ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
УХВАЛА

06 жовтня 2015 року Справа № 912/3131/15

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Тимошевської В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи № 915/3131/15

за позовом: ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до відповідача: селянського (фермерського) господарства "ОСОБА_3", АДРЕСА_2

про визнання недійсним рішення зборів та статуту господарства

Представники сторін:

від позивача - ОСОБА_2, договір про надання правової допомоги № б/н від 22.07.15;

від відповідача - участі не брали;

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою від 28.07.2015, яка містить вимоги наступного змісту:

визнати недійсним рішення зборів членів СФГ "ОСОБА_3", проведених 10.07.2015;

визнати недійсним статут СФГ "ОСОБА_3" в редакції, прийнятій та затвердженій рішенням зборів членів господарства від 10.07.2015.

Ухвалою господарського Кіровоградської області від 13.08.2015 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 912/3131/15.

29.09.2015 на адресу господарського суду від ОСОБА_1 надійшли уточнення позовних вимог, відповідно до змісту яких позивач просить:

- визнати недійсним рішення зборів членів СФГ "ОСОБА_3", оформлених протоколом від 09.07.2015;

- визнати недійсними зміни до статуту СФГ "ОСОБА_3" в редакції, прийнятій та затвердженій протоколом зборів членів господарства від 09.07.2015 та зареєстровані Реєстраційною службою Бобринецького районного управління юстиції Кіровоградської області від 10.07.2015.

Відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач має право до початку розгляду господарським судом справи по суті змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Отже, наведена норма не передбачає права позивача на подання заяв (клопотань) про "уточнення" позовних вимог. Між тим, як зазначено в п. 3.11 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011, в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об'єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову.

З огляду на викладене, враховуючи, що згідно уточнення позовної заяви від 29.09.2015 позивачем фактично змінено предмет позову (матеріально-правову вимогу до відповідача), господарський суд розцінює вказане уточнення як зміну предмета позову.

Виходячи з прав позивача, визначених ст. 22 Господарського процесуального кодексу України та прав представника позивача, наведених в договорі про надання правової допомоги від 22.07.2015, у тому числі права змінювати предмет позову, господарський суд приймає зазначене вище уточнення від 29.09.2015 та здійснює розгляд справи з урахуванням зміненого предмета позову.

Відповідачем позов заперечено, про що надано письмовий відзив, та подано письмову заяву про припинення провадження у справі у зв'язку з непідвідомчістю даного спору господарському суду.

В судовому засіданні 29.09. 2015 оголошувалась перерва до 06.10.2015.

Представник відповідача в судове засідання 06.10.2015 не з'явився, хоча належним чином повідомлений про проведення судового засідання, про причини неявки суду не повідомлено.

Норми Господарського процесуального кодексу України не встановлюють окремих строків для розгляду клопотань сторін. Виходячи з положень ст. 84 наведеного кодексу, які передбачають, що мотивувальна частина рішення має містити доводи, за якими господарський суд відхилив клопотання сторін, розгляд таких клопотань може здійснюватися на будь-якій стадії судового процесу до прийняття судом відповідного рішення у справі.

На підставі викладеного, господарський суд здійснює розгляд заяви відповідача, в якій викладено клопотання про припинення провадження у справі в судовому засіданні 06.10.2015.

Представник позивача в судовому засіданні 06.10.2015 заперечив проти задоволення такої заяви.

Розглянувши заяву відповідача про припинення провадження у справі та оцінивши наведені в ній доводи й наявні в матеріалах справи докази, господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для припинення провадження у справі у зв'язку з наступним.

Мотивуючи підстави для припинення провадження у даній справі, відповідачем зазначено, що даний спір не підвідомчий господарському суду, оскільки Селянське (фермерське) господарство "ОСОБА_3" не є господарським товариством, позивач не є носієм корпоративних прав, а отже справа має розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Господарський суд зазначає, що Законом України від 10.10.2013 №642-VII, який набрав чинності з 28.03.2014, внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України та пункт 4 частини першої статті 12 "Справи, підвідомчі господарським судам" викладено в такій редакції: "4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів".

Таким чином, зазначеним Законом визначено, що господарським судам підвідомчі не лише спори між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), а й спори, що виникають з корпоративних відносин у спорах між будь-якою юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами).

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

В силу норм Закону України "Про фермерське господарство", який визначає правові, економічні та соціальні засади створення та діяльності фермерських господарств, фермерське господарство характеризується наявністю складеного капіталу, який формується за рахунок внесків (майно, права) членів фермерського господарства (ст. 19 Закону); члени господарства мають право на отримання частки майна фермерського господарства при його ліквідації або у разі припинення членства у фермерському господарстві (ч. 6 ст. 20 Закону).

Як слідує з матеріалів справи, установчий договір Селянського (фермерського) господарства "ОСОБА_3" визначає частки в майні господарства, у тому числі ОСОБА_1, яка становить 20% (а.с. 77-80).

Згідно пояснень позивача, на підтвердження яких надано довідку Власівської сільської ради та податкові декларації, в користуванні Селянського (фермерського) господарства "ОСОБА_3" знаходиться земельна ділянка, що належить на праві власності ОСОБА_1 згідно державного акта від 07.07.2011 серії НОМЕР_1.

Параграф 9 статуту Селянського (фермерського) господарства "ОСОБА_3" передбачає, що члени фермерського господарства мають право брати участь в управлінні справами господарства, участь у господарській діяльності господарства, участь в розподілі прибутку господарства та одержувати його частку (дивіденди); отримати вартість частини майна господарства пропорційно його частці у майні при виході зі складу господарства (а.с. 69-76).

Наведене дає підстави для висновку, що ОСОБА_1, як член Селянського (фермерського) господарства "ОСОБА_3", наділялась корпоративними правами, отже спір щодо рішення про виключення такої особи зі складу учасників фермерського господарства є корпоративним та підвідомчий господарському суду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного господарський суд відхиляє заяву селянського (фермерського) господарства "ОСОБА_3" від 08.09.2015 про припинення провадження у справі.

З огляду на відсутність в судовому засіданні представника відповідача та необхідність витребування додаткових доказів, необхідних для розгляду спору по суті, розгляд справи підлягає відкладенню на підставі п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 22, 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд.

УХВАЛИВ:

1. Прийняти заяву позивача від 29.09.2015 про уточнення позовних вимог та здійснювати розгляд справи з урахуванням змінених позовних вимог.

2. Відхилити заяву селянського (фермерського) господарства "ОСОБА_3" від 08.09.2015 про припинення провадження у справі.

3. Розгляд справи № 912/3131/15 в судовому засіданні відкласти на 12.10.2015 о 16:30 год.

4. Засідання провести у приміщенні господарського суду за адресою: 25022, м. Кіровоград, вул. В'ячеслава Чорновола, 29/32, каб. № 324.

5. Зобов'язати сторін до дня судового засідання надати суду:

Позивача: обґрунтувати підстави застосування до спірних правовідносин положень Закону України "Про господарські товариства"; пояснення щодо доводів, наведених у відзиві на позов, зокрема: позиція щодо порушення та/чи впливу на права, обов'язки, інтереси інших членів фермерського господарства, у тому числі щодо яких прийнято оскаржуване рішення; позиція стосовно клопотання відповідача про призначення судової експертизи.

Відповідача: докази на підтвердження вчинення зі сторони ОСОБА_1 порушень, що стало підставою для виключення зі складу членів господарства за оскаржуваним рішенням; документально підтверджені відомості щодо результатів зборів, які згідно листа від 05.09.2015 призначено на 05.10.2015.

У разі відсутності чи неможливості подання документів - повідомити суд з наведенням документально підтверджених причин.

6. Копію ухвали направити селянському (фермерському) господарству "ОСОБА_3" за адресою: АДРЕСА_2.

Суддя В.В.Тимошевська