ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2015 року Справа № 927/253/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого Остапенка М.І.,
суддів :Вовка І.В., Кондратової І.Д.
розглянувши касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Кінотехпром"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 07.07.2015 року
у справі за позовомУправління комунального майна Чернігівської обласної ради
доПриватного акціонерного товариства "Кінотехпром"
простягнення коштів
В С Т А Н О В И В:

у лютому 2015 року, Управління комунального майна Чернігівської обласної ради, звернулось до господарського суду з позовом в якому просило стягнути до обласного бюджету з приватного акціонерного товариства "Кінотехпром" 4 140,49 грн. заборгованості з орендної плати з урахуванням інфляції, а на користь позивача 1 178,57 грн. - орендної плати з урахуванням інфляційних витрат, 206,47 грн. - пені, 19,61 грн.- 3% річних та витрати, понесені позивачем на сплату судового збору.

Рішенням господарського суду Чернігівської області від 02.04.2015 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з відповідача до обласного бюджету 4 018,04 грн. - заборгованості з орендної плати та 122,45 грн. - інфляційних втрат, а також 1 160,84 грн. - заборгованості з орендної плати, 17,73 грн. - інфляційних нарахувань, 3,30 грн. - 3% річних, 35,76 грн. - пені, 1765,38 - судового збору на користь позивача. В решті позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.07.2015 року рішення місцевого господарського суду залишено без змін, а апеляційні скарги Управління комунального майна Чернігівської обласної ради та Приватного акціонерного товариства "Кінотехпром" - без задоволення.

Постановлені судами рішення оскаржено в касаційному порядку й ухвалою Вищого господарського суду України від 22.09.2015 року порушено касаційне провадження у справі за касаційною скаргою відповідача, в якій він посилається на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права і просить судові рішення скасувати, прийнявши нове рішення, яким у позові відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені у касаційній скарзі доводи, судова колегія вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 01.11.2011 року сторони уклали договір № 66 - оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області.

Згідно п.п. 1.1., 1.13., 1.1.3, 1.3. договору, орендодавець (позивач) передає, а орендар (відповідач) приймає в строкове платне користування нежитлові приміщення, в будівлі, що є об'єктом спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, розташоване за адресою: м. Чернігів, вул. Любецька, 66 та перебуває на обліку управління комунального майна Чернігівської обласної ради.

Загальна площа приміщень, що передається в оренду, складає 361,3кв.м. Вартість майна визначена згідно зі звітом про оцінку станом на 15.09.2011 року і становить 446131,00грн без ПДВ. Майно передається в оренду з метою здійснення виробничої діяльності.

Відповідно до п. 2.1. договору Орендар вступає у строкове платне користування майном у вказаний у договорі термін, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передачі майна, який є невід'ємною частиною цього договору.

Згідно з п.п. 3.1. - 3.4. договору, орендна плата є платежем у грошовій формі, який орендар вносить орендодавцю та до обласного бюджету незалежно від наслідків діяльності орендаря, і сплачується за весь термін фактичного користування майном. До орендної плати не входить плата за комунальні послуги, вартість експлуатаційних витрат, податок на додану вартість. Розмір орендної плати визначається на підставі Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, затвердженої рішенням обласної ради від 25.03.2011 року (3 сесія 6-го скликання) зі змінами, внесеними рішенням обласної ради від 30.11.2011 року (5 сесія 6-го скликання). Розмір та порядок розрахунку орендної плати наведено у Додатку №1 до Договору, і становить за базовий місяць розрахунку (останній місяць, по якому є інформація про індекс інфляції) - 1563,02грн. Орендна плата за перший місяць оренди визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за жовтень та листопад місяці 2011 року.

Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць (п.3.5. договору).

Згідно п. 3.6. договору, орендар зобов'язаний перераховувати орендну плату щомісячно не пізніше останнього числа поточного місяця, згідно виставлених орендодавцем рахунків у співвідношенні: 70% - до обласного бюджету, 30% - орендодавцю, згідно Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області.

Договір діє з 01.11.2011 року по 31.10.2016 року включно (п. 10.1).

При цьому, рішенням господарського суду Чернігівської області від 31.01.2012 року, залишеним без змін постановою Вищого господарського суду України від 27.06.2012 року у справі № 5028/15/150/2011 врегульовано розбіжності, які виникли між сторонами під час укладання договору оренди нерухомого майна № 66 від 01.11.2011 року, що належить до спільної власності територіальних громад, сіл, селищ, міст Чернігівської області, шляхом виключення п. 3.8 договору, та зміною пунктів 1.1, 3.10, 5.1.3, 5.1.4, 6.1.3, 8.1.2, 8.1.3, 9.1, 9.5, 10.3, 10.4, 10.8.

Зазначені вище пункти викладено в наступній редакції:

п.1.1 - "Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування не житлові приміщення, в будівлі, що є об'єктом спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області (надалі Майно), розташованій за адресою: м. Чернігів, вул. Любецька, 66 та перебуває на бухгалтерському обліку управління комунального майна Чернігівської обласної ради";

п.3.10 - "Розмір орендної плати може бути змінено за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін розмір орендної плати може бути змінений в випадках, встановлених законодавчими актами України";

п.5.1.3 - "Сплатити вартість послуг з проведення незалежної оцінки об'єкта оренди протягом семи днів з моменту укладення договору оренди та сплачувати в подальшому вартість послуг з незалежної оцінки";

п.5.1.4 - "Використовувати орендоване майно відповідно до його призначення та умов цього договору, своєчасно узгоджувати з Орендодавцем будь-які зміни профілю використання орендованого майна або його частини";

п.6.1.3 - "Здавати орендовані приміщення в суборенду відповідно до чинного законодавства";

п.8.1.3 - "Відповідно до чинного законодавства України виступати з ініціативою щодо внесення змін до цього договору або його розірвання";

п.9.1 - "За невиконання або неналежне виконання зобов'язань за договором оренди, у тому числі зміну або розірвання його в односторонньому порядку, сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України";

п.9.5 - "У разі несвоєчасного виконання зобов'язання по сплаті орендної плати, Орендар повинен сплатити Орендодавцю суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення";

п.10.3 - "Зміни та доповнення до договору допускаються за взаємної згоди сторін та оформляються додатковою угодою до договору";

п.10.4 - "Договір може бути розірвано лише за згодою сторін або на вимогу однієї із сторін за рішенням господарського суду у випадках, передбачених чинним законодавством України";

п.10.8 - "Чинність цього договору припиняється внаслідок: закінчення строку, на який його було укладено; приватизації орендованого майна Орендарем; загибелі орендованого майна; достроково за взаємною згодою сторін або за рішенням господарського суду; банкрутства Орендаря та в інших випадках, прямо передбачених чинним законодавством та умовам цього договору".

Рішенням господарського суду Чернігівської області від 31.11.2012 року встановлено, що днем укладання договору № 66 є 21.11.2011 року.

Поряд з узгодженими сторонами та визначеними судом умовами користування майном комунальної власності, відносини сторін регулюються Законом України "Про оренду державного та комунального майна" № 2269-ХІІ.

Суб'єктами цього Закону є орендодавці, до яких належать, зокрема, органи, уповноважені органами місцевого самоврядування, управляти майном, що перебуває у комунальній власності та орендарі, якими можуть бути юридичні особи та громадяни України, юридичні особи іноземних держав, міжнародні організації та особи без громадянства.

За приписами ст. 2 Закону України № 2269-ХІІ відносини між цими особами повинні регулюватися договором, який визначає строкове і платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Передбачене ст. 7 Закону України № 2269-ХІІ право орендаря на оренду майна згідно з законодавством та умовами договору відповідає визначеному ст. 19 цього ж Закону обов'язку оплачувати оренду у строки, встановлені договором або законом.

За таких обставин зобов'язання відповідача здійснювати платежі за майно, яке він використовує у своїй підприємницькій діяльності, виникає не лише на підставі договору а і закону та узгоджених дій орендодавця та орендаря, спір між якими щодо майна та розміру плати за нього, яка до того ж визначена нормативно, відсутній.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання, відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Згідно із ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Таким чином, правовідношення, в якому орендар зобов'язаний здійснити платежі за майно в грошах, а орендодавець має право вимагати відповідної оплати, підпадає під ознаки грошового зобов'язання.

Отже, вимоги про стягнення плати за майно з відповідача є правомірними, а тому рішення суду першої інстанції та апеляційного господарського суду про стягнення з відповідача суми заборгованості є законними і обґрунтованими і підстав для іх зміни чи скасування, за викладених в касаційній скарзі мотивів, колегія суддів Вищого господарського суду України, не вбачає.

Керуючись ст. ст. 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.07.2015 року - без змін.

Головуючий М.І. Остапенко

Судді І.В. Вовк

І.Д. Кондратова