УХВАЛА

01.10.2015Справа № 910/2095/13

Суддя Господарського суду м. Києва Маринченко Я.В., розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Паритет» на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Бочковського Т.О. у справі № 910/2095/13, за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Паритет» до Публічного акціонерного товариства «Макаронна фабрика» про звернення стягнення на предмет застави та іпотеки, за участю представників:

скаржника (позивача) - Клімушева Є.В. (представник за довіреністю);

відповідача - не з'явився;

ВДВС - Бочковського Т.О. (представник за посвідченням);

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Паритет» звернулося до Господарського суду м. Києва з зазначеною скаргою.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 06.08.2015 скаргу призначено до розгляду.

Скаржник зазначив, що ТОВ «Факторингова компанія «Паритет» звернулось до Відділу примусового виконання виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві з заявою про прийняття до виконання виконавчого документу, відкриття виконавчого провадження та застосування заходів примусового виконання рішення Господарського суду м. Києва від 03.12.2013 по справі № 910/2095/13.

17.04.2015 на адресу скаржника надійшла постанова державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Бочковського Т.О. про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 47057466 від 03.04.2015.

Відмова у відкритті виконавчого провадження мотивована тим, що ТОВ «Факторингова компанія «Паритет» до заяви про відкриття виконавчого провадження долучено неналежним чином завірену копію довіреності.

Крім того, відмова від відкриття провадження мотивована тим, що зі змісту виконавчого документа неможливо встановити суму зобов'язання, що підлягає стягненню за рішенням суду, що унеможливлює встановлення підвідомчості виконання рішення суду, що, у відповідності до п. 8 ч. 1 Закону України «Про виконавче провадження», є підставою для відмови у відкриті виконавчого провадження.

Посилаючись на те, що доводи, викладені у зазначеній постанові, не відповідають дійсності, оскільки заявником було надано належним чином завірену копію довіреності, а наказ суду, пред'явлений до виконання відповідає вимогам, які ставляться до виконавчих документів, зокрема в ньому зазначено, боржника, стягувача, майно, на яке звертається стягнення та початкова сума реалізації такого майна.

На підставі викладеного зазначив, що постанова суперечить вимогам Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з чим просить вказану постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження визнати незаконною та скасувати.

У судовому засіданні 01.10.2015 представник скаржника (позивача) підтримав доводи, викладені у скарзі на дії державного виконавця, просив суд визнати незаконною та скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце його проведення.

Представник Державної виконавчої служби проти задоволення скарги заперечив та надав суду копії матеріалів виконавчого провадження № 412/5.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ТОВ «Факторингова компанія «Паритет» звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Макаронна фабрика» про звернення стягнення на предмет застави та іпотеки.

Рішенням господарського суду міста Києва по справі № 910/2095/13 від 03.12.2013, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.02.2014 та постановою Вищого господарського суду України від 31.07.2014, позов задоволено повністю, ухвалено звернути стягнення на майно, передане в заставу відповідно до договору застави основних засобів № 11-1/2316 від 31.10.2007, за яким в заставу передано належні ПАТ «Макаронна фабрика» основні засоби/обладнання згідно Додатку № 1 до договору, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Фрунзе, 142, встановивши спосіб реалізації предмета застави шляхом його продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, за початковою ціною в розмірі 3436010,00 грн. та звернути стягнення на майно, передане в заставу відповідно до договору застави транспортного засобу від 02.11.2007, за яким в заставу передано належні ПАТ «Макаронна фабрика» транспортні засоби за переліком, встановивши спосіб реалізації предмета застави шляхом його продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, за початковою ціною в розмірі 246934,00 грн. Кошти від реалізації предмета застави направити в рахунок погашення кредитної заборгованості ТОВ «Євросервіс Україна» перед ТОВ «Факторингова компанія «Паритет» у загальній сумі 140355335,84 грн.

06.03.2014 на виконання рішення у справі № 910/2095/13 від 03.12.2013 видано наказ.

У подальшому скаржник звернувся до Відділу примусового виконання виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві з заявою про прийняття до виконання виконавчого документу, відкриття виконавчого провадження та застосування заходів примусового виконання рішення.

17.04.2015 на адресу скаржника надійшла постанова державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Бочковського Т.О. про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 47057466 від 03.04.2015.

Відмова у відкритті виконавчого провадження мотивована тим, що скаржником до заяви про відкриття виконавчого провадження долучено неналежним чином завірену копію довіреності.

Крім того, державний виконавець послався на те, що зі змісту виконавчого документа неможливо встановити суму зобов'язання, що підлягає стягненню за рішенням суду, що унеможливлює встановлення підвідомчості виконання рішення суду, що, у відповідності до п. 8 ч. 1 Закону України «Про виконавче провадження», є підставою для відмови у відкриті виконавчого провадження.

Законом України «Про виконавче провадження» визначено умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

У відповідності до статті 1 Закону, виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Як вбачається зі змісту ст. 9 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 42 Цивільного процесуального кодексу України, на які посилається державний виконавець, сторони можуть реалізовувати свої права і обов'язки у виконавчому провадженні самостійно або через представників. Участь юридичних осіб у виконавчому провадженні здійснюється їх керівниками чи органами, посадовими особами, які діють у межах повноважень, наданих їм законом, або через представників юридичної особи. Повноваження представника повинні бути підтверджені довіреністю, виданою і оформленою відповідно до вимог закону. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом посадової особи, уповноваженої на це законом, статутом або положенням, з прикладенням печатки юридичної особи (за наявності).

В той же час, державним виконавцем не наведено положень спеціальних норм, які регламентують порядок виготовлення юридичною особою довіреності на право представництва власних інтересів представником, та не зазначено, які саме порушення допущені стягувачем при виготовленні копії довіреності, направленої на адресу виконавчої служби.

Із наданої на огляд суду копії довіреності, ксерокопія якої наявна у матеріалах виконавчого провадження, наданих представником ВДВС, не є очевидним, які самі порушення, на думку державного виконавця, допущені скаржником при оформленні такої копії. Вказана довіреність відповідає вимогам закону, надана копія засвідчена належним чином, із зазначенням «з оригіналом згідно» та підписом представника. У випадку сумнівів щодо дійсності вказаної довіреності та відповідності завіреної копії оригіналу державний виконавець не був позбавлений права вимагати у заявника надати оригінал вказаної довіреності для огляду.

Стосовно неможливості встановлення суми зобов'язання, що підлягає стягненню за рішенням суду, слід зазначити таке.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» на відділ примусового виконання рішень управлінь державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головного управління юстиції в області, містах Києві та Севастополі покладається виконання рішень, за якими сума зобов'язання становить від трьох до десяти мільйони гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Наказом про примусове виконання рішення Господарського суду м. Києва по справі № 910/2095/12 від 06.03.2014 встановлено спосіб реалізації предмета застави, а саме шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження основних засобів ТОВ «Макаронна фабрика», за початковою ціною в 3436010,00 грн. та транспортних засобів за початковою ціною 246934 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку, що за наказом суду підлягає стягненню з ТОВ «Макаронна фабрика», як з боржника за договорами забезпечення, заборгованість на користь ТОВ «Факторингова компанія «Паритет» в розмірі вартості заставленого майна, початкова ціна реалізації якого встановлена судом.

Враховуючи, що початкова ціна встановлена судом в межах від трьох до десяти мільйонів гривень, твердження державного виконавця щодо неможливості визначення суми зобов'язання є необґрунтованими та не відповідають дійсності.

Відмовляючи у відкритті виконавчого провадження, державний виконавець посилається на п. 8 ст. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», яка передбачає можливість відмови у прийнятті до виконання виконавчого документа за наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Положеннями ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, та зокрема, накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

В той же час, державним виконавцем у тексті постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження належним чином не обґрунтовано, яким чином обставини, на які він посилається, як на підставу відмови у відкритті виконавчого провадження, виключають здійснення виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що наведені скаржником доводи належним чином обґрунтовані та відповідають дійсності, постанова державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 06.03.2014 по справі № 910/2095/13 є незаконною та підлягає скасуванню, а вимоги щодо зобов'язання державної виконавчої служби відкрити виконавче провадження № 47057466 від 03.04.2015 - задоволенню.

Керуючись ст.ст. 86, 1212 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Паритет» на рішення/дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Бочковського Т.О. задовольнити.

Визнати незаконними дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Бочковського Т.О. щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження № 47057466 від 03.04.2015.

Скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Бочковського Т.О. щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження № 47057466 від 03.04.2015 по виконанню наказу господарського суду міста Києва від 06.03.2014 по справі № 910/2095/13.

Зобов'язати Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві відкрити виконавче провадження з примусового виконання рішення Господарського суду м. Києва від 03.12.2013 по справі № 910/2095/13.

Суддя Я.В. Маринченко