РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2015Справа №910/24562/14

За позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінеральні добрива»

про стягнення 214 514,22 грн.

Суддя А.М. Селівон

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

від позивача: Гладченко Д.В. - представник, довіреність №10/00-61 від 16.06.15 р.;

від відповідача: не з'явився;

В судовому засіданні на підставі ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінеральні добрива» про стягнення 214 514,22 грн. заборгованості за кредитним договором №1-0036/12/37-КL від 17.12.12 р. із змінами та доповненнями до нього.

В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві позивач посилається на те, що на виконання умов кредитного договору №1-0036/12/37-КL від 17.12.12 р. із змінами та доповненнями до нього позивач надавав відповідачу грошові кошти (кредит) для поповнення обігових коштів в межах встановленого максимального ліміту - 182 000,00 грн., а відповідач зобов'язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в порядку та терміни, визначені кредитним договором в редакції укладених до нього додаткових угод. Проте в порушення норм чинного законодавства України та укладеного між сторонами кредитного договору (із змінами та доповненнями) відповідач взяті на себе зобов'язання з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами належним чином не виконав, внаслідок чого у останнього утворилась заборгованість в розмірі 214 514,22 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом в сумі 182 000,00 грн., прострочена заборгованість по процентам за користування кредитними коштами в сумі 17 631,55 грн., за наявності якої позивачем нараховано передбачену кредитним договором пеню в сумі 14 882,67 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.11.14 р. позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» прийнято до розгляду, порушено провадження у справі №910/24562/14 та призначено до розгляду на 04.12.14 р.

До початку судового засідання 04.12.14 р. до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло письмове клопотання №25/11-1 від 25.11.14 р. про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв'язку із неможливістю бути присутнім у судовому засіданні призначене на 04.12.14 р. оскільки уповноважений представник відповідача перебуває у щорічній основній відпустці до 21.12.14 р. Клопотання судом долучено до матеріалів справи.

До початку судового засідання 04.12.14 р. представником позивача подано до Господарського суду міста Києва ряд документів, витребувані ухвалою суду від 10.11.14 р., разом із супровідним листом без номеру від 27.11.14 р. Документи разом із супровідним листом долучено судом до матеріалів справи.

В судове засідання 04.12.14 р. уповноважені представники позивача та відповідача не з'явились.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.12.14 р. розгляд справи відкладався на 30.12.14 р.

До початку судового засідання 30.12.14 р. відповідачем подано до Господарського суду міста Києва відзив №25/12-2 від 25.12.14 р. на позовну заяву, в якому останній просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своїх доводів та заперечень проти позову відповідач твердить, що 17.12.12 р. між Публічним акціонерним товариством «Банк Форум» та фізичною особою ОСОБА_2 укладено договір застави №1-0328/12/37-ZS з подальшим внесенням змін та доповнень до нього, який забезпечує виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Мінеральні добрива» зобов'язань, що випливають з укладеного із заставодержателем кредитного договору №1-0036/12/37-КL від 17.12.12 р. та договорів про внесення змін та доповнень до нього, які можуть бути укладені в майбутньому, в тому числі щодо зміни суми зобов'язань, строків їх виконання, розміру процентів, комісій та інших умов, за умовами якого заставодавець/позичальник зобов'язаний: повернути заставодержателю кредит у формі відновлювальної відкличної кредитної лінії в сумі 182 000,00 грн. з кінцевим терміном повернення 28.05.14 р. або достроково повернути кредит у випадках, передбачених кредитним договором; сплачувати проценти за користування кредитними коштами за процентною ставкою 25% річних, з можливим збільшенням їх розміру на 2% річних без укладання відповідного договору про внесення змін до кредитного договору у випадках, передбачених кредитним договором, зокрема, внаслідок порушення позичальником відповідних своїх обов'язків за кредитним договором, а також комісії у строки та в порядку, передбаченому кредитним договором; сплачувати можливу неустойку (штраф, пеня), у розмірах та у випадках, передбачених кредитним договором; сплатити/відшкодувати інші витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги. Так, відповідач твердить, що станом на 04.11.14 р. у відповідності до п. 5.3. Договору застави №1-0328/12/37-ZS від 17.12.12 р. до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» перейшло право вимоги отримання грошових коштів згідно договору банківського вкладу №263/3700/659446 від 29.11.13 р., відповідно зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінеральні добрива» за кредитним договором №1-0036/12/37-КL від 17.12.12 р. є припиненими, оскільки до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінеральні добрива» перейшов обов'язок по виконанню зобов'язань банку за договором банківського вкладу №263/3700/659446 від 29.11.13 р. перед фізичною особою ОСОБА_2. Таким чином, на думку відповідача, починаючи з 04.11.14 р. у банку відсутнє право на стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Мінеральні добрива» заборгованості та штрафних санкцій за кредитним договором №1-0036/12/37-КL від 17.12.12 р.

Відзив на позовну заяву разом з доданими до нього документами судом долучено до матеріалів справи.

Також, до початку судового засідання 30.12.14 р. відповідачем подано до Господарського суду міста Києва клопотання №25/12-2 від 25.12.14 р. про зупинення провадження у справі №910/24562/14 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №910/28291/14. Клопотання відповідача про зупинення провадження у справі №910/24562/14 мотивовано тим, що прийняття судового рішення у справі №910/28291/14 безпосереднім чином впливає на можливість розгляду справи №910/24562/14 та у разі прийняття Господарським судом міста Києва рішення про припинення зобов'язань за кредитним договором №1-0036/12/37-КL від 17.12.12 р. будуть відсутні правові підстави для стягнення з відповідача кредитних коштів наданих йому за цим договором. Клопотання разом з доданими до нього документами судом долучено до матеріалів справи.

Крім того, до початку судового засідання 30.12.14 р. позивачем подано до Господарського суду міста Києва письмові пояснення щодо відсутності інших договірних відносин, окрім зазначених у позовній заяві. Письмові пояснення разом з доданими до них документами судом долучено до матеріалів справи.

В судове засідання 30.12.14 р. з'явились уповноважені представники позивача та відповідача. Присутній у судовому засіданні 30.12.14 р. представник позивача вирішення питання щодо задоволення клопотання про зупинення провадження у справі залишив на розсуд суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.12.14 р. провадження у справі №910/24562/14 зупинено до вирішення пов'язаної з нею справи №910/28291/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінеральні добрива» до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про припинення зобов'язань за кредитним договором.

02.03.15 р. через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником позивача подано повідомлення без номеру від 27.02.15 р. про винесення Господарським судом міста Києва рішення від 16.02.15 р. у справі №910/28291/14, яким в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінеральні добрива» до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про припинення зобов'язань за кредитним договором №1-0036/12/37-КL від 17.12.12 р. відмовлено повністю.

20.07.15 р. через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшло клопотання без номеру від 20.07.15 р. про поновлення провадження у справі №910/24526/14 у зв'язку із залишенням Київським апеляційним господарським судом без змін рішення Господарського суду міста Києва від 16.02.15 р. у справі №910/28291/14 (постанова Київського апеляційного господарського суду від 02.06.15 р.).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.07.15 р. поновлено провадження у справі №910/24562/14 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінеральні добрива» про стягнення 214 514,22 грн. заборгованості за кредитним договором №1-0036/12/37-КL від 17.12.12 р. та призначено розгляд справи на 11.08.15 р.

В судове засідання 11.08.15 р. з'явився уповноважений представник позивача.

Уповноважений представник відповідача в судове засідання 11.08.15 р. не з'явився.

Копію ухвали Господарського суду міста Києва від 20.07.15 р., яка направлялась відповідачу на адресу, вказану у позовній заяві, а саме: 02660, м. Київ, вул. Магнітогорська, буд. 1-І, офіс 1, та яка співпадає з місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінеральні добрива» згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців стосовно відповідача, вручено відділенням поштового зв'язку адресату, що підтверджується залученим до матеріалів справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №574.

Про поважні причини неявки уповноваженого представника відповідача в судове засідання 11.08.15 р. суд не повідомлено.

Інших доказів на підтвердження своїх вимог, окрім наявних в матеріалах справи, сторонами суду не надано.

Від відповідача заяв та клопотань процесуального характеру на час проведення судового засідання 11.08.15 р. до суду не надходило.

Відповідно до роз'яснень та рекомендацій Вищого господарського суду України, викладених зокрема у п. 2.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.11 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (далі - Постанова №18), якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Згідно п. 3.9.2. Постанови №18 у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

З огляду на вищевикладене, оскільки явка представника відповідача в судове засідання обов'язковою не визнавалась, відповідач не скористався належним йому процесуальним правом приймати участь в судових засіданнях, беручи до уваги те, що представник позивача проти розгляду справи за відсутності представника відповідача не заперечував, суд, враховуючи процесуальні строки розгляду спору, встановлені ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, не знаходив підстав для відкладення розгляду справи та здійснював розгляд справи за відсутності уповноваженого представника відповідача, виключно за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи відсутність на час проведення судових засідань клопотань представників сторін щодо здійснення фіксації судових засідань по розгляду даної справи технічними засобами фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судовий процес відображено у протоколах судових засідань.

Перед початком розгляду справи представника позивача було ознайомлено з правами та обов'язками відповідно до ст. ст. 20, 22, 29, 60, 74 та ч. 5 ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивача в судових засіданнях повідомив суд, що права та обов'язки стороні зрозумілі.

Відводу судді представником позивача не заявлено.

В судовому засіданні 11.08.15 р. представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, та просив суд задовольнити позовні вимоги.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, заслухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, що мають значення для вирішення спору, перевіривши надані позивачем та відповідачем докази та оглянувши в судових засіданнях їх оригінали, суд

В С Т А Н О В И В:

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1, 4 статті 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

17 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Форум» (Кредитор за договором, позивач у справі), та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мінеральні добрива» (Позичальник за договором, відповідач у справі) укладено Кредитний договір №1-0036/12/37-КL (далі - Кредитний договір), згідно якого Кредитор, на умовах, визначених цим договором, відкриває відновлювальну кредитну лінію, в рамках якої надає Позичальнику кредитні кошти (далі - кредит) в гривні окремими частинами (далі - вибірки), на засадах забезпеченості, повернення, строковості,платності та цільового характеру використання, в межах визначеної цим договором (п. 1.2.) граничної суми коштів (далі - кредитний ліміт), а Позичальник зобов'язується вчасно погашати Кредитору заборгованість за кредитом, а також сплачувати на користь Кредитора проценти та комісії в розмірі, строки (терміни) та на умовах, визначених цим договором. Протягом всього періоду дії цього договору максимальна заборгованість Позичальника не може перевищувати кредитний ліміт в сумі 182 000,00 грн. (п. 1.2. Кредитного договору). Кредит надається з метою (на цілі) поповнення оборотних коштів Позичальника. Використання кредиту на будь-які інші цілі, окрім зазначених в цьому договорі, заборонено. (п. 1.3. Кредитного договору). Кінцевий термін, до настання якого (включно) здійснюється надання кредиту та має бути погашена заборгованість за кредитом, встановлюється 05.06.13 р. (п. 1.4. Кредитного договору). В якості забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за цим договором Кредитор укладає/приймає договори застави з фізичною особою - громадянкою України ОСОБА_2 щодо майнових прав вимоги одержання грошових коштів, що розміщені на строк щонайменше по 20.06.13 р. (включно) на вкладному (депозитному) рахунку у Кредитора згідно з укладеними між Кредитором та ОСОБА_2 договором банківського вкладу №263/3700/659446 від 29.11.13 р. на суму 20 000,00 євро (п. 1.5. Кредитного договору).

Розділами 2-12 Кредитного договору сторони узгодили порядок надання кредиту та погашення заборгованості за кредитом,розмір та порядок сплати процентів та комісій, умови розрахунків, обов'язки сторін, випадки порушення зобов'язань та їх наслідки, відповідальність сторін тощо.

Пунктом 10.7. Кредитного договору встановлено, що цей договір набирає чинності з моменту йог укладення сторонами та діє до повного остаточного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором.

В подальшому сторонами були переглянуті умови кредитування із внесення змін та доповнень до Кредитного договору, шляхом укладання в належній формі відповідних додаткових договорів до Кредитного договору.

Договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Оскільки в цьому договорі передбачено всі істотні умови, необхідні для кредитного договору, то зобов'язання з надання кредиту є дійсним із моменту укладення кредитного договору - договору про відкриття кредитної лінії.

Судом встановлено, що укладений між сторонами правочин за своїм змістом та правовою природою є кредитним договором, який підпадає під правове регулювання норм §1 і §2 глави 71 Цивільного кодексу України.

Згідно вимог ст. 345 Господарського кодексу України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачається мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі і погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

У відповідності до з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до умов Кредитного договору (п. 2.3.) кредит надається шляхом перерахування Кредитором коштів з відповідного (-их) внутрішньобанківського (-их) позичкового (-их) рахунку (-ів) на поточний рахунок Позичальника, відкритий у Кредитора, в сумі, що буде зазначена в заявці на отримання вибірки (Додаток №1 до Кредитного договору, далі - заявка). Обов'язок Кредитора щодо надання і, відповідно, право Позичальника щодо отримання вибірки виникають за умови досягнення між ними згоди щодо умов користування відповідною вибіркою, а саме: суми та дати погашення заборгованості за вибіркою. Зазначені умови повинні визначатись в межах відповідних граничних умов, визначених цим договором, а саме: сума вибірки не має перевищувати кредитний ліміт (його вільний (невикористаний) залишок з урахуванням наданих та непогашених вибірок), а погашення заборгованості за вибіркою має бути здійснено Позичальником з дотриманням вимог п.п. 2.3.1.-2.5 цього договору.

Згідно пункту 2.4. Кредитного договору днем (моментом) надання вибірки вважається день перерахування Кредитором коштів з відповідного(-их) внутрішньобанківського(-их) позичкового(-их) рахунку(-ів) на поточний рахунок Позичальника в сумі відповідної вибірки.

Позичальник здійснює погашення заборгованості за кожною наданою вибіркою в дату, зазначену в акцептованій Кредитором заявці, але в будь-якому випадку погашення заборгованості має відбутися не пізніше кінцевого терміну повернення кредиту, визначеного п. 1.4. цього договору (п. 2.3.1. Кредитного договору).

Пунктом 2.6. Кредитного договору сторони погодили, що після погашення Позичальником заборгованості за відповідною (-ми) згідно з п. 2.3. цього договору, подальше надання Позичальнику вибірок здійснюватиметься в межах кредитного ліміту з дотриманням порядку погашення у відповідності до п. 2.3. цього договору до настання кінцевого терміну, як він визначений згідно з п. 1.4. цього договору (включно).

Згідно пункту 2.7. Кредитного договору) у разі непогашення заборгованості за відповідною вибіркою згідно з п. 2.3. цього договору, фактична сума заборгованості за такою вибіркою вважається простроченою та переноситься на відповідний рахунок обліку простроченої кредитної заборгованості.

Відповідно до п. 3.1. Кредитного договору за користування кредитом Позичальник сплачує Кредитору проценти, що нараховуються на суму фактичної заборгованості Позичальника за кредитом за фактичний строк існування заборгованості за кредитом з періодичністю, визначеною в п. 3.3. цього договору. При розрахунку процентів враховується день надання кредиту та не враховується день повного погашення заборгованості за кредитом, використовується річна процентна ставка в розмірі, зазначеному в п. 3.2. цього договору, та приймається рік, що складається з фактичної кількості календарних днів у відповідному році - 365 або 366 днів. Протягом строку дії цього договору максимальний розмір процентної ставки, що встановлюється згідно з п. 3.2. цього договору, не повинен перевищувати 100% річних. Розмір процентів, що нараховуються за цим договором, може бути збільшений, без укладення відповідного договору про внесення змін, внаслідок порушення Позичальником відповідних своїх обов'язків тощо, у випадках, передбачених п. 3.4. цього договору.

За користування кредитом Позичальник сплачує проценти за фіксованою процентною ставкою, яка встановлюється за весь період дії цього договору в розмірі 25,00% річних (п. 3.2. Кредитного договору).

Згідно положень Кредитного договору (п. 3.3.) у разі чергового надання кредиту в період з 1-го по 25-те число поточного місяця включно проценти за користування кредитом нараховується Кредитором за період від дати надання кредиту по 25-те число поточного місяця включно або до дати повного погашення заборгованості за кредитом , залежно від того, що настане раніше. Сплаті такі проценти підлягають в період з 26-го числа поточного місяця по останній календарний день поточного місяця включно. У разі чергового надання кредиту після 25-го числа поточного місяця (або продовження існування заборгованості за кредитом станом на 26-те число поточного місяця) проценти за користування кредитом нараховуються Кредитором за період від дати надання кредиту (а у разі продовження існування заборгованості за кредитом станом на 26-те число поточного місяця - за період з 26-го числа поточного місяця) по 25-те число наступного календарного місяця включно або до дати повного погашення заборгованості за кредитом, залежно від того, що настане раніше. Сплаті такі проценти підлягають в період з 26-го числа наступного календарного місяця по останній календарний день наступного місяця включно. При повному остаточному погашенні заборгованості за кредитом проценти за користування кредитом нараховуються Кредитором до дати повного остаточного погашення заборгованості за кредитом. Сплаті такі проценти підлягають в день повного остаточного погашення заборгованості за кредитом (кінцевий термін погашення заборгованості за кредитом, визначений п. 1.4. цього договору).

01 лютого 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Форум» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мінеральні добрива» укладено Додатковий договір №1 до Кредитного договору, згідно якого сторони дійшли згоди, що за користування кредитом Позичальник сплачує проценти за фіксованою процентною ставкою, яка встановлюється на весь період дії цього договору в розмірі 20,9% річних (п. 3.2. Кредитного договору в редакції Додаткового договору №1 від 01.02.13 р.).

05 червня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Форум» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мінеральні добрива» укладено Додатковий договір №2 до Кредитного договору, згідно якого сторони дійшли згоди змінити умови кредитування, зокрема, встановивши: кінцевий термін, до настання якого (включно) здійснюється надання кредиту та має бути повністю погашена заборгованість за кредитом, встановлюється 01.12.13 р. (п. 1.4. Кредитного договору в редакції Додаткового договору №2 від 05.06.13 р.); в якості забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за цим договором Кредитор укладає/приймає договори застави з фізичною особою - громадянкою України ОСОБА_2 щодо майнових прав вимоги одержання грошових коштів, що розміщені на строк щонайменше по 07.12.13 р. (включно) на вкладному (депозитному) рахунку у Кредитора згідно з укладеними між Кредитором та ОСОБА_2 договором банківського вкладу №263/3700/659446 від 29.11.13 р. на суму 20 000,00 євро, а також щодо прав вимоги за вказаним договором, що можуть виникнути в майбутньому (п. 1.5. Кредитного договору в редакції Додаткового договору №2 від 05.06.13 р.); за користування кредитом Позичальник сплачує проценти за фіксованою процентною ставкою, яка встановлюється на весь період дії цього договору в розмірі 17% річних (п. 3.2. Кредитного договору в редакції Додаткового договору №2 від 05.06.13 р.); до правовідносин, пов'язаних з укладанням та виконанням цього договору застосовується позовна давність тривалістю у три роки. З підписанням цього договору сторони домовились про збільшення спеціальної давності, що застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) за цим договором, та встановлення її тривалістю у три роки (п. 8.6. Кредитного договору в редакції Додаткового договору №2 від 05.06.13 р.). Крім того, згідно п. 13. Додаткового договору №2 від 05.06.13 р. до Кредитного договору сторони додатково погодили, що незважаючи на умови п.п. 2.3.1., 3.2. Кредитного договору, кредитні кошти (вибірки), надані за Кредитним договором станом на дату укладання цього додаткового договору, підлягають поверненню Позичальником кредитору не пізніше 21.11.13 р. (включно), та за користування такими кредитним коштами (вибірка) встановлюється процентна ставка на рівні 17% річних.

29 листопада 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Форум» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мінеральні добрива» укладено Додатковий договір №5 до Кредитного договору, згідно якого сторони дійшли згоди змінити умови кредитування, зокрема, встановивши: кінцевий термін, до настання якого (включно) здійснюється надання кредиту та має бути повністю погашена заборгованість за кредитом, встановлюється 28.05.14 р. (п. 1.4. Кредитного договору в редакції Додаткового договору №5 від 29.11.13 р.); в якості забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за цим договором Кредитор укладає/приймає договори застави з фізичною особою - громадянкою України ОСОБА_2 (майновий поручитель) щодо майнових прав вимоги одержання грошових коштів, що розміщені на строк щонайменше по 02.06.14 р. (включно) на вкладному (депозитному) рахунку у Кредитора згідно з укладеними між Кредитором та ОСОБА_2 договором банківського вкладу №263/3700/659446 від 29.11.13 р. на суму 20 000,00 євро (п. 1.5. Кредитного договору в редакції Додаткового договору №5 від 29.11.13 р.); за користування кредитом Позичальник сплачує проценти за фіксованою процентною ставкою, яка встановлюється на весь період дії цього договору в розмірі 17% річних (п. 3.2. Кредитного договору в редакції Додаткового договору №5 від 29.11.13 р.). Крім того, згідно п. 5. Додаткового договору №5 від 29.11.13 р. до Кредитного договору сторони дійшли спільної згоди в межах відкритої кредитної лінії продовжити строк дії наданих вибірок за договором на наступних умовах, а саме: кредитні кошти, що були надані Кредитором Позичальнику від 05.02.13 р., заборгованість за якою станом на дату укладання цього додаткового договору становить 182 000,00 грн., підлягає поверненню Позичальником Кредитору не пізніше 15.05.14 р. (включно); за користування такими кредитним коштами (вибірка), вказаними у даному пункті цього додаткового договору, з 29.07.13 р. встановлюється процентна ставка на рівні 17% річних.

Додаткові договори до Кредитного договору набирають чинності від дати їх підписання уповноваженими представниками та скріплення їх підписів печатками сторін.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Матеріалами справи підтверджується, що у відповідності до заявок Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінеральні добрива» від 25.12.12 р., 14.01.13 р., 21.01.13 р., 05.02.13 р., 07.02.13 р., 28.02.13 р., 13.03.13 р., 18.04.13 р., 26.04.13 р., 30.04.13 р., 24.05.13 р., 30.05.13 р., 06.06.13 р. та в порядку, визначеним Кредитним договором, позивач надав відповідачу кредитні кошти (кредит) в межах кредитного ліміту на загальну суму 1 899 000,00 грн., шляхом перерахування коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок відповідача, що підтверджується відповідними меморіальними ордерами №561750 від 25.12.12 р. на суму 182 000,00 грн., №451565 від 14.01.13 р. на суму 39 000,00 грн., №674381 від 21.01.13 р. на суму 182 000,00 грн., №275349 від 05.02.13 р. на суму 182 000,00 грн., №338984 від 07.02.13 р. на суму 182 000,00 грн., №979982 від 28.02.13 р. на суму 92 000,00 грн., № від 13.03.13. р. на суму 70 000,00 грн., № від 18.04.13 р. на суму 160 000,00 грн., № від 26.04.13 р. на суму 182 000,00 грн., № від 30.04.13 р. на суму 82 000,00 грн., №6598 від 24.05.13 р. на суму 182 000,00 грн., №180762 від 30.05.13 р. на суму 182 000,00 грн., №101151 від 06.06.13 р. на суму 182 000,00 грн. та випискам банку за період з 17.12.12 р. по 10.11.14 р. по позичковому та поточному рахункам Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінеральні добрива».

При цьому факт отримання та розмір наданих позивачем кредитних коштів відповідачем не заперечувався.

Як вбачається із матеріалів справи, будь-які заперечення щодо повного та належного надання позивачем банківських послуг відсутні.

Доказів пред'явлення відповідачем претензій щодо якості, обсягів, а також термінів надання банківських послуг до суду не надходило, будь-які заперечення щодо повного та належного виконання позивачем положень Кредитного договору з боку відповідача відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно приписів пункту 5.2. Кредитного договору протягом дії цього договору Позичальник зобов'язаний, зокрема, забезпечувати своєчасне та в повному обсязі повернення кредитних коштів шляхом погашення заборгованості за кредитом (п.п. 1.4, 2.3 цього договору, сплату процентів та комісій, а також можливої неустойки (штрафу, пені) та відшкодування збитків, завданих, зокрема, внаслідок невиконання (неналежного виконання) Позичальником своїх обов'язків за цим договором.

Крім того, пунктами 4.3., 4.4. Кредитного договору сторони додатково погодили, що погашення вимог Кредитора за цим договором, незалежно від призначення платежу, визначеного Позичальником у відповідному розрахунковому документі, здійснюється в наступній черговості: прострочені проценти; прострочені комісії; прострочена заборгованість за кредитом; строкові проценти; строкові комісії; строкова заборгованість за кредитом; неустойка (штраф, пеня), інші вимоги Кредитора (відшкодування завданих збитків тощо). При надходженні до Кредитора коштів в якості дострокового погашення кредиту, Кредитор спрямовує такі кошти на погашення вибірок, дата погашення яких настає раніше або, якщо дати погашення декількох вибірок настають одночасно, на погашення вибірок, дата надання яких була раніше, але в черговості відповідно до п. 4.3. цього договору. Порядок погашення зобов'язань Позичальника, визначений в п. 4.3. цього договору, може бути в односторонньому порядку змінений Кредитором, крім сплати Позичальником неустойки (штрафу, пені), відшкодування Кредитору завданих збитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 1, 2 ст. 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

В силу ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Так, відповідач спочатку здійснював погашення заборгованості у відповідності до умов Кредитного договору, проте в подальшому заборгованість за кредитом погашалась з порушенням, внаслідок чого за відповідачем рахується прострочена заборгованість по кредиту та процентам за користування кредитними коштами терміном заборгованості до 31 дня та більше 31 дня.

Перевіривши правильність запропонованого позивачем розрахунку згідно представлених виписок банку за період з 17.12.12 р. по 10.11.14 р. по рахункам відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінеральні добрива», господарський суд доходить висновку, що позивачем обґрунтовано проводилося зарахування частини перерахованих відповідачем грошових коштів в рахунок оплати комісії в сумі 2 410,00 грн. та процентів за користування кредитними коштами в сумі 36 337,43 грн., нарахованих за Кредитним договором, та часткового повернення кредитних коштів в сумі 1 717 000,00 грн..

За висновками суду, вказані дії позивача узгоджуються з положеннями ст. 534 Цивільного кодексу України, згідно якої у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов'язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у черговості, згідно якої сплаті основного боргу передує сплата процентів і неустойки.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з виписок банку за період з 17.12.12 р. по 10.11.14 р. по позичковому та поточному рахункам Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінеральні добрива», які відображаються усі операції, які відбуваються з коштами на зазначеному рахунку, та підтверджено представником позивача в судових засіданнях, всупереч положенням Кредитного договору (із змінами та доповненнями), відповідач свої договірні зобов'язання з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами в порядку та строки, визначені умовами Кредитного договору (із змінами та доповненнями) належним чином не здійснив.

Згідно пунктів 7.1.1. та 7.2.2. Кредитного договору при настанні випадку порушення зобов'язань, зокрема, не здійснив погашення заборгованості за кредитом у відповідності до п. 2.3. цього договору, або у зв'язку з настанням кінцевого терміну погашення заборгованості за кредитом (п. 1.4. цього договору), не сплатив проценти та/або комісії, можливу неустойку (штраф, пеню), не відшкодував збитки тощо, Кредитор має право, зокрема, надати Позичальнику в додатковий строк/термін протягом/з настанням якого Позичальник зобов'язаний усунути (забезпечити усунення)/виправити (забезпечити виправлення) допущені(-их) порушення(-нь) та/або здійснити (забезпечити здійснення) інші(-их) дії(-й), запропоновані Кредитором; після спливу/настання такого терміну, у випадку, якщо допущені порушення не будуть с усунені/виправлені та/або запропоновані дії не будуть здійснені, вимагати дострокового погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів та/або комісій, можливої неустойки (штрафу, пені), відшкодування збитків тощо, що Позичальник повинний зробити наступного робочого дня з моменту, коли сплив/настав наданий Кредитором додатковий термін.

Таким чином, порушення відповідачем зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту та своєчасної сплати нарахованих процентів за користування кредитними коштами надає позивачу право вимагати від відповідача сплати у повному обсязі заборгованості за кредитом та/або процентів за користування кредитними коштами та/або суми неустойки, передбачених цим договором.

У зв'язку з неповерненням відповідачем суми кредиту в сумі 182 000,00 грн. та простроченням сплати процентів з користування кредитними коштами, а також з метою досудового врегулювання спору, 03.10.14 р. позивач звернувся до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінеральні добрива» з вимогою №8802/3.2 про усунення порушення та негайно, в день отримання цієї вимоги, виконати порушене зобов'язання, а саме: повернути основну суму кредиту в розмірі 182 000,00 грн., сплатити заборгованість за простроченими процентами терміном заборгованості до 31 дня та більше 31 дня, а також сплатити пеню за несвоєчасне повернення кредитних коштів та несвоєчасну сплату процентів за користування кредитними коштами (копію вимоги залучено до матеріалів справи). Факт направлення зазначеної вимоги підтверджується копією списку №23308 згрупованих поштових відправлень (рекомендованих листів) від 03.10.14 р. Проте, зазначена вимога позивача залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, зокрема з виписок банку за період з 17.12.12 р. по 10.11.14 р. по позичковому та поточному рахункам Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінеральні добрива» та підтверджено представником позивача в судових засіданнях, оскільки свої зобов'язання з повернення грошових коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами у встановлені строки, всупереч вимогам цивільного та господарського законодавства, а також умовам Кредитного договору, в редакції укладених до нього додаткових договорів про внесення змін та доповнень, відповідач не виконав, внаслідок чого у останнього станом на 22.09.14 р. виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 214 514,22 грн., з яких: прострочена заборгованість по кредиту в розмірі 182 000,00 грн. та прострочена заборгованість по процентам за користування кредитними коштами в сумі 21 758,14 грн. (з яких: прострочена заборгованість за нарахованими процентами строком до 31 дня становить 2 797,31 грн. та прострочена заборгованість за нарахованими процентами строком понад 31 день становить 18 987,83 грн.), та які позивач просить суд стягнути з відповідача в примусовому порядку з підстав, викладених у позовній заяві.

У відповідності до ст. 124, п. п. 2, 3, 4 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України основними засадами судочинства є рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Обов'язок доказування, а отже і подання доказів відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України покладено саме на сторони та інших учасників судового процесу, а тому суд лише створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства. При цьому відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження відсутності боргу, письмових пояснень щодо неможливості надання таких доказів, або ж фактів, що заперечують викладені позивачем позовні вимоги.

В обґрунтування своїх доводів та заперечень проти позову відповідач посилається на договір застави №1-0328/12/37-ZS від 17.12.12 р., відповідно до п. 1.1 якого цей договір забезпечує виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Мінеральні добрива» (позичальник) зобов'язань, що випливають з укладеного із заставодержателем кредитного договору №1-0036/12/37-KL від 17.12.12 р. та договорів про внесення змін та доповнень до нього, які можуть бути укладені в майбутньому, в тому числі щодо зміни суми зобов'язань, строків їх виконання, розміру процентів, комісій та інших умов, за умовами якого заставодавець/позичальник зобов'язаний: повернути заставодержателю кредит у формі відновлювальної відкличної кредитної лінії в сумі 182 000,00 грн., з кінцевим терміном повернення 05.06.13 р. або достроково повернути кредит у випадках, передбачених кредитним договором (в подальшому, договорами №1 від 01.02.13 р., №2 від 05.06.13 р., №3 від 29.11.13 р. про внесення змін до договору застави№1-0328/12/37-ZS від 17.12.12 р., кінцевий термін повернення кредиту погоджено: 01.12.13 р., 28.05.14 р., відповідно); сплачувати проценти за користування кредитними коштами за процентною ставкою 25% річних з можливим збільшенням їх розміру на 2% річних без укладення відповідного про внесення змін до кредитного договору у випадках, передбачених останнім, зокрема, внаслідок порушення позичальником відповідних своїх обов'язків за кредитним договором, а також комісії у строки та в порядку, передбаченому кредитним договором (в подальшому, договорами №1 від 01.02.13 р., №2 від 05.06.13 р. про внесення змін до договору застави №1-0328/12/37-ZS від 17.12.12 р., розмір процентів за користування кредитними коштами було змінено на 20,05% річних та 17% річних відповідно); сплачувати можливу неустойку (штраф, пеню), у розмірах та у випадках, передбачених кредитним договором; сплатити/відшкодувати інші витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги.

Предметом застави за договором застави №1-0328/12/37-ZS від 17.12.12 р. є право вимоги отримання грошових коштів в сумі 20 000,00 євро, розміщених на рахунку №8895 в ПАТ «Банк Форум», за договором банківського вкладу, укладеним між заставодавцем та Публічним акціонерним товариством «Банк Форум», що належить заставодавцю на момент укладення цього договору, а також право вимоги за зобов'язаннями за вказаним договором банківського вкладу №2630/3700/530532 від 17.12.12 р., які виникнуть в майбутньому щодо суми нарахованих на вклад процентів в розмірі 5% річних (п. 1.2 договору застави).

29.11.13 р. між позивачем та ОСОБА_2 укладено додатковий договір №3 про внесення змін до договору застави №1-0328/12/37-ZS від 17.12.12 р., яким домовились, що предметом застави є право вимоги отримання грошових коштів в сумі 20 000,00 євро за договором банківського вкладу №263/3700/659446 від 29.11.13 р., укладеному між заставодавцем та Публічним акціонерним товариством «Банк Форум»

Відповідно до п. 1.3 договору застави №1-0328/12/37-ZS від 17.12.12 р. боржником по відношенню до заставодавця є Публічне акціонерне товариство «Банк Форум», від якого заставодавець має право вимагати повернення грошових коштів на умовах, передбачених договором банківського вкладу.

Предмет застави за домовленістю сторін оцінюється в 20 000,00 євро (п. 1.4 договору застави).

Згідно п. 4.1 договору застави №1-0328/12/37-ZS від 17.12.12 р. право застави виникає з моменту підписання цього договору сторонами.

Право застави припиняється виконанням забезпечених заставою зобов'язань за кредитним договором, а також в інших випадках, передбачених чинним законодавством України. Зобов'язання, забезпечене заставою, вважається виконаним, якщо кредит повністю повернутий, проценти та комісії сплачені (відшкодовані), а також сплачені (відшкодовані) можлива неустойка та витрати, пов'язані з виконанням зобов'язань за кредитним договором та цим договором (п. 4.2 договору застави).

Відповідно до п. 4.3 договору застави №1-0328/12/37-ZS від 17.12.12 р. у разі часткового виконання забезпечених заставою зобов'язань застава зберігається у первісному обсязі.

Розділом 5 договору застави №1-0328/12/37-ZS від 17.12.12 р. сторони погодили порядок звернення стягнення на предмет застави: заставодержатель набуває права задоволення своїх вимог за рахунок предмету застави у випадку порушення заставодавцем умов цього договору, та/або якщо сума наданого кредиту, процентів за користування ним, комісій та можливі неустойки і витрати не будуть погашені у встановлені кредитним договором строки, та в інших випадках, передбачених кредитним договором, цим договором та чинним законодавством України (п. 5.1); порядок звернення стягнення на предмет застави для погашення боргу за кредитним договором визначається заставодержателем та може здійснюватися на підставі рішення суду в порядку, встановленому чинним законодавством України, або в позасудовому порядку, згідно вимог Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрації обтяжень», на умовах передбачених цим договором (п. 5.2); з метою реалізації свого права на звернення стягнення на предмет застави в позасудовому порядку, заставодержатель направляє заставодавцю та позичальнику письмове повідомлення про звернення стягнення на предмет застави та вносить відповідні відомості до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. На тридцять перший календарний день після направлення заставодержателем заставодавцю повідомлення, передбаченого в даному пункті, предмет застави вважається реалізованим шляхом відступлення заставодавцем заставодержателю вимоги, що випливає із заставленого права без укладання будь-якого окремого договору, крім цього договору в наступному порядку (п. 5.3): заставодавець вважається таким, що відступив, а заставодержатель - таким, що прийняв право вимоги отримання грошових коштів згідно договору банківського вкладу (п. 5.3.1); відповідно до п. п. 5.3.1 п. 5.3 цього договору заставодержатель набуває право вимагати від боржника належного виконання зобов'язань за договором банківського вкладу, а саме, повернення коштів. В розумінні даного пункту сторони домовились, що зазначене повідомлення вважається направленим заставодавцю у разі, якщо воно вручено особисто заставодавцю або його уповноваженому представнику заставодавця, або направлено рекомендованим листом на адресу заставодавця. Дата направлення повідомлення визначається дата, зазначена на квитанції, яка надається заставодержателю відділенням зв'язку при відправлені листа з повідомленням про вручення (п. 5.3.2).

Як зазначав відповідач, 03.10.14 р. позивачем було направлено на адресу ОСОБА_2 письмове повідомлення №8794/3.2 від 02.10.14 р. про звернення стягнення на предмет застави, у зв'язку з невиконанням позивачем зобов'язань за Кредитним договором.

В зв'язку з чим та на підставі п. 5.3 договору застави, на думку відповідача, станом на 04.11.14 р. до позивача перейшло право вимоги отримання грошових коштів згідно банківського вкладу №263/3700/659446 від 29.11.13 р.; зобов'язання позивача за кредитним договором №1-0036/12/37-KL від 17.12.12 р. є припиненими; до позивача перейшов обов'язок по виконанню зобов'язань відповідача за договором банківського вкладу №263/3700/659446 від 29.11.13 р. перед ОСОБА_2, та починаючи з 04.11.14 р. у Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» відсутнє право на стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінеральні добрива» заборгованості та штрафних санкцій за кредитним договором №1-0036/12/37-KL від 17.12.12 р.

В свою чергу, вищезазначені обставини були об'єктом дослідження Господарського суду міста Києва у справі 910/28291/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінеральні добрива» до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум», предметом спору у справі якого було припинення зобов'язань за кредитним договором №1-0036/12/37-KL від 17.12.12 р.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.02.15 р. у справі №910/28291/14, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.06.15 р., у позові відмовлено повністю.

Частиною 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Пунктом 2.6 Постанови №18 Вищим господарським судом України зазначено, що не потребують доказування преюдиціальні факти, тобто обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Зазначеним рішенням Господарського суду міста Києва від 16.02.15 р. у справі №910/28291/14 встановлено, що вимога Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінеральні добрива» про припинення зобов'язань за кредитним договором №1-0036/12/37-KL від 17.12.12 р. була заявлена до суду 17.12.14 р. після прийняття рішення про ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» та враховуючи те, що Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним у спорі між позивачем та відповідачем, відносно якого, на момент виникнення спору прийнято рішення про його ліквідацію, передбачено, що задоволення вимог кредиторів банку здійснюється виключно в межах процедури ліквідації банку та в порядку черговості, передбаченої цим законом, господарський суд дійшов висновку, що підстави для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінеральні добрива» до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про припинення зобов'язань за кредитним договором №1-0036/12/37-KL від 17.12.12 р. відсутні.

Вказаний факт, відповідно до роз'яснень Пленуму Вищого господарського суду України, є преюдиційним і доказуванню не потребує.

Враховуючи викладене, Кредитний договір №1-0036/12/37-KL від 17.12.12 р. (із змінами та доповненнями) є чинним та діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за Кредитним договором, враховуючи зміни та доповнення, які вносяться на підставі договорів про внесення змін та доповнень до Кредитного договору.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Доказів визнання недійсним чи розірвання Кредитного договору №1-0036/12/37-КL від 17.12.12 р. та/або укладених до нього додаткових договорів або їх окремих положень суду не надано.

Отже, оскільки матеріалами справи підтверджується факт невиконання відповідачем зобов'язань за Кредитним договором (із змінами та доповненнями) у встановлений строк/термін, розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам та на момент прийняття рішення доказів погашення заборгованості відповідач суду не представив, як і доказів, що спростовують вищевикладені обставини, виходячи з того, що позов доведений позивачем, обґрунтований матеріалами справи та відповідачем не спростований, відповідно вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в сумі 182 000,00 грн. та заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 17 631,55 грн. підлягають задоволенню.

Окрім цього суд зазначає, що правові наслідки порушення юридичними і фізичними особами своїх грошових зобов'язань передбачені, зокрема, приписами ст. ст. 549-552, 611, 625 Цивільного кодексу України.

Згідно з ч. 2 ст. 9 названого Кодексу законом можуть бути передбачені особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання. Відповідні особливості щодо наслідків порушення грошових зобов'язань у зазначеній сфері визначено статтями 229-232, 234, 343 Господарського кодексу України та нормами Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань».

З урахуванням приписів ст. 549, ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України та ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» правовими наслідками порушення грошового зобов'язання, тобто зобов'язання сплатити гроші, є обов'язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.

Так, виходячи з положень ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ч. 1 ст. 546, ст. 547 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України).

У відповідності до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного або неналежно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 8.2. Кредитного договору сторони передбачили, що а несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, несвоєчасну сплату процентів та/або комісій за цим договором, Позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діятиме протягом відповідного порушення, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Пеня сплачується окремо від процентів, комісій та штрафу, що підлягають сплаті відповідно до цього договору.

Враховуючи вищевикладене та у зв'язку з простроченням відповідачем виконання зобов'язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом у строк/термін, визначений умовами Кредитного договору із змінами та доповненнями до нього, позивачем нараховано та пред'явлено до стягнення 13 846,95 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту за період з 20.05.14 р. по 21.09.14 р. та 1 035,72 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом за період з 01.04.14 р. по 21.09.14 р., які останній просив стягнути з відповідача відповідно до наданих розрахунків.

Згідно п. 1.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.13 р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» (далі - Постанова №14) з огляду на вимоги частини першої статті 47 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з'ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов'язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому суд в будь-якому випадку не позбавлений права зобов'язати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем).

В свою чергу, відповідачем не подано суду контррозрахунку заявлених до стягнення позовних вимог або доказів наявності заперечень щодо здійсненого позивачем розрахунку.

Таким чином, за результатами здійсненої за допомогою інформаційно-правової системи «ЛІГА» перевірки нарахування позивачем заявленої до стягнення пені судом встановлено, що розміри пені за несвоєчасне повернення кредиту та пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитними коштами відповідає вимогам зазначених вище норм законодавства та Кредитного договору (із змінами та доповненнями) та є арифметично вірними, а тому вказана вимога позивача про стягнення з відповідача пені в сумі 14 882,67 грн., з яких: пеня за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 13 846,95 грн. та пеня за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитними коштами в сумі 1 035,72 грн., підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 23.03.12 р. «Про судове рішення» рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Виходячи з того, що позов доведений позивачем, обґрунтований матеріалами справи та відповідачем не спростований, суд доходить висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №49 від 16.06.14 р. на підставі постанови Правління Національного банку України №187 від 19.03.15 р. «Про початок ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» та відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 12, ч. 4 ст. 44 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з 16.06.14 р. розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк Форум».

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №49 від 16.06.14 р., строком на 1 рік з 16.06.14 р. по 15.06.15 р. уповноваженою особою Фонду на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» призначено Соловйову Наталію Анатоліївну.

Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку звільнена від сплати судового збору.

У зв'язку з чим та згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 124, 129 Конституції України, ст. ст. 4-2, 4-3, 33, 43, 49, 69, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінеральні добрива» (02660, м. Київ, вул. Магнітогорська, буд. 1-І, офіс 1, ) на користь публічного акціонерного товариства «Банк Форум» (02106, м. Київ, бульвар Верховної Ради, буд. 7, ) 182 000,00 грн. (сто вісімдесят дві тисячі гривень нуль копійок) заборгованості за кредитом, 17 631,55 грн. (сімнадцять тисяч шістсот тридцять одну гривню п'ятдесят п'ять копійок) заборгованості по процентам за користування кредитними коштами, 14 882,67 грн. (чотирнадцять тисяч вісімсот вісімдесят дві гривні шістдесят сім копійок) пені.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінеральні добрива» (02660, м. Київ, вул. Магнітогорська, буд. 1-І, офіс 1, ) в дохід Державного бюджету України 4 290,28 грн. (чотири тисячі двісті дев'яносто гривень двадцять вісім копійок) судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 09 жовтня 2015 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання протягом 10 днів з дня складання та підписання повного тексту рішення апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Суддя А.М. Селівон