ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2015 р.Справа № 922/4197/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Руденко О.О.

розглянувши справу

за позовом Міського комунального підприємства "Дніпропетровські міські теплові мережі", м.Дніпропетровськ,
до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м.Харків,
про стягнення 23278,31 грн.
за участю представників:

позивача - не з'явився;

відповідача - ОСОБА_2 (довіреність № 1036 від 07.09.2015р.);

ВСТАНОВИВ:

Міське комунальне підприємство "Дніпропетровські міські теплові мережі" (позивач) звернулось до господарського суду з позовною заявою про стягнення з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (відповідач) заборгованості за Договором № 081036 від 18.02.2014р. про постачання теплової енергії у розмірі 23278,31 грн., у тому числі: заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі 17171,97 грн., пені у розмірі 2528,24 грн., 3% річних у розмірі 140,47 грн., інфляційних втрат у розмірі 3454,17 грн. Витрати по сплаті судового збору позивач просить стягнути з відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25.08.2015р. була прийнята заява позивача про зменшення розміру позовних вимог (вх. № 32617 від 13.08.2015р.), в якій у зв'язку з частковою сплатою основного боргу в сумі 1700,00 грн., позивач просить стягнути з відповідача: заборгованість за спожиту теплову енергію у розмірі 15471,97 грн., пеню у розмірі 2511,70 грн., 3% річних у розмірі 140,47 грн., інфляційні втрати у розмірі 3454,17 грн. Даною ухвалою розгляд справи № 922/4197/15 за вищевказаним позовом було відкладено на 08.09.2015р. об 11:10 год.

Ухвалою господарського суду від 08.09.2015р. було прийнято заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог (вх. № 35326 від 07.09.2015р.), в якій у зв'язку з частковою сплатою основного боргу в сумі 911,13 грн., позивач просить стягнути з відповідача: заборгованість за спожиту теплову енергію у розмірі 14560,84 грн., пеню у розмірі 2511,70 грн., 3% річних у розмірі 140,47 грн., інфляційні втрати у розмірі 3454,17 грн., що разом становить 20667,18 грн.

У судовому засіданні представник відповідача визнала позовні вимоги та повідомила, що відповідачем було направлено на адресу позивача заяву (клопотання про реструктуризацію заборгованості), а також здійснено часткову оплату теплопостачання за грудень 2014 року в сумі 500,00 грн., що підтверджується квитанцією від 07.09.2015р.

Представник позивача у судове засіданні не з'явився; про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить підпис представника позивача на повідомленні про вручення поштового відправлення.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника відповідача, суд встановив наступне.

18.02.2014р. між Міським комунальним підприємством "Дніпропетровські міські теплові мережі" (позивачем) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (відповідачем) було укладено Договір № 081036 про постачання теплової енергії, згідно п. 1.1. якого позивач (енергопостачальна організація) взяв на себе зобов'язання постачати відповідачу (споживачеві) теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а відповідач зобов'язався оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

Як свідчать матеріали справи, позивач постачав через свої теплові магістралі теплову енергію до приміщення відповідача, відповідно до Додатку № 1 Договору, за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Героїв Сталінграда, буд. 45, прим. 46.

Згідно п. 7.3 Договору, споживач зобов'язаний не пізніше ніж за 5 діб до початку розрахункового періоду сплачувати енергопостачальній організації вартість теплової енергії згідно з її кількістю, передбаченою у Додатку № 1 до цього Договору, по власним платіжним дорученням із зазначенням періоду, за який він сплачує.

Остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію проводиться споживачем впродовж 5 діб після одержання рахунку енергопостачальної організації, яка зобов'язана направити його споживачу не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (п. 7.4. Договору).

Обсяг відпущеної позивачем теплової енергії, згідно п. 7.2. Договору, підтверджується двостороннім актом на відпуск-отримання теплової енергії, який складається за кожний місяць поставки теплової енергії окремо.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що протягом опалювального періоду 2014-2015 років відповідач систематично порушував свої зобов'язання щодо оплати за отриману теплову енергію, встановлені пунктами 7.3. та 7.4. Договору, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 17171,97 грн.

Після порушення провадження у справі відповідачем було здійснено часткову оплату основного боргу за Договором № 081036 від 18.02.2014р. в сумі 3111,13 грн., що підтверджується виписками по поточному рахунку позивача та квитанцією від 07.09.2015р.

Таким чином, залишок заборгованості відповідача перед позивачем за отриману теплову енергію склав 14060,84 грн.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 7 цієї статті передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язань, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином, не допускаються.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 624 ЦК України встановлено: якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

У п. 8.2.3. Договору сторони визначили, що у разі несвоєчасної оплати за спожиту теплову енергію - нараховується пеня в розмірі 1%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши здійснені позивачем розрахунки, суд визнав вимоги про стягнення з відповідача 2511,70 грн. пені, 140,47 - 3% річних та 3454,17 грн. інфляційних законними та обґрунтованими.

Таким чином, загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем склав 20167,18 грн., у тому числі: 14060,84 грн. основного боргу, 2511,70 грн. пені, 140,47 - 3% річних та 3454,17 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач не надав суду доказів сплати заборгованості в повному обсязі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Міського комунального підприємства "Дніпропетровські міські теплові мережі" в частині стягнення з відповідача 14060,84 грн. основного боргу, 2511,70 грн. пені, 140,47 - 3% річних та 3454,17 грн. інфляційних втрат обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

В частині стягнення 500,00 грн. основного боргу суд вважає за необхідне припинити провадження у справі за відсутністю предмету спору.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 525, 526, 530, 610, 611, 612, 624, 625 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 33, 34, 43, 49, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (61023, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) на користь Міського комунального підприємства "Дніпропетровські міські теплові мережі" (49044, м.Дніпропетровськ, пр.К.Маркса, 37; р/р 8059 в ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 305299; ) - заборгованість за спожиту теплову енергію у розмірі 14060,84 грн.; пеню у розмірі 2511,70 грн.; 3% річних у розмірі 140,47 грн.; інфляційних втрат у розмірі 3454,17 грн. (що разом становить 20167,18 грн.); витрати з оплати судового збору в розмірі 1827,00 грн.

Видати наказ після набрання рішення законної сили.

В частині стягнення 500,00 грн. основного боргу провадження у справі припинити.

Повне рішення складено 12.10.2015 р.

Суддя ОСОБА_3