ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"12" жовтня 2015 р.Справа № А84-1797/2015

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ємельянової О.О.

розглянувши матеріали доручення вх. № 2750 від 9.10.2015 року Арбітражного суду міста Севастополя щодо надання правової допомоги з вручення документів у справі А84-1797/2015

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рибоконсервний завод "Еквтор", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Севтурбоснаб", м. Севастополь
про розірвання договору та стягнення 696 033, 80 руб.
ВСТАНОВИВ:

9.10.2015 року до господарського суду Харківської області надійшло судове доручення вх. № 2750 Арбітражного суду міста Севастополя у справі № А84-1797/2015 про вручення документів товариству з обмеженою відповідальністю"Рибоконсервний завод "Еквтор", а саме: копію ухвали Арбітражного суду міста Севастополя у справі № А84-1797/2015 від 22.09.2015 року за позовом товариства з обмеженою відповідальністю"Рибоконсервний завод "Еквтор" до товариства з обмеженою відповідальністю "Севтурбоснаб" про розірвання договору та стягнення 696 033, 80 руб.

Суд вважає за необхідне повернути без розгляду доручення вх. № 2750 від 9.10.2015 року Арбітражного суду міста Севастополя щодо надання правової допомоги з вручення документів у справі А84-1797/2015 з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 127 Господарського процесуального кодексу України суди України виконують доручення іноземних судів щодо надання правової допомоги - вручення викликів до суду чи інших документів, допит сторін чи свідків, проведення експертизи чи огляду на місці, вчинення інших процесуальних дій, передані їм у порядку, встановленому міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо його не укладено, - дипломатичними каналами.

Пунктом 3 частини 2 статті 127 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судове доручення не приймається до виконання, якщо воно суперечить закону або міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Статтями 1, 3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" передбачено, що Україна згідно з Конституцією України є суверенною і незалежною державною. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканою. Тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія конституції та законів України. Для цілей Закону тимчасово окупованою територією визначається, зокрема, сухопутна територія Автономної ОСОБА_1 Крим та міста Сімферополя, внутрішні води України цих територій.

Будь які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсними і не створює правових наслідків (ч. 2, 3 ст. 9 закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України").

Відповідно до частини 6 статті 127 Господарського процесуального кодексу України, у разі неможливості виконання судового доручення суд України у порядку, встановленому міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено, - дипломатичними каналами, повертає це доручення іноземного суду без виконання із зазначенням причин та подає відповідні документи, що це підтверджують.

З метою дотримання вимог законодавства щодо правосуб'єктності сторони, яка звернулась із проханням про виконання судового доручення, господарському суду необхідно встановити статус такої сторони.

Відповідно до статті 133 Конституції України, систему адміністративно-територіального устрою України складають: ОСОБА_1 Крим, області, райони, міста, райони в містах, селища і села. До складу України входять: ОСОБА_1 Крим, Вінницька, Волинська, Дніпропетровська, Донецька, Житомирська, Закарпатська, Запорізька, Івано-Франківська, Київська, Кіровоградська, Луганська, Львівська, Миколаївська, Одеська, Полтавська, Рівненська, Сумська, Тернопільська, Харківська, Херсонська, Хмельницька, Черкаська, Чернівецька, Чернігівська області, міста Київ та Севастополь.

ОСОБА_1 Крим є невід'ємною складовою частиною України і в межах повноважень, визначених Конституцією України, вирішує питання, віднесені до її відання (стаття 134 Конституції України).

Згідно з пунктом 2 статті 21 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" місцевими господарськими судами є господарські суди Автономної ОСОБА_1 Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

Згідно частини 2 статті 3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" тимчасово окупованою внаслідок збройної агресії Російської Федерації територією визначається: внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України.

Згідно статті 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" у зв'язку з неможливістю здійснювати правосуддя судами Автономної ОСОБА_1 Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях, змінити територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим на території Автономної ОСОБА_1 Крим та міста Севастополя судам, та забезпечити розгляд: господарських справ Господарського суду міста Севастополя - Господарським судом міста Києва.

Таким чином, місто Севастополь є складовою частиною України, не самостійним учасником міжнародного права, не є стороною Угоди "Про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності", укладеної державами - учасницями СНД у м. Києві 20.03.1992 року, а тому Арбітражний суд міста Севастополя не є належним суб'єктом, який має право звернення із судовим дорученням до господарського суду Харківської області.

За таких обставин, враховуючи неможливість виконання доручення про вручення документів Арбітражного суду міста Севастополя від 9.10.2015 року у справі № А84-1797/2015 оскільки воно суперечить чинному законодавству України, суд повертає доручення про вручення документів Арбітражного суду міста Севастополя від 9.10.2015 року у справі № А84-1797/2015 без виконання.

Керуючись статтями 86, 127 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

Повернути доручення вх. 2750 від 9.10.2015 року щодо надання правової допомоги по врученню документів у справі № А84-1797/2015 Арбітражного суду міста Севастополя - без виконання.

Додаток: на 5 арк. (доручення про вручення документів від 22.09.2015 року на 1-му арк., копія ухвали від 22.09.2015 року у справі № А84-1797/2015 на 1-му арк., підтвердження про вручення документа на 2-х арк. та поштовий конверт на 1-му арк.).

Суддя ОСОБА_2