ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2015 Справа №917/1729/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Кривий Ріг", вул. Орджонікідзе, 1, Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50095

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вентзавод Авангард", юридична адреса: АДРЕСА_1, 36037; поштова адреса: вул. Островського, 57-Б, м. Полтава; поштова адреса: вул. Островського, 57-Б, м. Полтава, 36014

про стягнення неустойки та збитків

Суддя Сірош Д.М.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність № 14-227 від 01.07.2015

від відповідача: ОСОБА_3, довіреність від 28.09.2015

В судовому засіданні оголошено ступну та резолютивну частини рішення та повідомлено дату складення повного рішення у відповідності до вимог ст. 85 ГПК України.

Суть спору: Розглядається позов про стягнення з відповідача 50 314,86 грн неустойки та 54 10,00 грн збитків за прострочення поставки Товару, відповідно до Договору № 3126 від 26.08.2014.

Представник позивача підтримав позов на наполягав на його задоволенні у повному обсязі, в обґрунтування позову посилався на неналежне виконання договірних зобовязань.

Відповідач у відзиві на позов проти нього заперечує, посилаючись на те, що після підписання договору від ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на електронну та на поштову адресу ТОВ «Вентзавод Авангард» не надходило заявок; вважає, що додане ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» до матеріалів справи візуальне відтворення електронного документа на папері № НОМЕР_1 від 19.08.2014 не відповідає вимогам Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», тому не є належним доказом на підтвердження заявлених вимог.

Також, відповідач зауважує, що останній день поставки Товару припадає на 23.01.2015.

Крім того, в обґрунтування прострочення поставки товару відповідач посилається на нестабільну економічну ситуацію, девальвацію гривні та значне зростання цін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив:

26.08.2014 Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Вентзавод Авангард» уклали Договір № 3126 на поставку обладнання матеріалів та запасних частин по Україні.

Відповідно до п. 1.1. зазначеного Договору відповідач зобов'язався поставити та передати у власність позивача ОСОБА_4 відповідно до Специфікації, узгодженої до Договору, а позивач - прийняти ОСОБА_4 та оплатити її на умовах даного Договору.

26.08.2014 сторони Договору узгодили та підписали Специфікацію № 1, відповідно до якої відповідач зобов'язався поставити позивачу «Вентилятор ВВН-20 Правий 90 град ісп.3 з електродвигуном ДАЗО4-450У-4УІ 800 кВт 1500 об/мин с МЕО 630/25-0,25У 92К» зі строком поставки: протягом 150 календарних днів з моменту надання Позивачем письмового замовлення на адресу відповідача - до 31.12.2014 року.

Сторони у п. 3.2 Договору узгодили, що датою подачі позивачем замовлення на поставку вважається дата його направлення електронною поштою на e-mail vz . Замовлення на поставку повинно містити перелік номенклатури (асортимент) та обсяги поставки ОСОБА_4, точно відповідати по номенклатурі і не перевищувати обсяги, зазначені у Специфікації.

Як зазначає позивачем, на виконання вимог п. 3.2 Договору, 26.08.2014 на вказану у Договорі електронну адресу відповідача (.) надіслано заявку - замовлення на поставку № (вих. №32-14939 від 22.08.2014)

Крім того, позивач вказує, що вищезазначена заявка (замовлення на поставку) додатково була направлена на ще одну електронну адресу відповідача - .

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 02.12.2014 надіслав електронний лист на адресу відповідача із запитом про стадію виготовлення ОСОБА_4 та попередженням про закінчення строку її поставки, а також наслідками невиконання відповідачем зобовязань за Договором, в обумовлений сторонами строк - до 31.12.2014 року.

16.12.2014 року відповідачем на електронну адресу позивача направлено листа про перенесення строку поставки ОСОБА_4 до 31.01.2015, у звязку з новорічними святами.

17.12.2014 року відповідача повідомлено про неможливість перенесення сроку поставки ОСОБА_4, оскільки дане питання потребує узгодження.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем 18.12.2014, 29.12.2014, 13.01.2015 направлялись повідомлення про закінчення строку виконання відповідачем зобовязання за Договором.

Проте, як зазначає позивач відповідач направив на його адресу листа (№ 29.01./2-15 від 29.01.2015) про розірвання Договору в порядку ст. 188 Господарського кодексу України, у звязку з відсутністю фінансових можливостей виконати зобовязання по договору

З метою досудового врегулювання спору, 26.12.2015 року (вих. №141-7/152-1 П) на адресу відповідача направлена претензія про відшкодування збитків та неустойки за прострочення поставки ОСОБА_4, відповідно до умов Договору.

У відповіді на претензію (вих. №5.05-15 від 05.05.2015) відповідач зазначив, що строк поставки ОСОБА_4, визначено у Специфікації до Договору саме до 31.12.2014 року (а.с. 141-143) та повідомлено, що у звязку зі святами можливі певні затримки товару і було зазначено строк поставки товару до 31.01.2015 року.

Таким чином, у звязку з простроченням поставки ОСОБА_4 позивач просить суд стягнути з відповідача неустойку в розмірі 0,3% від вартості недопоставленої ОСОБА_4 за кожен день прострочення в сумі 50 314,86 грн та 54 102,00 грн збитків за прострочення поставки ОСОБА_4.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші право чини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до положень ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання на інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах ставляться.

Однак, порушуючи умови Договору, Цивільного та Господарського кодексів України, відповідач ОСОБА_4 в обумовлений строк не поставив.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Стаття 230 Господарського кодексу України передбачає, що учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання чи неналежного виконання господарського зобов'язання штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня).

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобовязань може забезпечуватись, зокрема і неустойкою.

Згідно з п. 7.1. Договору, у випадку прострочення поставки ОСОБА_4 проти строків, обумовлених в Договорі, Продавець сплачує Покупцю неустойку в розмірі 0,3% від вартості недопоставленої ОСОБА_4 за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення.

За розрахунком, здійсненим позивачем, та перевіреним судом до стягнення з відповідача підлягає 50 314,86 грн неустойки за період з 01.01.2015 по 31.01.2015.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 612 Цивільного кодексу України, якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитись від прийняття виконання та вимагати відшкодування збитків.

Позивач втратив інтерес до виконання зобов'язання за Договором та відмовився від прийняття виконання вказаного зобов'язання, у зв'язку з чим має право вимагати відшкодування збитків, відповідно до ч. 5 ст. 225 Господарського кодексу України та ч. 3 ст. 612 Цивільного кодексу України.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 225 Господарського кодексу України, сторони господарського зобов'язання мають право за взаємною згодою, заздалегідь визначити погоджений розмір збитків, що підлягають відшкодуванню у твердій сумі або у вигляді відсоткових ставок залежно від обсягу невиконання зобов'язання чи строків порушення зобов'язання сторонами.

Пунктом 7.2 Договору сторони передбачили, що у випадку прострочення поставки ОСОБА_4 Продавцем в повному обсязі або частково більше чим на один календарний місяць, Покупець має право відмовитись від прийняття та оплати такої ОСОБА_4 та придбати її в кількості і номенклатурі, у відношенні якої мало місце прострочення поставки, у будь-якого іншого Продавця, а також стягнути з Продавця заздалегідь визначені сторонами збитки в розмірі 10% вартості відповідної ОСОБА_4. Збитки сплачуються Продавцем понад неустойку, передбачену п. 7.1 договору.

Розмір збитків, що підлягає до стягнення з відповідача становить 54 102,00 грн.

Стосовно твердження відповідача, що замовлення на поставку № НОМЕР_1 від 19.08.2014 не відповідає вимогам Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», тому не є належним доказом на підтвердження заявлених вимог, слід зазначити наступне:

Відповідно до ч. 5, 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронна копія електронного документа засвідчується у прядку, встановленому законом.

Копією документа на папері для електронного документа є візуальне подання електронного документа на папері, яке засвідчене в порядку, встановленому законодавством.

Позивач не надав суду доказів подання електронного документа (замовлення на поставку № НОМЕР_1 від 19.08.2014) на папері, відповідно до вимог встановлених ч. 6 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг».

Проте, заперечення відповідача щодо строку поставки товару судом відхиляються, оскільки у листах, надісланих відповідачем на адресу позивача та доданих до позову, та у відповіді на претензію відповідач визнав, що остаточним строком поставки товару, відповідно до Специфікації до Договору є саме 31 грудня 2014 року.

Також, судом досліджено, що будь-яких додаткових угод до Договору від 26.08.2014 щодо зміни строку поставки товару сторони не укладали, тобто сторони не досягли домовленості щодо зміни умов договору.

Крім того, відповідач не надав суду доказів досягнення сторонами домовленості щодо розірвання Договору від 26.08.2014.

Листи № 16.12/2-14 від 16.12.2014 про відкладення строку поставки та № 29.01./2-15 від 29.01.2015 з пропозицією розірвання договору не є, визначеними сторонами в пункті 8.2 Договору належними доказами настання обставин непереборної сили, які не залежать від волі сторін.

Відповідно до ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вичиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається.

Також, суд звертає увагу, що відповідно до ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Зміна економічної ситуації та коливання курсу іноземної валюти стосовно національної валюти України є комерційним ризиком сторін договору, а тому ці обставини не можуть вважатися підставами для зміни, розірвання договору поставки від 26.08.2014 та звільнення відповідача від обовязку поставки товару.

Крім того, відповідач не звертався до суду п. 3 ст. 83 ГПК України щодо вирішення питання про зменшення розміру неустойки.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку задовольнити позов у повному обсязі.

Судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 32-33, 43-44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вентзавод Авангард», юридична адреса: 36037, АДРЕСА_2, поштова адреса: 36014, м. Полтава, вул. Островського, 57-Б рахунок: 7750 ПАТ «ПУМБ», м. Донецьк, МФО 334851, на користь Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», адреса: 50095, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Орджонікідзе, 1, р/рахунок №4222 в, ПАТ «Сітібанк» в м. Київ, МФО 300584, 50314,86 грн неустойки, 54102,00 грн збитків, 2088,34 грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 12.10.2015

Суддя Д.М. Сірош