ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29.09.15 Справа № 904/8107/15

За позовом УПРАВЛІННЯ ПЕНСІЙНОГО ФОНДУ УКРАЇНИ в м. Чернігові, м. Чернігів

до публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК", м. Дніпропетровськ

про стягнення 1 606,89 грн.

Суддя Соловйова А.Є.

Секретар судового засідання Нерух Н.О.

Представники:

від позивача: нез'явився

від відповідача: ОСОБА_1, довіреність №2224-О від 01.08.2013

СУТЬ СПОРУ:

УПРАВЛІННЯ ПЕНСІЙНОГО ФОНДУ УКРАЇНИ в м. Чернігові (далі-Позивач) звернулось до господарського суду Чернівецької області з позовом до публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" в особі Чернігівського регіонального відділення публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" (далі-Відповідач) в якому просить суд стягнути з Відповідача 1 606,89 грн. помилково зараховану суму пенсії на банківський рахунок ОСОБА_2 Ваноєвича.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 09.09.2015 порушено провадження у справі, позовну заяву прийнято до розгляду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що перерахована Позивачем пенсія, на рахунок пенсіонера, відкритий у Відповідача, підлягає поверненню з підстав смерті пенсіонера.

Позивач в судове засідання не зявився, 28.09.2015 подав до господарського суду клопотання про розгляд справи без участі його представника, в якому також позовні вимоги підтримав. Суд задовольнив вказане клопотання в частині розгляду справи за відсутності представника Позивача.

Відповідач в судове засідання зявився, 29.09.2015 подав до господарського суду відзив на позов, з урахуванням якого просив суд в задоволенні позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні 28.09.2015 оголошені вступна та резолютивна частини судового рішення згідно зі ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників Відповідача, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.01.2012 між УПРАВЛІННЯМ ПЕНСІЙНОГО ФОНДУ УКРАЇНИ в м. Чернігові (далі-Фонд) та публічним акціонерним товариством комерційним банком "ПРИВАТБАНК" в особі Чернігівського регіонального відділення публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" (далі-Банк) був підписаний Договір, відповідно до параграфу 1 статті 1 якого ОСОБА_3 виконує функції виплати пенсій та грошової допомоги, передбачені Порядком виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки в установах банку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 року № 1596 (з наступними змінами) (надалі - Порядок).

Відповідно до параграфу 2 статті 3 ОСОБА_3 зобов'язується, зокрема, забезпечити зарахування сум пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки одержувачів не пізніше наступного операційного дня після надходження коштів від органів Фонду.

Параграфом 2 статті 8 ОСОБА_3 передбачено, що суми пенсій та грошової допомоги, зараховані на поточний рахунок одержувача по місяць його смерті включно, разом з відсотками є його спадщиною і розподіляються відповідно до діючого законодавства.

Згідно з параграфом 4 статті 8 ОСОБА_3 суми пенсій, зараховані на поточний рахунок одержувача, разом з нарахованими на них відсотками починаючи з місяця наступного за місяцем його смерті, ОСОБА_3 повертає Фонду, за його письмовим розпорядженням, не пізніше наступного операційного дня надходження відомостей про смерть одержувача за умови наявності цих сум на поточному рахунку пенсіонера або одержувача допомоги.

Позивач перерахував для зарахування на поточний рахунок пенсіонеру ОСОБА_2 пенсії за листопад 2013 року у сумі 944,00 грн., за грудень 2013 року у сумі 999,00 грн., за січень 2014 року у сумі 999,00 грн., всього на загальну суму 2 942,00 грн.

Зазначені кошти були зараховані Банком на рахунок ОСОБА_2 22.11.2013, 23.12.2013, 21.01.2014, відповідно, про що свідчить виписка по рахунку останнього №150916/133 від 16.09.2015.

Відповідно до листа управління Пенсійного фонду Російської Федерації в Костянтинівському районі від 09.01.2014 (а.с. 16), ОСОБА_2 Ваноєвич помер 20.10.2013.

Враховуючи викладене, Позивач звернувся до Відповідача з повідомленням №1529/06 від 22.01.2014 про повернення перерахованої на рахунок ОСОБА_2 пенсії в сумі 2 942,00 грн. у звязку зі смертю останнього (а.с. 17).

Листом №20.1.0.0.0/7-20140127/8438 від 28.01.2014 ОСОБА_3 повідомив Позивача про повернення грошових коштів у межах наявного залишку на поточному рахунку ОСОБА_2 у сумі 1 335,11 грн. (а.с. 18).

Листом №4241/06 від 03.03.2014 Позивач повторно звернувся до Відповідача з повідомленням про факт смерті ОСОБА_2 з проханням повернути нараховану пенсію у сумі залишку в розмірі 1 606,89 грн. (а.с. 19).

Відповідач своїм листом №20.1.0.0.0/7-20140304 від 07.03.2014 повідомив Позивача про неможливість повернення цих коштів з причин того, що на момент звернення Позивача з відповідним проханням вказані кошти не були забезпечені відповідним залишком на рахунку внаслідок їх зняття зі вказаного рахунку особою, інформацію щодо якої ОСОБА_3 не вправі розголошувати внаслідок банківської таємниці (а.с. 20).

Отже, причиною виникнення спору є відмова Відповідача повернути на вимогу Позивача залишок перерахованих ним грошових коштів (пенсії) у сумі 1 606,89 грн. на користь ОСОБА_2, який помер 20.10.2013.

Розглянувши вказані позовні матеріали, надані сторонами докази, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Згідно з абзацом другим пункту 13 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1596 від 30.08.99р. (із змін. і доп.) у разі надходження до уповноваженого банку відомостей про смерть одержувача пенсії та грошової допомоги уповноважений банк зобов'язаний припинити зарахування коштів на поточний рахунок з місяця, наступного за місяцем смерті одержувача, і зробити відповідну помітку у примірнику списку на зарахування пенсій та допомоги, що підлягає поверненню органу Пенсійного фонду або органу праці та соціального захисту населення. Суми пенсій та грошової допомоги, зараховані на поточний рахунок разом з нарахованими на них відсотками починаючи з місяця, наступного за місяцем смерті пенсіонера, підлягають поверненню уповноваженим банком відповідно органам Пенсійного фонду та соціального захисту населення не пізніше наступного операційного дня надходження відомостей про смерть одержувача.

Відповідно до частин 1, 3 статті 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Згідно з частиною 1 статті 1067 Цивільного кодексу України договір банківського рахунку укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунку у банку на умовах, погоджених сторонами.

Статтею 2 Закону України "Про банки та банківську діяльність" передбачено, зокрема, що банківські рахунки - це рахунки, на яких обліковуються власні кошти, вимоги, зобов'язання банку стосовно його клієнтів і контрагентів та які дають можливість здійснювати переказ коштів за допомогою банківських платіжних інструментів.

Відповідно до пунктів 1.4., 1.7. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України №22 від 21.01.2004 року, власником рахунку в банку є особа, яка відкриває рахунок у банку і має право розпоряджатися коштами на ньому. Кошти з рахунків клієнтів банки списують лише за дорученнями власників цих рахунків (включаючи договірне списання коштів згідно з главою 6 цієї Інструкції) або на підставі розрахункових документів стягувачів згідно з главами 5 та 12 цієї Інструкції. Згідно з положеннями глав 5, 12 Інструкції, стягувачами, що мають право ініціювати списання коштів з рахунків клієнтів без їх відома, є органи державної виконавчої служби (на підставі виконавчих документів, установлених законами України) та органи державної податкової служби (щодо стягнення податкового боргу, простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою чи територіальною громадою).

За змістом пунктів 1.3., 1.39., 1.40. статті 1, пункту 7.1.2. статті 7 та статті 30 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" грошові кошти, переказані платником отримувачу, з моменту їх зарахування на рахунок переходять у власність отримувача; примусовим списанням є списання коштів, що здійснюється стягувачем без згоди платника на підставі встановлених законом виконавчих документів у випадках, передбачених законом; стягувачем вважається особа, яка може бути ініціатором переказу коштів з рахунка платника на підставі виконавчих документів, визначених законом; банк на договірній основі повинен здійснювати зберігання коштів на поточному рахунку, проводити розрахунково-касові операції за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Відповідно до статті 1071 Цивільного кодексу України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

В матеріалах справи відсутні докази того, що Відповідач має право, самостійно, без відповідного розпорядження, проводити списання з особового рахунку клієнта.

Згідно з пунктом 22.9 статті 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" банки виконують розрахункові документи відповідно до черговості їх надходження та виключно в межах залишку коштів на рахунках платників, крім випадків надання платнику обслуговуючим його банком кредиту, у разі недостатності на рахунку платника коштів для виконання у повному обсязі розрахункового документа стягувача на момент його надходження до банку платника цей банк здійснює часткове виконання цього розрахункового документа шляхом переказу суми коштів, що знаходиться на рахунку платника, на рахунок отримувача.

Системний аналіз наведених законодавчих норм дає підстави для висновку, що власником коштів, виплачених особі, яка отримує пенсію, є безпосередньо одержувач виплат, а не банківська установа, у якій відкрито банківський рахунок одержувача цих виплат.

З урахуванням зазначеного, позовні вимоги є не обґрунтованими, оскільки Відповідачем були виконані умови параграфу 4 статті 8 договору № 57 від 30.12.2009, пункту 13 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках, пункту 22.9 статті 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" та перераховано Позивачу залишок коштів на рахунку отримувача пенсії у межах одного операційного дня після отримання відомостей про його смерть.

З огляду на викладене, позовні вимоги є необґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 4, 32-34, 36, 43-44, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 01.10.2015.

Суддя ОСОБА_4