КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2015 р. Справа№ 5011-3/15141-2012

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Іоннікової І.А.

Тищенко О.В.

за участю представників:

від позивача: Данченко М.Ю. - представник

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Корпорації «Науково-виробниче об'єднання «Арсенал» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.07.2015 року у справі № 5011-3/15141-2012 (суддя - Грєхова О.А.)

за заявою Корпорації «Науково-виробниче об'єднання «Арсенал»

про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 18.12.2012 за нововиявленими обставинами у справі № 5011-3/15141-2012

за позовом Казенного підприємства спеціального приладобудування «Арсенал»

до Корпорації «Науково-виробниче об'єднання «Арсенал»

про стягнення 151382,63 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.07.2015 року у справі № 5011-3/15141-2012 відмовлено в задоволенні заяви Корпорації «Науково-виробниче об'єднання «Арсенал» про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 18.12.2012 у справі № 5011-3/15141-2012 за нововиявленими обставинами.

Рішення Господарського суду міста Києва від 18.12.2012 у справі № 5011-3/15141-2012 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.04.2014 у справі № 5011-3/15141-2012 залишено без змін.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою суду, Корпорації «Науково-виробниче об'єднання «Арсенал» звернулося до Київського апеляційного Господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.07.2015 року у справі № 5011-3/15141-2012 та прийняти нове рішення, яким в задовольнити заяву Корпорації «Науково-виробниче об'єднання «Арсенал» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 18.12.2012 у справі № 5011-3/15141-2012 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.04.2014 у справі № 5011-3/15141-2012, а саме:

Скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 18.12.2012 у справі № 5011-3/15141-2012 та прийняти нове рішення по справі, яким відмовити в задоволені позовних вимог Казенного підприємства спеціального приладобудування «Арсенал» в повному обсязі.

Скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.04.2014 у справі № 5011-3/15141-2012.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

19.08.2015 від представника позивача надійшло клопотання про долучення постанови Вищого господарського суду України у справі № 910/2381/14 від 04.08.2015.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 23.09.2014 у зв'язку з виходом з відпустки суддів Іоннікової І.А. та Тищенко О.В., які входять до постійного складу судової колегії, для розгляду справи визначено колегію суддів у складі головуючого судді: Тарасенко К.В., суддів: Іоннікової І.А., Тищенко О.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.09.2015 апеляційну скаргу прийнято до провадження колегію суддів у складі головуючого судді: Тарасенко К.В., суддів: Іоннікової І.А., Тищенко О.В.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши думку представника позивача, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами та без участі представника відповідача.

Представник позивача письмового відзиву на апеляційну скаргу не надав, однак у судовому засіданні проти її доводів заперечував, вважаючи її безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню, а ухвала суду є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає залишенню без змін.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Рішенням Господарського суду міста Києва № 5011-3/15141-2012 від 18.12.2012, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського від 05.03.2013 та постановою Вищого господарського суду України від 19.06.2013, позовні вимоги задоволені частково, стягнуто з Корпорації «Науково-виробниче об'єднання «Арсенал» на користь Казенного підприємства спеціального приладобудування «Арсенал» 34948,35 грн. основного боргу, 698,96 грн. витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до п. 8.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 17 «Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами» визначено, що законом не передбачено здійснення перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами у повному обсязі. Отже, господарський суд вправі переглянути судове рішення за нововиявленими обставинами лише в тих межах, в яких ці обставини впливають на суть рішення.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 112 Господарського процесуального кодексу України підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

В п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 17 «Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами» зазначено, що до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

При цьому, необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.

Відповідно до п.8.6 постанови Пленуму №17 від 26.12.2011 Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами» результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

В той же час, прийняття заяви (подання) про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не означає обов'язкового скасування чи зміни рішення, що переглядається. Результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності чи відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору.

Предметом розгляду у справі № 5011-3/15141-2012 є вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за надані на підставі договору №И/07-37-08 про забезпечення послугами та засобами протипожежної охорони послуги по забезпеченню протипожежною охороною майна Договору № 10 простого товариства (спільної діяльності).

В основу рішення Господарського суду міста Києва від 18.12.2012, що є предметом перегляду за нововиявленими обставинами, покладено висновок про те, що актами відшкодування витрат за забезпечення протипожежною охороною № 09/09 від 28.07.2011 р. про надання послуг за період з 01.10.2009 р. по 31.12.2009 р. на суму 11649,45 грн., № 10/10 від 28.07.2011 р. про надання послуг з 01.01.2010 р. по 31.03.2010 р. на суму 11649,45 грн., № 11/10 від 28.07.2011 р. про надання послуг з 01.04.2010 р. по 30.06.2010 р. на суму 11649,45 грн., № 12/10 від 28.07.2011 р. про надання послуг з 01.07.2010 р. по 30.09.2010 р. на суму 11649,45 грн., № 13/10 від 28.07.2011 р. про надання послуг з 01.10.2010 р. по 31.12.2010 р. на суму 11649,45 грн., № 14/11 від 28.07.2011 р. про надання послуг з 01.01.2011 р. по 31.03.2011 р. на суму 11649,45 грн., № 15/11 від 28.07.2011 р. про надання послуг з 01.04.2011 р. по 30.06.2011 р. на суму 11649,45 грн., № 16/11 від 30.09.2011 р. про надання послуг з 01.07.2011 р. по 30.09.2011 р. на суму 11649,45 грн., які підписані сторонами по справі та скріплені печатками, та копії яких містяться в матеріалах справи, підтверджується належне виконання позивачем зобов'язань, передбачених договором, на загальну суму 93195,60 грн.

Згідно платіжних доручень № № 133, 134, 135, 136, 137 від 07.11.2012 р. відповідач здійснив оплату наданих позивачем послуг згідно актів № 09/09, № 10/10, № 11/10, № 12/10, № 13/10 від 28.07.2011 р. на загальну суму 58247,25 грн.

При цьому, суд вказав, що відповідач, підписуючи акт звірки взаємних розрахунків станом на 01.04.2012 р., відобразив у вказаному акті звірки наявність заборгованості по актам відшкодування витрат за забезпечення протипожежною охороною № 14/11, № 15/11 від 28.07.2011 р. та № 16/11 від 30.09.2011 р., а отже підтвердив отримання у вказаний період передбачених договором послуг на суму 34948,35 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку, що за період дії договору №И/07-37-08 про забезпечення послугами та засобами протипожежної охорони від 11.02.2008, починаючи з 24.11.2009 - дати державної реєстрації припинення ДП завод «Арсенал», КП СПБ «Арсенал» як правонаступник ДП завод «Арсенал» належним чином виконувало свої зобов'язання за ним, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами виконаних робіт, підписаними та скріпленими печатками господарюючих суб'єктів (т.1, а.с.76-85), актом звірки взаємних розрахунків станом на 01.04.2012 та укладенням мирової угоди, затвердженої ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.04.2014 на стадії виконавчого провадження.

В свою чергу, заявник посилається на те, що підставою визнання недійсною додаткової угоди №2 від 29.04.2011 до договору №И/07-37-08 від 11.02.2008 про забезпечення послугами та засобами протипожежної охорони, укладеної між Казенним підприємством спеціального приладобудування «Арсенал» та Договором №10 Простого товариства (спільної діяльності) між Державним підприємством завод «Арсенал», Корпорацією «Науково-виробниче об'єднання «Арсенал», Товариством з обмеженою відповідальністю «Скайнет LTD», Товариством з обмеженою відповідальністю «Нова-Тор» є відсутність у КП СПБ «Арсенал» статусу правонаступника за договором про забезпечення послугами та засобами протипожежної охорони, а відтак, як стверджує заявник, у нього відсутній обов'язок оплачувати КП СПБ «Арсенал» отримані послуги, оскільки останній не є стороною вказаного договору.

Обґрунтовуючи заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставини, заявник посилається на частину 1 статті 236 Цивільного кодексу України, відповідно до якої правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Разом з тим, частиною 3 статті 207 ГК України визначено, що виконання господарського зобов'язання, визнаного судом недійсним повністю або в частині, припиняється повністю або в частині з дня набрання рішенням суду законної сили як таке, що вважається недійсним з моменту його виникнення. У разі якщо за змістом зобов'язання воно може бути припинено лише на майбутнє, таке зобов'язання визнається недійсним і припиняється на майбутнє.

Отже, якщо зі змісту господарського договору випливає, що зобов'язання за цим договором може бути припинено лише на майбутнє, оскільки неможливо повернути усе одержане за ним (наприклад, вже здійснене користування за договором майнового найму (оренди), користування електроенергією, спожиті послуги, зберігання, здійснене за відповідним договором, тощо), то господарський суд одночасно з визнанням господарського договору недійсним (за наявності підстав для цього) зазначає в резолютивній частині рішення, що зобов'язання за договором припиняється лише на майбутнє.

При цьому слід враховувати, що зобов'язання припиняються на майбутнє не на підставі відповідної вказівки в рішенні суду, а в силу закону, тому при визнанні недійсним правочину (господарського договору) зобов'язання його сторін припиняються на майбутнє з моменту набрання чинності рішення суду про визнання правочину (договору) недійсним, хоча б у судовому рішенні й не було зазначено про таке припинення.

Разом з тим, якщо за правочином, визнаним недійсним, права та обов'язки передбачалися лише на майбутнє, то наслідки у вигляді реституції застосовані бути не можуть, адже за приписами частини 2 статті 236 ЦК України можливість настання таких прав та обов'язків у майбутньому припиняються.

Вказану правову позицію викладено у пункті 2.7. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними».

До того ж, слід відзначити що, господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

В той же час, факт недійсності додаткової угоди до договору у даній справі не спростовує висновків суду покладених в основу судового рішення.

Отже, наведені заявником обставини, які знайшли своє відображення у рішенні Господарського суду м. Києва від 29.12.2014 у справі №910/23812/14, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.04.2015, не впливають на правильність юридичної оцінки, наданої обставинам у справі №5011-3/15141-2012.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що підстави для скасування прийнятого у даній справі рішення від 18.12.2012 за нововиявленими обставинами відсутні, а відтак заява Корпорації «Науково-виробниче об'єднання «Арсенал» про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 18.12.2012 № 5011-3/15141-2012 за нововиявленими обставинами у справі, підлягає залишенню без задоволення, а вказане рішення - без змін.

Крім того, колегія суддів враховує, що рішення Господарського суду міста Києва від 29.12.2014 у справі №910/23812/14 та постанова Київського апеляційного господарського суду від 22.04.2015, на які посилається заявник, скасовані в частині задоволення позовних вимог постановою Вищого господарського суду України від 04.08.2015.

З матеріалів справи вбачається також вбачається, що підстави для скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 08.04.2014 у справі № 5011-3/15141-2012, якою Господарським судом міста Києва було затверджено мирову угоду від 18.12.2014, укладеної між Казенним підприємством спеціального приладобудування «Арсенал» та Корпорацією «Науково-виробниче об'єднання «Арсенал» на стадії виконавчого провадження з огляду на відсутність підстав для скасування прийнятого у даній справі рішення від 18.12.2012 за нововиявленими обставинами відсутні

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Заперечення скаржника, викладені у апеляційній скарзі, не приймається колегією суддів до уваги, оскільки не підтверджуються матеріалами справи та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає ухвалу суду по даній справі обґрунтованою та такою, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для її скасування чи зміни не вбачається, апеляційна скарга відповідача є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Корпорації «Науково-виробниче об'єднання «Арсенал» залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.07.2015 по справі № 5011-3/15141-2012 залишити без змін.

2. Матеріали справи № 5011-3/15141-2012 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді І.А. Іоннікова

О.В. Тищенко