У Х В А Л А

23.09.2015Справа № 45/186

За скаргоюТовариства з обмеженою відповідальністю «Юга-Групп»
на діїВідділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві
у справі №45/186
за позовом Головного управління економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Юга-Групп»
простягнення заборгованості
За зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юга-Групп»
доГоловного управління економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
провизнання недійсним договору в частині та укладення додаткової угоди
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники (за первісним позовом):

від позивачаПлотиця О.Я. - представник
від відповідача (скаржника) не з'явився
від ВДВСГаврилів А.В. - представник

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.12.2008 позовні вимоги Головного управління економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юга-Групп» пайових внесків за договором задоволені частково, стягнуто на користь позивача 2990000,54 грн суми пайового внеску та судові витрати в сумі 18281,00 грн. Зустрічні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Юга-Групп» задоволено частково, визнано недійсним договір № 370 від 10.05.2007, укладений між Головним управлінням економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та ТОВ «Юга-Групп» в частині пп. 3.1, 3.1.1, 3.1.2 Розділу «Відповідальність сторін» договору, стягнуто з Управління судові витрати в сумі 101,50 грн.

08.01.2009 на виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва видано відповідні накази.

До Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Юга-Групп» надійшла скарга на дії Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві у справі №45/186.

За резолюцією заступника голови Господарського суду міста Києва вказану скаргу передано на розгляд судді Смирновій Ю.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.07.2015 розгляд скарги призначено на 12.08.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.08.2015 розгляд скарги було відкладено на 23.09.2015.

В судове засідання, призначене на 23.09.2015, представники скаржника не з'явилися.

Представники позивача та Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві в судове засідання з'явилися, проти задоволення скарги заперечили.

Відповідно до ч. 2 ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

В поданій скарзі скаржник просить суд:

- скасувати постанову Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві від 07.10.2014 ВП №44982608 про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 08.01.2009 №45/186 про стягнення з відповідача 2990000,54 грн суми пайового внеску;

- скасувати постанову від 07.10.2014 ВП №44982608 про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження;

- скасувати інші виконавчі процесуальні документи по виконанню наказу Господарського суду міста Києва №45/186 від 08.01.2009;

- зобов'язати Відділ державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві відмовити у прийнятті до провадження наказу Господарського суду міста Києва №45/186 від 08.01.2009.

Розглянувши скаргу, заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні представників учасників процесу, суд відзначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Постановою Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві від 07.10.2014 ВП №44982608 на підставі заяви Головного управління економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (стягувача) відкрито виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 08.01.2009 №45/186 про стягнення з відповідача 2990000,54 грн суми пайового внеску.

07.11.2014 державним виконавцем винесено постанову, якою накладено арешт на все майно, що належить боржнику - Товариству з обмеженою відповідальністю «Юга-Групп» у межах суми звернення стягнення у розмірі 3289192,60 грн.

В обґрунтування поданої скарги скаржник вказує, що строк пред'явлення наказу Господарського суду міста Києва від 08.01.2009 №45/186 до виконання закінчився 08.01.2012, про що вказано безпосередньо у самому виконавчому документі. Відтак, за твердженням скаржника, у відповідності до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець мав відмовити у відкритті виконавчого провадження. Як наслідок - скаржник вказує на наявність підстав для скасування всіх наступних виконавчих документів по виконанню наказу Господарського суду міста Києва №45/186 від 08.01.2009.

За приписами ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент видачі виконавчого документа) виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: 1) виконавчі листи та інші судові документи - протягом трьох років; 3) посвідчення комісій по трудових спорах - протягом трьох місяців; 4) постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 5) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не встановлено законом.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються, зокрема, для виконання рішень господарських судів - з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

В наказі Господарського суду міста Києва від 08.01.2009 у справі №45/186, виданого на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 26.12.2008, вказаного, що строк пред'явлення його до виконання визначається до 08.01.2012.

Водночас, положеннями ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема, пред'явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

З наданих Відділом ДВС матеріалів виконавчого провадження вбачається, що до моменту відкриття спірного виконавчого провадження наказ Господарського суду міста Києва від 08.01.2009 у справі №45/186 раніше пред'являвся до виконання.

Постановою Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві від 19.08.2013 вказаний виконавчий документ було повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку із відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, а, здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Оскільки наказ у справі №45/186 раніше пред'являвся до виконання та 19.08.2013 був повернутий стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», то з огляду на положення ч.ч. 2,3 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» строк пред'явлення його до виконання було автоматично поновлено на три роки, тобто до 08.01.2015.

Отже, виконавчий документ - наказ Господарського суду міста Києва від 08.01.2009 у справі №45/186 було пред'явлено до виконання в межах строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання, а відтак твердження скаржника про неправомірність відкриття виконавчого провадження на підставі даного наказу є безпідставними.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Частиною 5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Як свідчать матеріали виконавчого провадження, постанова про відкриття спірного виконавчого провадження надсилалась на адресу боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення, однак відповідне поштове відправлення було повернуто у зв'язку із закінченням терміну зберігання.

Наведене спростовує твердження відповідача про порушення державним виконавцем положень ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» щодо направлення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження.

Суд відзначає, що з моменту набрання рішенням у справі №45/186 законної сили минуло більше п'яти років, однак доказів вчинення будь-яких дій, спрямованих на виконання такого рішення Товариством з обмеженою відповідальністю «Юга-Групп» не подано.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

За змістом ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Оскільки відповідачем (скаржником) належними та допустимими доказами не доведено існування підстав для визнання недійсною постанови від 07.10.2014 про відкриття виконавчого провадження ВП№44982608, доводи відповідача стосовно пропуску строку пред'явлення виконавчого документа до виконання спростовуються наявними в матеріалах справи документами, а також враховуючи, що рішення суду станом на момент розгляду скарги відповідачем не виконано, вимоги скаржника про визнання недійсною постанови про відкриття виконавчого провадження, постанови про арешт майна боржника, а також інших виконавчих процесуальних документів по виконанню наказу Господарського суду міста Києва №45/186 від 08.01.2009 є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Як зазначено в п. 9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Враховуючи викладене, скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Юга-Групп» на дії Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Юга-Групп» на дії Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві відмовити.

Суддя Ю.М. Смирнова