КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2015 р. Справа№ 910/11604/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коршун Н.М.

суддів: Алданової С.О.

Дикунської С.Я.

за участю представників:

Від позивача: представник Мельник О.В. - за довіреністю.

Від відповідача: представник Внучко С.М. - за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Всеукраїнської професійної спілки працівників малого та середнього бізнесу "Єднання"

на ухвалу Господарського суду м. Києва від 06.08.2015 року

у справі № 910/11604/15 (суддя: Демидов Д.О.)

за позовом Всеукраїнської професійної спілки працівників малого

та середнього бізнесу "Єднання"

до Федерації професійних спілок працівників малого та

середнього підприємства України

про визнання недійсним рішення IX позачергового З'їзду

Федерації від 09.06.2013 року

ВСТАНОВИВ:

У травні 2015 року Всеукраїнська професійна спілка працівників малого та середнього бізнесу "Єднання" звернулась до Господарського суду м. Києва з позовом до Федерації професійних спілок працівників малого та середнього підприємства України про визнання недійсним рішення IX позачергового З'їзду Федерації від 09.06.2013 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 11.04.2013 рішенням Господарського суду м. Києва, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.07.2013, у справі № 5011-52/11282-2012, задоволено позов Всеукраїнської професійної спілки працівників малого та середнього бізнесу "Єднання" та Всеукраїнської профспілки працівників-мігрантів в Україні та за її межами до Федерації професійних спілок працівників малого та середнього підприємництва України, визнано недійсними рішення, прийняті VIII Позачерговим З'їздом Федерації профспілок працівників малого та середнього підприємництва України, який відбувся 17.12.2011, оформлені протоколом від 17.12.2011; поновлено права Всеукраїнської професійної спілки працівників малого та середнього бізнесу "Єднання" та Всеукраїнської профспілки працівників-мігрантів в Україні та за її межами на участь в Федерації профспілок працівників малого та середнього підприємництва України.

Проте, відповідач не скасував проведену ним на підставі рішень VІІІ Позачергового З'їзду Федерації від 17.12.2011 державну реєстрацію змін, внесених до відомостей про Федерацію професійних спілок працівників малого та середнього підприємництва України.

Окрім уього, відповідачем 09.06.2013 у м. Львові проведено ІХ позачерговий З'їзд Федерації професійних спілок працівників малого та середнього підприємництва України, яким було повторно прийнято скасовані судом рішення.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 06.08.2015 року припинено провадження у справі № 910/11604/15 з підстав п.1 ч.1 ст.80 ГПК України.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, справу передати на розгляд до Господарського суду м. Києва.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, Федерація професійних спілок працівників малого та середнього підприємства України є юридичною особою та являється об'єднанням інших юридичних осіб (профспілок), тому суб'єктний склад сторін відповідає вимогам ст. 1 та п. 4. ч. 1 ст. 12 ГПК України.

Крім того, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано те, що в матеріалах справи міститься рішення Господарського суду м. Києва по справі № 5011-52/11282-2012 від 11.04.2013 року, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.07.2013 року, яким було вирішено аналогічний спір між тими ж сторонами про визнання недійсним рішення позачергового з'їзду Федерації.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому проти її вимог заперечує та просить суд відмовити у її задоволенні.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши зібрані у справі докази, заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія встановила наступне.

Як свідчать матеріали справи, суд першої інстанції припинив провадження у даній справі, посилаючись на те, що відповідно до ч.1,2 ст.55 ГК України ст.ст.1,2 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" позивач та відповідач не є суб'єктами господарювання, а між ними відсутні господарські відносини, тобто, відносини між позивачем та відповідачем не мають корпоративного характеру, тому спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Проте, судова колегія, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку про те, що провадження у даній справі підлягає припиненню з підстав п.1 ч.1 ст.80 ГПК України, враховуючи наступне.

За приписами ст.1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених Господарським процесуальним кодексом України заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Встановлено, що Федерація професійних спілок працівників малого та середнього підприємництва України є юридичною особою та являється об'єднанням інших юридичних осіб профспілок), і діє відповідно до Статуту, затвердженого усіма учасниками Федерації, в тому числі Всеукраїнської професійної спілки працівників малого та середнього бізнесу "Єднання", яка є також юридичною особою.

Як передбачено у ст.1 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», професійна спілка - це добровільна неприбуткова громадська організація, що об'єднує громадян, пов'язаних спільними інтересами за родом їх професійної (трудової) діяльності (навчання).

Статтею 8 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» передбачено, що з метою виконання своїх статутних завдань профспілки, їх організації (якщо це передбачено статутом) мають право на добровільних засадах створювати об'єднання (ради, федерації, конфедерації тощо) за галузевою, територіальною або іншою ознакою, а також входити до складу об'єднань та вільно виходити з них. Профспілки, які бажають створити об'єднання профспілок, укладають відповідну угоду та затверджують статут (положення) об'єднання.

Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 3 ГК України господарська діяльність може здійснюватися і без мети отримання прибутку (некомерційна господарська діяльність). Діяльність негосподарюючих суб'єктів, спрямована на створення і підтримання необхідних матеріально- технічних умов їх функціонування, що здійснюється за участі або без участі суб'єктів господарювання, є господарчим забезпеченням діяльності не господарюючих суб'єктів.

Враховуючи встановлені вище обставини та приймаючи до уваги те, що спір у даній справі виник між не господарюючими суб»єктами, які є юридичними особами, судова колегія приходить до висновку про те, що позовна вимога Всеукраїнської професійної спілки працівників малого та середнього бізнесу "Єднання" до Федерації професійних спілок працівників малого та середнього підприємства України про визнання недійсним рішення IX позачергового З'їзду Федерації від 09.06.2013 року, підлягає розгляду в Господарських судах України.

Крім цього, судова колегія погоджується з твердженням апелянта про те, що судом першої інстанції не враховано те, що в матеріалах справи міститься рішення Господарського суду м. Києва по справі № 5011-52/11282-2012 від 11.04.2013 року, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.07.2013 року, яким було вирішено аналогічний спір між тими ж сторонами про визнання недійсним рішення позачергового з'їзду Федерації.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 2 ст.34 ГПК України передбачено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження матеріалами справи.

Крім того, у відповідності до п. 10 ч. 2 ст. 105 ГПК України у постанові має бути зазначено, зокрема, новий розподіл судових витрат у разі скасування чи зміни рішення.

Згідно із абзацом 2 ч. 1, ч. 3, ч. 4 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує судовий збір за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки на даній стадії судового провадження не виявляється можливим встановити, на користь якої зі сторін відбудеться судове рішення у даній справі, то у суду апеляційної інстанції відсутня можливість визначити особу, на яку буде покладено судовий збір. При цьому, суду першої інстанції під час розподілу господарських витрат після прийняття рішення у даній справі по суті слід вирішити питання щодо відшкодування судового збору в тому числі і за перегляд ухвали про припинення провадження у апеляційній інстанції з урахуванням вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 7 ст. 106 ГПК України встановлено, що у випадках скасування апеляційною інстанцією ухвал про відмову у прийнятті позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, припинення провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 99, 103, 104, 105, 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Всеукраїнської професійної спілки працівників малого та середнього бізнесу "Єднання" на ухвалу Господарського суду м. Києва від 06.08.2015 року про припинення провадження у справі № 910/11604/15 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду м. Києва від 06.08.2015 року про припинення провадження у справі № 910/11604/15 - скасувати.

3. Матеріали справи № 910/11604/15 направити на розгляд до Господарського суду м. Києва.

Постанова може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Н.М. Коршун

Судді С.О. Алданова

С.Я. Дикунська