РІШЕННЯ

29 вересня 2015 року Справа № 913/523/15

Провадження №5/913/523/15

За позовом Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», м. Дніпропетровськ

до відповідача ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_2, м. Рубіжне Луганської області

про стягнення 77670 грн. 32 коп.

Суддя господарського суду Луганської області Вінніков С.В.

Секретар судового засідання Гуленко К.С.

У засіданні брали участь:

від позивача - ОСОБА_3, провідний юрисконсульт, довіреність від 04.11.2014 № 465-О ;

від відповідача - ОСОБА_4, представник за довіреністю від 08.08.2015 за реєстр. № 1991.

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача за договором від 24.01.2011 № б/н в сумі 77670 грн. 32 коп., в тому числі:

44500 грн. 00 коп. заборгованості за кредитом;

16193 грн. 06 коп. заборгованості за процентами;

13372 грн. 76 коп. пені за несвоєчасне невиконання зобовязань за договором;

3604 грн. 50 коп. заборгованості по комісії за користування кредитом.

Позов мотивований фактом невиконання відповідачем умов договору банківського обслуговування б/н від 24.01.2011 в частині оплати у встановлені строки кредиту та процентів.

Представник позивача вимоги позову підтримав у повному обсязі, посилаючись на обґрунтованість позовних вимог.

Представник відповідача надав відзив на позовну заяву від 08.09.2015 б/н, в якому проти задоволення позовних вимог заперечив посилаючись на те, що договір кредиту є неукладеним.

Дослідивши обставини справи, надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

24.01.2011 фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (відповідачем у справі) було підписано і подано позивачу у справі заяву про відкриття поточного рахунку (а. с. 34).

У цій заяві зазначено, що підписавши її, відповідач згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по Розрахунковим карткам, розташованим на сайті банку, тарифами банку, які разом з цією заявою та картками зі зразками підписів і відбитком печатки складають Договір банківського обслуговування.

Відповідно до Розділу 1 Загальних положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача, що діє на підставі Ліцензії НБУ № 16 від 09.10.2009, керуючись законодавством України, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує Умови та Правила надання банківських послуг (далі - Умови та Правила).

Правила та Умови є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам.

Підписавши заяву, Банк та клієнт приєднуються і зобовязуються виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку - Договорі банківського обслуговування в цілому. Відносини між банком та клієнтом можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку.

Отже, враховуючи вищевикладене, заява про відкриття поточного рахунку зі зразками підписів та відбитком печатки від 24.01.2011 разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті банку, складають Договір банківського обслуговування б/н від 24.01.2011.

Відповідно до Договору банківського обслуговування б/н від 24.01.2011 відповідачу було відкрито поточний рахунок № 0537.

У заяві відповідача про відкриття поточного рахунку від 24.01.2011 є застереження, в якому зазначено, що в разі відсутності або недостачі коштів на рахунку клієнта (в разі перевищення суми платежу над залишком власних коштів) банк може встановити клієнту на рахунок кредитний ліміт.

Банк за наявністю вільних грошових ресурсів здійснює обслуговування кредитного ліміту за рахунок кредитних коштів в межах ліміту, про розмір якого банк повідомляє клієнта на свій розсуд або у письмовій формі, або через встановлені засоби електронного звязку банку та клієнта. Порядок встановлення, зміни ліміту, погашення заборгованості та розмір процентної ставки за використання кредитного ліміту регламентується Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, розташованих у сіті Інтернет на сайті Банку, які разом з цією анкетою (заявою) складають Договір банківського обслуговування.

Так, умови надання, використання та обслуговування кредитного ліміту на поточних рахунках корпоративних клієнтів, а також будь-які операції з ним, визначені в розділі 3.11 Умов та Правил.

Пункт 3.11.1.1 Умов та Правил визначає, що кредитний ліміт на поточний рахунок (далі - кредит) надається на поповнення обігових коштів та здійснення поточних платежів Клієнту, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту Банк повідомляє Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного звязку Банку та Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших). Банк здійснює обслуговування ліміту Клієнту, що здійснюється шляхом проведення його платежів зверх залишку коштів на поточному рахунку Клієнта, при наявності вільних грошових ресурсів, за рахунок кредитних коштів в межах ліміту, шляхом дебетування. При цьому виникає дебетове сальдо.

Банк виконував свої зобовязання за Договором банківського обслуговування шляхом надання кредитних коштів, що підтверджується наданими суду меморіальними ордерами.

В порушення умов договору відповідачем не виконувалися взяті на себе зобовязання щодо погашення кредиту, сплати відсотків та винагороди у встановлені договором строки.

У звязку з несвоєчасним виконанням укладеного договору банківського обслуговування б/н від 24.01.2011 станом на 11.06.2015 відповідач має заборгованість у розмірі 77670 грн. 32 коп., яка складається з заборгованості за кредитом, заборгованості за відсотками, пені за несвоєчасність виконання зобов'язань, заборгованості по винагороді за користуванням кредитом.

Заборгованість за тілом кредиту складає 44500 грн. 00 коп. за період з 02.09.2014 по 11.06.2015 та заборгованість за відсотками складає 16193 грн. 06 коп. за період з 01.06.2014 по 11.06.2015.

Відповідно до п. 3.11.4.1. Умов та Правил за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта Клієнт сплачує відсотки, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційна відсоткова ставка):

За період використання кредиту з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуления дебетового сальдо в одну з дати з наступного 20-го до 25 числа місяця, розмір відсоткової ставки становить 0 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості (п. 3.11.4.1.1. Умов та Правил.)

За п. 3.11.4.1.2. Умов та Правил при необнуленні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнуленню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, Клієнт сплачує Банку за користування кредитом відсотки у розмірі 36% річних, починаючи з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню.

Згідно із умовами п. 3.11.4.1.3. Умов та Правил при порушенні Клієнтом будь-якого з грошових зобовязань Клієнт сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56% річних від суми остатку непогашеної заборгованості.

Згідно з п. 3.11.4.4 Умов та Правил Клієнт сплачує Банку винагороду за використання ліміту 1-го числа місяця у розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, який був на закінчення банківського дня за попередній місяць. Клієнт доручає банку здійснити списання винагороди зі своїх рахунків.

У відповідача утворилась заборгованість по винагороді за користування кредитом у розмірі 3604 грн. 50 коп. Дана заборгованість виникла за період з 02.06.2014 по 11.06.2015.

Відповідно до п. 3.11.5.1 Умов та Правил при порушені Клієнтом будь-якого з обовязків щодо сплати відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 3.11.2.2.2, 3.11.4.1, 3.11.4.2., 3.11.4.3, строків повернення кредиту, передбачених п.п. 3.11.1.8, 3.11.2.2.3, 3.11.2.3.4, винагороди, передбаченої п.п. 3.11.2.2.5, 3.11.4.4, 3.11.4.5, 3.11.4.6 Клієнт виплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який виплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочки платежу.

Згідно із п. 3.11.5.4 Умов та Правил нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобовязань здійснюється протягом 3 років з дня, коли відповідне зобовязання мало бути виконано.

Пунктом 3.11.5.7 Умов та Правил встановлено строк позовної давності за вимогою про стягнення неустойки, який складає 5 років.

Станом на 11.06.2015 пеня за порушення умов договору за період з 24.09.2014 по 11.06.2015 складає 13372 грн. 76 коп.

За таких обставин, позивач звернувся до господарського суду Луганської області з даним позовом.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення з таких підстав.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

На підставі статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами існують кредитні відносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 345 Господарського кодексу України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

У відповідності до ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони; правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку; правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною /сторонами/.

Правила та Умови є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам.

Підписавши заяву, Банк та клієнт приєднуються і зобовязуються виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, тобто уклали відповідний договір, який містить умови щодо надання кредиту.

Відповідно до приписів статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 цього ж Кодексу передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Порушенням зобов'язання, у відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, тобто - неналежне виконання.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Статтею 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Грошовим є зобов'язання, за яким боржник зобов'язується сплатити кредитору певну суму грошових коштів.

Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За приписами статті 173 Господарського кодексу України один субєкт господарського зобовязання повинен вчинити певну дію на користь іншого субєкта, а інший субєкт має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку, а саме: виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо.

Згідно зі ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судом встановлено факт порушення відповідачем зобовязань за договором банківського обслуговування б/н від 24.01.2011, а саме: відповідач не виконав зобовязання щодо повернення кредиту, сплати відсотків та винагороди в терміни, передбачені вищезазначеним договором.

Матеріалами справи підтверджено, що за останнім утворилась прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 44500 грн. 00 коп., заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 16193 грн. 06 коп., заборгованість по винагороді за користування кредитом у розмірі 3604 грн. 50 коп.

Щодо заявленої вимоги позивача про стягнення з відповідача 13372 грн. 76 коп. пені, суд зазначає наступне.

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобовязання, настають наслідки, передбачені договором або законом, в тому числі, сплата неустойки.

Приписами ст. 230 Господарського кодексу України також встановлено, що у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобовязання, він зобовязаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, пеня, штраф).

Згідно з п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Оскільки відповідач допустив прострочення зобовязань за договором, йому на підставі наведених вище норм чинного законодавства, п. 3.11.5.4 Умов та Правил нараховано та заявлено до стягнення пеню за несвоєчасність виконання зобовязань у розмірі 13372 грн. 76 коп. за період з 24.09.2014 по 11.06.2015.

Перевіривши розрахунок розміру пені, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленої до стягнення суми пені за вказаний період.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ст.2 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Кабінет Міністрів України на засіданні 30 жовтня 2014 року прийняв розпорядження № 1053, яким затвердив перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Відповідний документ розміщений на Урядовому порталі.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Постановою окружного адміністративного суду міста Києва від 26.01.2015 у справі № 826/18327/14 визнано нечинним Розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079-р.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 апеляційна скарга Кабінету Міністрів України залишена без задоволення, а постанова окружного адміністративного суду міста Києва від 26.01.2015 без змін.

Вищий адміністративний суд України направив справу № 826/18327/14 на новий розгляд, скасувавши постанову окружного адміністративного суду міста Києва від 26.01.2015 та ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 у цій справі.

Так, на цей час розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079-р, яким зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, є чинним.

Тому, належні правові підстави не нараховувати пеню на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами відсутні.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України у справі № 922/4504/14 від 14.04.2015.

Станом на день розгляду справи сторонами не надано доказів погашення заявлених до стягнення сум.

Посилання відповідача на неукладеність договору спростовуються матеріалами справи та відхиляються за необґрунтованістю.

Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитом у розмірі 44500 грн. 00 коп., заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 16193 грн. 06 коп., заборгованість з комісії за користування кредитом у розмірі 3604 грн. 50 коп., пеню за несвоєчасність виконання зобовязань у сумі 13372 грн. 76 коп.

Згідно зі статтею 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :

1. Позов Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення 77670 грн. 32 коп. задовольнити повністю.

2.Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, 93000, м. Рубіжне Луганської області, провул. Орджонікідзе, б. 4, кв. 54, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», м. Дніпропетровськ, вул. Батумська, б. 11, код за , заборгованість за кредитом у розмірі 44500 грн. 00 коп., заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 16193 грн. 06 коп., заборгованість з комісії за користування кредитом у розмірі 3604 грн. 50 коп., пеню за несвоєчасність виконання зобовязань у сумі 13372 грн. 76 коп., судовий збір у розмірі 1827 грн. 00 коп., видати позивачу наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 30.09.2015.

Суддя С.В.Вінніков

Надр. 3 прим.

1- до справи

2 позивачу за адресою 49027, м. Дніпропетровськ, а/с 1800,

3 - відповідачу за адресою 93000, м. Рубіжне Луганської області, провул. Орджонікідзе, 4/54