ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

05 жовтня 2015 року Справа № 922/5908/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя: судді: Дроботова Т.Б., Алєєва І.В. (доповідач), Рогач Л.І.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії Бурове управління "Укрбургаз" на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 19.05.2015р.

у справі №922/5908/14 Господарського суду Харківської області

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії Бурове управління "Укрбургаз"

до 1. Красноградської районної ради

2. Красноградської міської ради

про зобов'язання виконати договір та стягнення коштів в сумі 663 474,56 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Вищого господарського суду України від 23.07.2015р. касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії Бурове управління "Укрбургаз" на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 19.05.2015р. у справі №922/5908/14 повернуто скаржнику на підставі п. 6 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Подана вдруге Публічним акціонерним товариством "Укргазвидобування" в особі філії Бурове управління "Укрбургаз" касаційна скарга на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 19.05.2015р. у справі №922/5908/14 не відповідає вимогам розділу ХІІ1 ГПК України з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 111 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються зокрема докази сплати судового збору.

Відповідно до пп. 5 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір"(в редакції, що діяла на день подання касаційної скарги) ставка судового збору, що підлягає сплаті за подання касаційної скарги на рішення суду, становить 70 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, а у разі подання позовної заяви майнового характеру - 50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

Згідно з пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір"(в редакції, що діяла на день подання касаційної скарги) ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" у 2015 році мінімальна заробітна плата у місячному розмірі встановлена з 01 січня у розмірі 1218грн.

Положенням пункту 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового і немайнового характеру.

До касаційної скарги скаржником додано платіжне доручення № 561 від 27.05.2015р. про сплату судового збору в розмірі 6 634,75 грн., дана сума є меншою, ніж визначено вказаними нормами Закону України "Про судовий збір".

Виходячи з наведеного, скаржником сплачено судовий збір не в повному обсязі.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України визначено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Крім того, судова колегія зазначає, що канцелярією Харківського апеляційного господарського суду складений акт №13-45/467 від 05.08.2015р. щодо відсутності другого оригіналу платіжного доручення про сплату судового збору.

Відповідно до ст.110 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Дотримання цього двадцятиденного строку є обов'язковим для всіх учасників судового процесу.

Статтею 105 ГПК України передбачено, що постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Відповідно до ч. 3 ст. 50 ГПК України перебіг процесуального строку, обчислюваного роками, місяцями або днями, починається наступного дня після календарної дати або настання події, якими визначено його початок.

Згідно ст. 51 ГПК України строк, обчислюваний місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку.

Колегією суддів Вищого господарського суду України встановлено, що згідно з приписами статті 110 ГПК України строк на касаційне оскарження постанови Харківського апеляційного господарського суду від 19.05.2015 року сплинув.

Проте, заявник касаційної скарги подав касаційну скаргу 03.08.2015 року (про що свідчить відбиток штампа відділення поштового зв'язку на конверті), тобто з пропуском встановленого ст. 110 Господарського процесуального кодексу України строку.

Клопотання про відновлення пропущеного строку скаржником не заявлено.

Згідно з п. 5 ч.1 ст. 1113ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Крім того, частинами першою і другою ст. 1117 ГПК України встановлено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права; касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 111 ГПК України касаційна скарга подається у письмовій формі і повинна містити вимоги особи, що подала скаргу, із зазначенням суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.11 № 11 "Про деякі питання практики застосування розділу XII1 Господарського процесуального кодексу України", якщо в касаційній скарзі не зазначено, порушення або неправильного застосування яких конкретно норм матеріального і/або процесуального права припустилися суди нижчих інстанцій у прийнятті оскаржуваних судових рішень, в чому саме полягає таке порушення або неправильне застосування і яким чином воно вплинуло на прийняття цих рішень, то касаційна скарга до розгляду не приймається і підлягає поверненню судом.

Зміст касаційної скарги зводиться до аналізу фактичних обставин справи.

При цьому в касаційній скарзі не вказано суті допущеного порушення або неправильного застосування норм матеріального права судовими інстанціями та правового обґрунтування викладених у скарзі вимог, натомість акцентується увага на встановлених судом фактах, та неповно досліджених доказах та обставинах справи.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 1113 ГПК України визначено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо у скарзі не зазначено суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права.

За таких обставин касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду Вищим господарським судом України та підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 50-51, 86, 110, 111, п. 4, 5, 6 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії Бурове управління "Укрбургаз" на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 19.05.2015р. у справі №922/5908/14 повернути скаржнику.

Головуючий суддя Т.Б. Дроботова

Суддя(доповідач) І.В. Алєєва

Суддя Л.І. Рогач