ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

28.09.15р. Справа № 904/8123/15

За позовом Комунального закладу "Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 6", м. Дніпропетровськ

до Комунального закладу "Дніпропетровська міська клінічна лікарня № 2" Дніпропетровської обласної ради, м. Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості у сумі 142 901,56 грн.

Суддя Бєлік В.Г.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 представник за довіреністю № б/н від 25.09.2015р.

ОСОБА_2 представник за довіреністю № б/н від 14.06.2015р.

від відповідача: ОСОБА_3 представник за довіреністю № б/н від 01.07.2015р.

СУТЬ СПОРУ:

Комунальний заклад "Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 6" звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Комунального закладу "Дніпропетровська міська клінічна лікарня № 2" Дніпропетровської обласної ради про стягнення 142 901,56 грн.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на його користь 4 000,00 грн. витрати на правову допомогу та судовий збір у розмірі 2 858,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста, щодо оплати комунальних платежів.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 10.09.2015 р. порушено провадження у справі, а розгляд справи призначено на 28.09.2015р.

Відповідач проти позову заперечив, надав усні пояснення, зазначивши, що фінансові зобов'язання Комунальним закладом Дніпропетровська міська клінічна лікарня № 2 Дніпропетровської міської ради перед Комунальним закладом Дніпропетровський центр первинно медико-санітарної допомоги № 6 не виконані у звязку із скрутним фінансовим становищем закладу.

28.09.2015р. в порядку ст. 85 ГПК України, у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Департаментом корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради (далі - Орендодавець) та комунальним закладом Дніпропетровська міська клінічна лікарня №2 Дніпропетровської обласної ради (далі - Орендар) укладено договір № 180 - ДКП/12 оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста (далі-Договір оренди) від 18.05.2012р. ( а.с. 30-33).

Згідно з п.1.1. Договору оренди з метою ефективного використання комунального майна Орендодавець на підставі рішення міської ради від 21.03.2007р. №41/11 зі змінами та доповненнями передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно - нежитлове приміщення (надалі - об'єкт оренди) загальною площею 1104,7 кв.м. розміщене за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Щербаня, 1, на першому, другому та третьому поверхах 4-х поверхової будівлі, балансова вартість якого на 10.04.2012 р.. становить 423189,80 грн., без ПДВ, та перебуває на балансі комунального закладу Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги №6 (далі - Позивач), для використання під розміщення комунального закладу Дніпропетровська міська клінічна лікарня № 2 Дніпропетровської обласної ради (далі - Відповідач).

Відповідно до п. 2.2. договору оренди Орендар вступає в строкове платне користування об'єктом оренди з дати підписання Сторонами цього договору та акта приймання - передачі об'єкта оренди.

Передача об'єкта оренди в оренду здійснюється на підставі акта приймання - передачі об'єкта оренди, підписаного балансоутримувачем, Орендодавцем та Орендарем (п.2.3. Договору оренди)

На виконання умов Договору оренди Орендодавець передав Орендарю нежитлові приміщення загальною площею 1104,7 кв.м., розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Щербаня, 1, що підтверджується ОСОБА_1 приймання - передачі від 18.05.2012р.(а.с. 34).

Сторони є суб'єктами господарювання, тому відповідно до положень ст.ст. 4, 173-175 і 193 ГК України до прав і обов'язків сторін, що виникли на підставі зазначеного договору і є господарськими зобов'язаннями, мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки визначені Законом України "Про житлово-комунальні послуги", відповідно до ст. 1 якого під житлово-комунальними послугами слід розуміти результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Статтею 13 наведеного Закону серед житлово-комунальних послуг виокремлено, зокрема, послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо).

Порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства (ст. 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Відповідно до п.5.11 Договору оренди Орендар зобов'язаний протягом 5 днів з дати укладення цього договору укласти з балансоутримувачем або з відповідними комунальними службами договір на сплату комунальних послуг (газ, електроенергія, тепло, водопостачання та водовідведення, вивезення сміття, телефон) та з балансоутримувачем договір на сплату експлуатаційних витрат, у т.ч. відшкодування витрат по податку на землю.

01.03.2012 р. між позивачем (далі - Балансоутримувач) та відповідачем (далі - Орендар) укладено договір № 180/1 про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю (а.с.36-37).

Відповідно до п. 3.1 Договору № 180/1 від 01.03.2012 р. на відшкодування витрат цей договір діє 01.01.2012 р. до 31.12.2012 р.

У звязку із закінченням строку дії даного договору сторонами укладено Договір № 180/1 від 01.04.2013 р. про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю (а.с. 47-48), який діє з 01.01.2013 р. по 31.12.2013 р. та Договір № 180/2 від 01.04.2013 р. про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю (а.с. 43-44), який діє з 01.01.2013 р. по 31.12.2013 р.

Згідно п. 2.2 Договорів Орендар зобов'язався укласти договори з комунальними підприємствами міста на оплату комунальних послуг (електроенергія, тепло, водопостачання, вивіз сміття, дезінсекція і дератизація, ліфт) у місячний термін після укладання Договору оренди. У разі неможливості укласти договори, відшкодовувати витрати за спожиті комунальні послуги згідно розрахунків не пізніше не пізніше 10 числа наступного місяця.

Як вбачається з матеріалів справи, в рахунках на відшкодування вартості комунальних послуг за період січень-квітень 2013р. сума тарифу визначена без врахування ПДВ, який є складовою частиною тарифу, внаслідок чого утворилась наступна заборгованість:

- за послуги теплопостачання у 2012 р.-107 994,64 грн.

- за послуги водопостачання у 2012 р. - 9 314, 91грн.

- за послуги електропостачання у 2012 р. - 20 770, 89 грн.

- за послуги теплопостачання у 2013 р. - 4 821, 12 грн.

Загальна сума заборгованості складає 142 901, 56 гривень.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з приписами ст.ст. 525, 526 ЦК України та ст. 193 ГК України цивільні та господарські зобов'язання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. (ст. 530 ЦК України )

Згідно ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Позивачем неодноразово направлялись листи з вимогами оплатити наявну заборгованість.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Станом на час розгляду справи доказів оплати заборгованості не надано, що є підставою для задоволення позовних вимог Комунального закладу "Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги №6 " в повному обсязі в сумі 142 901,56 грн.

Також позивач просить стягнути з відповідача 4 000,00 грн. - витрат на правову допомогу.

Відповідно до ст. 44 ГПК України, до судових витрат відноситься і оплата послуг адвоката, які визначаються у порядку, встановленому Законом України „Про адвокатуру (ч.3. ст. 48 ГПК України)

Згідно п.6.3. Постанови Пленуму ВГСУ від21.02.2013р. № 7 витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.

Як вбачається з матеріалів справи позивач в обґрунтування понесення витрат на адвокатські послуги надав Угоду про надання юридичної допомоги від 25.02.2015р., укладеного між Комунальнии закладом "Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 6" та ОСОБА_2, яка діє на підставі свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю № 0958 (а.с.132), ОСОБА_1 приймання-передачі виконаних послуг від 25.02.2015р. (а.с.134) та квитанцію про слату вартості послуг.

Суд не приймає в якості доказу вищезазначений ОСОБА_1, оскільки він підписаний сторонами 25.02.2015 р. та не може свідчити про надання послуг з оформлення позовної заяви від 25.08.2015 р.

Згідно ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Виходячи з положень ст.34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи, що позивачем не надано ні копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, ні ОСОБА_1 виконаних робіт по Договору на виконання адвокатських послуг від 01.01.13р., ні доказів оплати по цьому Договору від 01.01.13р. у господарського суду відсутні підстави для покладення на відповідача витрат позивача на оплату адвокатських послуг.

Згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з комунального закладу "Дніпропетровська міська клінічна лікарня №2"Дніпропетровської обласної ради" (49064, м. Дніпропетровськ, пр. Сергія Нігояна, буд. 53, ) на користь комунального закладу "Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 6" (49102, м. Дніпропетровськ, вул. Ближня, 31, ) суму заборгованості у розмірі 142 901,56 грн. (сто сорок дві тисячі девятсот одна грн. 56 коп.) та суму судового збору у розмірі 2 858,03 грн. (дві тисячі вісімсот пятдесят вісім грн. 03 коп.).

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

В частині стягнення витрат на правову допомогу відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено

30.09.2015р.

Суддя ОСОБА_4