КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"09" жовтня 2015 р. Справа №910/24847/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Гаврилюка О.М.

Суліма В.В.

розглянувши апеляційну скаргу Заступника прокурора міста Києва

на рішення Господарського суду міста Києва від 14.09.2015

у справі № 910/24847/14 (суддя: Гумега О.В.)

За позовом Заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі:

1) Київської міської ради,

2) Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

до 1) Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

2) Департаменту економіки та інвестиції виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації),

3) Комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Шевченківського району м. Києва",

4) Комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району м. Києва",

5) Комунального підприємства по ремонту та утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст" комунальної корпорації "Київавтодор",

6) Товариства з обмеженою відповідальністю "Макс-Торг 2011"

про визнання недійсним розпорядження та договору,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.09.2015 (повний текст рішення складено 15.09.2015) в позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Заступник прокурора міста Києва звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Вказана апеляційна скарга не приймається до розгляду та повертається Київським апеляційним господарським судом, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 95 ГПК України особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншій стороні у справі копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у сторони відсутні.

Частиною 3 ст. 94 ГПК України передбачено, що до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Так, скаржником в якості доказу надіслання копії скарги сторонам, приєднано до матеріалів апеляційної скарги фіскальні чеки поштового відділення та описи вкладення, на яких містяться печатки поштового відділення зв'язку. У відповідності до опису вкладення № 024, апеляційна скарга на 7 аркушах надіслана відповідачу 6 за адресою: 01054, м. Київ, вул. Гоголівська, 11/39, тоді як за наявними матеріалами справи (зокрема, з витягу ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 03.09.2015 (т. 3, а.с. 70), заяви (т. 3, а.с. 68-69) відзиву на позов (т. 3, а.с. 76), поданих відповідачем 6 до суду першої інстанції) вбачається, що адресою місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю "Макс-Торг 2011" є: 04050, м. Київ, Шевченківський район, вул. Миколи Мурашка, 6-А.

Таким чином, приєднаний до матеріалів апеляційної скарги опис вкладення № 024, а також фіскальний чек № 9873 не можуть бути належними доказами надіслання копії апеляційної скарги відповідачу 6 в розумінні ст. ст. 32, 33 ГПК України, оскільки з їх змісту суду апеляційної інстанції неможливо дійти беззаперечного висновку про належне виконання стороною вимог статті 95 ГПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано доказів надсилання її копії іншій стороні (сторонам).

Відповідно до ч. 3 ст. 94 ГПК України до апеляційної скарги, зокрема, додаються докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Враховуючи, що прокурором було подано апеляційну скаргу 25.09.2015 (згідно відбитку штемпеля поштового відділення на конверті), судом застосовуються положення Закону України "Про судовий збір" в редакції, яка діє з 01.09.2015 та відповідно до якої органи прокуратури позбавлені будь-яких пільг щодо сплати судового збору.

Статтею 4 названого Закону встановлено, що за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі однієї мінімальної заробітної плати, тоді як за подання апеляційної скарги на рішення суду судовий збір становить 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Разом з цим, при зверненні з апеляційною скаргою Заступником прокурора міста Києва не надано жодних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, натомість подано клопотання про відстрочення сплати судового збору.

У вказаному клопотанні скаржником зазначено, що відповідних видатків на сплату органами прокуратури судового збору державою не передбачено.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

В цій частині суд апеляційної інстанції зазначає, що даною статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору.

При цьому єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Отже, за приписами зазначеної норми, розстрочення або відстрочення сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин.

При цьому зазначені положення Закону надають суду право відстрочення сплати судового збору лише за наявності виключних обставин, з урахуванням того, що в майбутньому заявник матиме фінансову можливість сплатити розмір судового збору, чого із змісту обґрунтувань прокурора щодо відстрочення сплати судового збору не вбачається.

В свою чергу, статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати (аналогічна позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 05.03.2014р. по справі № 902/1266/13).

Більше того, твердження прокурора про відсутність видатків для сплати судового збору у кошторисі установи на 2015 рік не доведена, оскільки достовірність такої інформації може бути підтверджено лише Головним управлінням Державної казначейської служби України у місті Києві. Проте такої довідки суду не надано (аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого господарського суду України від 16.09.2015 по справі № 14/312).

Разом з цим, суд апеляційної інстанції окремо враховую той факт, що позов у даній справі подано прокурором з визначенням органів, уповноважених здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, а саме Київську міську раду та Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Таким чином саме зазначені особи згідно ст. 29 ГПК України набули статус сторони у спорі (позивачів), а відтак мають безперешкодне право оскаржити рішення місцевого господарського суду у разі непогодження з ним (зі сплатою судового збору у встановленому законом порядку та розмірі).

Враховуючи вищенаведене, клопотання апелянта про відстрочення сплати судового збору відхиляється, а апеляційна скарга Заступника прокурора міста Києва на рішення Господарського суду міста Києва від 14.09.2015 у даній справі не приймається до розгляду і повертається Київським апеляційним господарським судом.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з нею до апеляційного господарського суду в загальному порядку після усунення вказаних недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 97, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Заступника прокурора міста Києва на рішення Господарського суду міста Києва від 14.09.2015 у справі № 910/24847/14 повернути без розгляду.

2. Копію ухвали Київського апеляційного господарського суду надіслати учасникам провадження по справі.

3. Матеріали справи № 910/24847/14 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді О.М. Гаврилюк

В.В. Сулім