі №914/898/15 винесене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 101,103,105 ГПК України Львівський апеляційний господарський суд

Постановив:

Рішення господарського суду Львівської області від 09.06.2015 року у справі №914/898/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу ТзОВ «АЙПІЄ-Л» - без задоволення.

Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку.

Матеріали справи скерувати в господарський суд Львівської області.

Головуючий-суддя О.Л. Мирутенко

Судді: В.М. Гриців

Л.С. Данко

«Повний текст постанови виготовлено 06.10.2015р.»