РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2015Справа №910/19461/15
За Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

до Житлово-будівельного кооперативу "Річковик-2"

про стягнення 603 504,39 грн.

Суддя: Домнічева І.О.

Представники:

від позивача Левченко В.І.- за дов.

від відповідача не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Київенерго" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Житлово-будівельного кооперативу "Річковик-2" про стягнення 603 504,39 грн.

Ухвалою від 29.07.2015 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 11.08.2015 р.

05.08.15р. через відділ діловодства суду відповідачем подано клопотання про відкладення розгляду справи.

06.08.15р. через відділ діловодства суду позивачем подано додаткові матеріли по справі.

Судове засідання 11.08.2015 р. не відбулося.

Ухвалою від 12.08.2015 р. розгляд справи було призначено на 01.09.2015 р.

27.08.15р. через відділ діловодства суду позивачем подано додаткові матеріли по справі.

У судовому засіданні 01.09.2015 р. було оголошено перерву до 29.09.2015 р.

Ухвалою від 29.09.15р. продовжено строк вирішення спору.

На підставі ст. 77 ГПК України, в судовому засіданні 29.09.15р. оголошено перерву до 05.10.15р.

Представник відповідача в судове засідання 05.10.15 р. не з'явився, про причини неявки не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Жодних заяв, клопотань через відділ діловодства суду від відповідача не надходило.

Враховуючи наявність у матеріалах справи доказів належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними в ній матеріалами у відповідності до вимог ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 05.10.2015р. судом було оголошено вступну і резолютивну частини рішення у справі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оглянувши надані оригінали документів, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, та копії яких долучені до матеріалів справи, суд -

ВСТАНОВИВ:

01.05.2001 р. між Акціонерною енергопостачальною компанією "Київенерго", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Київенерго", як енергопостачальною організацією, та відповідачем - Житлово-будівельним кооперативом "Річковик-2", як абонентом, був укладений договір № 1630516 на постачання теплової енергії у гарячій воді.

Згідно з п 1.1 договору його предметом є постачання, користування та своєчасна сплата в повному обсязі спожитої теплової енергії у гарячій воді, на умовах, передбачених цим договором.

Умовами договору № 1630516 від 01.05.2001 р. сторони погодили, що енергопостачальна організація зобов'язується постачати теплову енергію у вигляді гарячої води на потреби: опалення та вентиляцію - в період опалювального сезону; гарячого водопостачання - протягом року; в кількості та обсягах згідно з додатком № 1 до цього договору (п.2.2.1), абонент зобов'язується додержуватись кількості споживання теплової енергії по кожному параметру в обсягах, які визначені у додатку № 1 до договору, не допускаючи їх перевищення та своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії (п.2.3.1).

У судовому засіданні встановлено, що позивач умови договору виконав у повному обсязі, надав ЖБК "Річковик-2" послуги з постачання теплової енергії у гарячій воді за період з 01.01.13 р. по 01.06.15 р. на загальну суму 317 688,66 грн., що підтверджується обліковими картками відповідача за вказаний період, звітами про добове теплопостачання, відомостями обліку теплової енергії, довідками про надходження коштів про сплату послуг.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що матеріалами справи повністю підтверджується факт надання відповідачу послуг з постачання теплової енергії у вищезазначеній кількості.

При цьому судом встановлено, що відповідач зі свого боку умови договору в частині оплати вартості послуг виконував несвоєчасно та не в повному обсязі, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість за спожиту теплову енергію у гарячій воді в сумі 317 688,66 грн. за період з 01.01.2013 р. до 01.06.2015 р.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншими учасниками відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші ), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням іншої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що у відповідача існує заборгованість наданих послуг з постачання теплової енергії у гарячій воді по договору № 1630516 від 01.05.2001 р. за період з 01.01.2013 р. по 01.06.2015 р. в сумі 317 688,66 грн.

Оскільки доказів належної оплати заборгованості в цій частині суду не надано, позовні вимоги про стягнення 317 688,66 грн. основного боргу за договором № 1630516 від 01.05.2001 р. за період з 01.01.2013 р. по 01.06.2015 р. підлягають задоволенню.

Крім того, згідно з частиною 1 статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку, наданого позивачем та не спростованого у встановленому порядку відповідачем, останній за порушення встановленого договором строку оплати переданого товару має сплатити 28 544,17 грн. 3 % річних, 257 271,56 грн. інфляційних.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В порядку, передбаченому ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідач жодних заперечень не надав, контррозрахунок суми позову не здійснив.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими наявними в матеріалах справи доказами та не спростованими належним чином відповідачем, а відтак такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 43, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу "Річковик-2" (02232, м. Київ, вул. Закревського, 85, ідентифікаційний код 23697417) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, на користь Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (01001, м. Київ, пл. І. Франка, 5, ідентифікаційний код 00131305) суму основного боргу в розмірі 317 688 (триста сімнадцять тисяч шістсот вісімдесят вісім) грн. 66 коп., інфляційну складову боргу в сумі 257 271 (двісті п'ятдесят сім тисяч двісті сімдесят одну) грн. 56 коп. та 3% річних в сумі 28 544 (двадцять вісім тисяч п'ятсот сорок чотири) грн. 17 коп., судового збору 12 070 (дванадцять тисяч сімдесят) грн. 09 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 06.10.15 р.

Суддя І.О.Домнічева