ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.10.2015 Справа № 922/5264/15

Господарський суд Донецької області у складі судді Левшиної Я.О., при секретарі судового засідання Рильцовій Є.Ю. розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовною заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство Васильківський рудовідновний завод, м. Дніпропетровськ

до відповідача: Публічного акціонерного товариства Кіндратівський вогнетривкий завод, м. Дружківка, Донецька область

про стягнення заборгованості за договором № 3/63-12 від 12.03.2012р. у розмірі 64436,32грн.

за участю уповноважених представників :

від позивача: ОСОБА_1 (за довіреністю №б/н від 01.09.2015р.);від відповідача: не з'явився.

Відповідно до вимог ст.ст.4-4, 81 ГПК України судовий розгляд здійснювався з фіксацією у протоколі судового засідання.

У судовому засіданні 13.10.2015р. суд виходив до нарадчої кімнати для прийняття рішення.

СУТЬ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство Васильківський рудовідновний завод, м. Дніпропетровськ звернулось до господарського суду Харківської області із позовом до Публічного акціонерного товариства Кіндратівський вогнетривкий завод, м. Дружківка, Донецька область про стягнення заборгованості за договором № 3/63-12 від 12.03.2012р. у розмірі 64436,32грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10.09.2015 р. вказану позовну заяву передано для розгляду за територіальною підсудністю до господарського суду Донецької області.

14.09.2015 р. на адресу господарського суду Донецької області надійшли матеріали за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство Васильківський рудовідновний завод, м. Дніпропетровськ до Публічного акціонерного товариства Кіндратівський вогнетривкий завод, м. Дружківка, Донецька область про стягнення заборгованості за договором № 3/63-12 від 12.03.2012р. у розмірі 64436,32грн.

Відповідно до довідки про автоматичний розподіл справ між суддями, позовну заяву призначено до розгляду судді Левшиній Я.О.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем грошових зобов'язань за договором № 3/63-12 від 12.03.2012р. з оплати поставленого товару, внаслідок чого утворилась стягувана заборгованість.

Нормативно позивач обґрунтовує свої вимоги, посилаючись на ст. ст. 526, 530, ч.1 ст. 691, ч. 1, 2 ст. 692 Цивільного кодексу України, п.2 ст. 193, ст.220 Господарського кодексу України, ст.ст. 1-4, 12, 15, 44, ч.4 ст. 49, ст.54 Господарського процесуального кодексу України.

На підтвердження вказаних обставин позивач надав наступні документи: договір №3/63-12 від 12.03.2012р. з додатком №1 від 12.03.2012р. (специфікація №1); накладні: №5 від 13.03.2012р. на суму 31957,97грн., №7 від 19.03.2012р. на суму 66943,52грн., №10 від 08.05.2012р. на суму 33639,96грн., №101 від 08.05.2012р. на суму 33976,36грн., №11 від 29.05.2012р. на суму 16820,00грн.; довіреності на отримання товару: №188 від 12.03.2012р., №206 від 16.03.2012р., №343 від 07.05.2012р., №434 від 28.05.2012р.; рахунки: №4 від 13.03.2012р., №7 від 19.03.2012р., №10 від 08.05.2012р., №101 від 08.05.2012р., №12 від 29.05.2012р.; акт звірки взаємних розрахунків за період: січень 2012р.- березень 2013р.; банківські виписки по рахунку №0100 за 26.03.2012р., 02.04.2012р., 28.05.2012р.; протокол №3 загальних зборів учасників ТОВ науково-виробничого підприємства Васильківський рудовідновний завод щодо призначення на посаду директора ОСОБА_2; виписку з ЄДРПОУ стосовно статусу та місцезнаходження позивача.

Під час розгляду справи позивачем були надані додаткові документи для долучення до матеріалів справи, а саме: акт звірки взаємних розрахунків, складений станом на 06.10.2015р. та докази його направлення відповідачу; довідка №1310/02/15 від 13.10.2015р. про відсутність в провадженні господарського суду та іншого суду чи органу справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав та відсутність рішення цих органів з такого спору; довідка №1310/01/15 від 13.10.2015р. про наявність заборгованості за договором №3/63-12 від 12.03.2012р. у розмірі 64436,32грн.; витяг з ЄДРПОУ стосовно статусу та місцезнаходження позивача та відповідача; правоустановчі документи.

Відповідач у судові засідання без пояснення причин не з'являвся, своєї позиції до відома суду не довів та не надав витребуваних документів.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії за електронним запитом №21311554 від 13.10.2015р., відповідач зареєстрований за адресою, вказаною у позовній заяві, а саме: 84293, Донецька область, м.Дружківка, смт. Олексієво-Дружківка, вул. Октябрська, 121А.

Відповідно до п. 3.9.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» № 18 від 26.12.2011р. особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Суд вважає за можливе розглянути спір в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в справі матеріалами, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин, а відсутність належним чином повідомленого відповідача та ненадання ним певних документів у світлі приписів ст.ст. 4-3, 22, 33 та 77 цього Кодексу істотним чином не впливають на таку кваліфікацію і не можуть вважатися належною підставою для подальшого відкладання розгляду справи.

Відповідачу було надано достатньо часу для формування і доведення до відома суду своєї позиції по суті заявлених вимог з наданням підтверджуючих доказів (у разі наявності), а встановлення правової визначеності довкола заявлених вимог не може перебувати у залежності від бажання відповідача здійснювати свої процесуальні права.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

12.03.2012р. між позивачем (продавець) та відповідачем (покупець) укладений договір №3/63-12 (далі договір), згідно п. 1.1. якого продавець зобов'язався відвантажити продукцію (далі-товар), а покупець прийняти її та оплатити вартість, визначену в специфікаціях, які є невідємною частиною договору.

Відповідно до п. 2.1. договору, номенклатура, кількість, стандарти, строки поставки та ціна на окремі марки товару визначені в специфікаціях, які є невідємною частиною договору.

За умовами п.4.1. договору, покупець здійснює оплату на розрахунковий рахунок продавця у гривні протягом 10 днів з моменту надання постачальником оригіналів відвантажених документів, рахунків, накладних.

Згідно п. 7.1., цей договір вступає в силу з моменту підписання та діє до 31.12.2012р.

На виконання умов договору №3/63-12 від 12.03.2012р. позивач у період з 13.03.20012р. до 29.05.2012р. відвантажив продукцію відповідачу на загальну суму 183337,81грн., що підтверджується накладними: №5 від 13.03.2012р. на суму 31957,97грн., №7 від 19.03.2012р. на суму 66943,52грн., №10 від 08.05.2012р. на суму 33639,96грн., №101 від 08.05.2012р. на суму 33976,36грн., №11 від 29.05.2012р. на суму 16820,00грн.

Дані накладні були підписані уповноваженими представниками відповідача, які діяли на підставі довіреностей: №188 від 12.03.2012р., №206 від 16.03.2012р., №343 від 07.05.2012р., №434 від 28.05.2012р.

Відповідач своє зобовязання з оплати вартості відвантаженої продукції виконав частково, сплативши суму 118901,49грн., що підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи викладене, позивач звернувся до господарського суду з розглядуваним позовом.

Як вбачається із матеріалів справи, сутність розглядуваного позову полягає у примусовому спонуканні відповідача до виконання грошових зобов'язань за договором №3/63-12 від 12.03.2012р.

Враховуючи статус сторін, характер правовідносин між учасниками договору, останні (правовідносини) регулюються насамперед відповідними положеннями Господарського і Цивільного кодексів України та умовами укладеного договору №3/63-12 від 12.03.2012р.

Згідно ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають, зокрема, з договорів. Аналогічні положення встановлені і в ст.ст. 173-175 Господарського кодексу України.

Беручи до уваги правову природу укладеного договору, кореспондуючі права та обов'язки його сторін, оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватися судом з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з купівлі-продажу.

Як встановлено ст. 655, ч.1 ст.691 Цивільного кодексу України, за передане майно (товар) покупець зобов'язаний сплатити продавцю певну грошову суму.

Отже, в контексті зазначених норм укладений між позивачем та відповідачем договір №3/63-12 від 12.03.2012р. є належною підставою для виникнення у останнього грошових зобов'язань, визначених його умовами.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частинами 1, 2 ст. 692 цього Кодексу визначено, що покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або законодавством не встановлений інший строк оплати товару. Як було встановлено судом, сторони визначили порядок оплати, за яким покупець зобов'язаний сплатити суму за товар в строк, який визначений в договорі №3/63-12 від 12.03.2012р., а саме протягом 10 календарних днів з моменту надання постачальником оригіналів відвантажених документів, рахунків, накладних.

Таким чином, наведені вище норми законодавства та встановлені судом обставини дають підстави для висновку, що із отриманням відповідачем за видатковими накладними: №5 від 13.03.2012р., №7 від 19.03.2012р., №10 від 08.05.2012р., №101 від 08.05.2012р., №11 від 29.05.2012р. товару, у нього виникло зобов'язання з його оплати у визначених в накладних сумах, в загальному розмірі 183337,81грн.

Приписи ч.7 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Таким чином, відповідач не мав жодних підстав для ухилення від належного виконання обов'язку із здійснення платежу за поставлену продукцію відповідно до умов договору №3/63-12 від 12.03.2012р. за вищевказаними видатковими накладними.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України та ст.599 Цивільного кодексу України за загальним правилом зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Дослідивши надані позивачем докази, судом встановлено, що у період з 13.03.20012р. до 29.05.2012р. позивачем було поставлено відповідачу товар на загальну суму 183337,81грн.

Відповідач здійснив часткову оплату поставленого товару в сумі 118901,49грн., що підтверджується банківськими виписками доданими до матеріалів справи.

Таке неналежне виконання грошових зобов'язань кваліфікується судом як їх порушення у розумінні ст. 610 Цивільного кодексу України, а сам відповідач вважається таким, що прострочив виконання грошового зобов'язання у розумінні ч. 1 ст. 612 цього Кодексу.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник у разі прострочення виконання грошового зобов'язання має на вимогу кредитора сплати заборгованість.

Таким чином, відповідач не мав жодних правових підстав для ухилення від належного виконання обов'язків з оплати відвантаженої продукції, оскільки зі змісту наявних документів вбачається, що вона була отримана останнім.

Відповідачем дане у порядку встановленому господарським процесуальним законодавством не спростовано, доказів погашення заборгованості в сумі 64436,32грн. не надано. Крім того, в матеріалах справи міститься акт звірки заборгованості, підписаний директором з боку позивача та головним бухгалтером з боку відповідача.

З урахуванням наведених вище висновків суду та положень діючого законодавства, позовні вимоги про стягнення суми основного боргу підлягають задоволенню у повному обсягу у розмірі 64436,32грн.

Судові витрати у відповідності до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 202, 253, 509, 525, 526, 530, 549, 599, 610, 611, 612, 629, 692, 712 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173-175, 193, 265 Господарського кодексу України, ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство Васильківський рудовідновний завод, м. Дніпропетровськ () до Публічного акціонерного товариства Кіндратівський вогнетривкий завод, м. Дружківка, Донецька область () про стягнення заборгованості за договором № 3/63-12 від 12.03.2012р. у розмірі 64436,32грн. задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Кіндратівський вогнетривкий завод (84293, Донецька область, м. Дружківка, смт. Олексієво-Дружківка, вул. Октябрська, 121А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство Васильківський рудовідновний завод (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Саксаганського, 64-А, ) суму основного боргу у розмірі 64436,32грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано.

У судовому засіданні 13.10.2015р. проголошено та підписано повний текст рішення.

Суддя Я.О. Левшина

Вх: 10977/15

надруковано 2 прим.:

1 - ГСДО,

1 відповідачу.