ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2015 року Справа № 904/2379/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії

суддів: головуючого судді Величко Н.Л. (доповідач)

суддів: Подобєда І.М., Дарміна М.О.

секретар судового засідання: Однорог О.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Степанов О.С., довіреність №8 від 22.07.13, представник;

від відповідача-2: ОСОБА_2, довіреність №б/н від 31.03.15, представник;

представники відповідача-1 та третьої особи у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

розглянувши матеріали апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Імпекс Трейдинг Компані" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 03.06.2015 року по справі № 904/2379/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Логістік Груп", м. Дніпропетровськ

до 1) Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, м. Дніпропетровськ

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Імпекс Трейдинг Компані", м. Київ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Агенство економічної безпеки та охорони "Логістік Форкліфт", м. Дніпропетровськ

про стягнення 186 991,43 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Стислий виклад суті рішення місцевого господарського суду.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 03.06.2015 року у справі № 904/2379/15 ( суддя Дубінін І.Ю.) позов задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Імпекс Трейдинг Компані" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Логістік Груп" - 185 121 грн. 52 коп. - основного боргу, 4 843 грн. 71 коп. витрат по сплаті судового збору.

Стягнуто солідарно з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Імпекс Трейдинг Компані" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Логістік Груп" - 1 869 грн. 91 коп. - боргу (1% згідно п. 1.1. договору поруки).

Стягнуто з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Логістік Груп" - 89 грн. 33 коп. витрат по сплаті судового збору.

В решті позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що матеріалами справи доведено факт

невиконання відповідачем-2 прийнятих на себе за договором поставки навантажувальної техніки від 12.08.2013 року за № ПР-236 зобов'язань та невиконанням відповідачем-1 зобов'язань відповідача-2, а відтак вимоги позивача про солідарне стягнення з відповідачів 1% проіндексованої суми боргу в сумі 1 869,91 грн. - обґрунтованими.

2. Підстави, з яких порушено питання про перегляд рішення.

Не погодившись з зазначеним рішенням господарського суду, товариство з обмеженою відповідальністю "Імпекс Трейдинг Компані", звернулося до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвали ти нове рішення яким відмовити у задоволені позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги її заявник посилається на неналежне повідомлення відповідача -2 про час та місце слухання справи.

Також, скаржник зауважує, що 12 серпня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Логістік Груп", як постачальник, Товариством з обмеженою відповідальністю "Імпекс Трейдинг Компані", як покупець, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агентство економічної безпеки та охорони "Логістік Форкліфт", як повірений було укладено договір поставки навантажувальної техніки № ПР-236.

23.04.2014 Відповідач 2 отримав від Позивача претензію на суму 24730,99 грн., у відповідь на яку Відповідач 2 направив на адресу Позивача рекомендований лист від 08.05.2014 року з Доповненням № 01 від 08.05.2014 про зміну умов договору у відповідності до ст..11 ГПК України щодо вартості щомісячного платежу, про що сторони дійшли згоди у телефонних перемовинах, а саме:

- встановити суму щомісячного платежу у розмірі 14 456,00 грн. без застосування прив'язки до зміни курсу долара США з 15.05.14р.;

- не застосовувати індексацію платежів (п.п. 2.2.- 2.3. договору) з 15.04.15р.

Зазначений лист та Доповнення № 01 до договору був отриманий Позивачем 15.05.2014 року.

На протязі травня-листопада 2014 року Відповідач проводив сплату щомісячних платежів на адресу Позивача у зазначеному розмірі. Позивач приймав зазначені оплати, претензій, повернень грошових коштів чи інших дій з боку Позивача, які б свідчили про незгоду з обумовленим розміром щомісячного платежу на адресу Відповідача-2 від Позивача не надходило до моменту отримання досудового попередження від Позивача 15.12.2014 року

Апелянт вважає, що в даному випадку Позивачем у формі мовчазної згоди, у вигляді певних поведінкових актів (так званих конклюдентних дій) було схвалено даний правочин і дії Позивача з виконання спірного Доповнення № 01 від 08.05.2014 (прийняття оплати у зазначеному розмірі на протязі 7-ми місяців без будь яких заперечень та перерахунків) дають підстави вважати правочин схваленим Позивачем.

Однак, суд першої інстанції безпідставно на думку скаржника, визнав розрахунок суми боргу, наданого Позивачем та визнав його у сумі 186 991,43 грн. Даний розрахунок не відповідає умовам договору поставки навантажувальної техніки №ПР-236 від 12.08.13р.

Представник скаржника підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі.

3. Доводи викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Позивачем, відповідачем -1 та третьою особою надано відзиви на апеляційну скаргу відповідача - 2 в яких зазначено, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено матеріали справи, прийнято вірне рішення у відповідності до норм чинного законодавства, доводи скаржника, в свою чергу, які зазначені в апеляційній скарзі є безпідставними та необґрунтованими. Просять залишити оскаржуване рішення - без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

У судовому засіданні 28.09.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

4. Дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський встановив наступні обставини:

12.08.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Логістік Груп" постачальником, Товариством з обмеженою відповідальністю "Імпекс Трейдинг Компані", покупецем, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агентство економічної безпеки та охорони "Логістік Форкліфт" -повіреним було укладено договір поставки навантажувальної техніки № ПР-236. (а.с 12-17 т.1)

28.08.2013р. між цими сторонами договору підписано Специфікацію № 1 на поставку техніки. (а.с. 25 т.1)

Згідно п. 1.1. договору, в порядку і на умовах, визначених у даному договорі, постачальник зобов'язується в обумовлений термін, передати (поставити) покупцю, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити, автонавантажувач Goodsense, моделі FD40, шасі № 213012591, який надалі по тексту договору іменується - техніка.

Пунктом 1.2. договору передбачено, що повний асортимент, номенклатура, кількість і складові техніки, вказуються сторонами в специфікації, що є невід'ємною частиною даного договору.

Загальна вартість техніки, що поставляється за даним договором, становить 190 900,00 грн., у тому числі ПДВ 20% (п. 2.1. договору).

У відповідності до п. 2.2 договору загальна вартість Техніки, приведена в українських гривнях з розрахунку: 1 долар США = 8,23 гривень. У разі збільшення (на дату платежу) котирувань міжбанківського курсу продажу долара США по відношенню до української гривні більш ніж на 1% від його міжбанківського курсу продажу на момент підписання основного договору, покупець зобов'язаний сплатити постачальнику, в гривневому еквіваленті, проіндексовану суму загальної вартості техніки по кожному з платежів; при цьому відповідно змінюються суми у графіку платежів, зазначених у п. 5.3 договору.

Згідно п. 5.2 договору, порядок оплати - часткова передоплата: покупець зобов'язується перерахувати постачальнику передоплату в розмірі 17 890,00 грн., у тому числі ПДВ 20% - протягом 2 (двох) банківських днів, з моменту підписання даного договору.

Решта 173 010,00 грн. загальної вартості техніки, за графіком (п. 5.3. договору).

Відповідно до п.п. 5.3.1 - 30 000,00 грн., з урахуванням індексації платежів - перераховується покупцем до фактичної поставки техніки, решта щомісячно по 11 917,50 грн., з урахуванням індексації платежів, до 15 числа кожного місяця з січня по грудень 2014р.

На виконання умов договору Товариство з обмеженою відповідальністю "Імпекс Трейдинг Компані", здійснило наступні платежі:

1) 13.08.2013р. - на суму 17 890,00 грн.;

2) 27.12.2013р. - на суму 30 000,00 грн.;

3) 21.01.2014р. - на суму 2 000,00 грн.;

4) 07.02.2014р. - на суму 5 000,00 грн.;

5) 12.02.2014р. - на суму 5 000,00 грн.;

6) 06.03.2014р. - на суму 6 000,00 грн.;

7) 12.03.2014р. - на суму 6 000,00 грн.;

8) 14.04.2014р. - на суму 14 456,00 грн.;

9) 13.05.2014р. - на суму 14 456,00 грн.;

10) 16.06.2014р. - на суму 14 456,00 грн.;

11) 14.07.2014р. - на суму 14 456,00 грн.;

12) 14.08.2014р. - на суму 14 456,00 грн.;

13) 15.09.2014р. - на суму 14 456,00 грн.;

14) 14.10.2014р. - на суму 14 456,00 грн.;

15) 17.11.2014 р. - на суму 14 456,00 грн.;

Всього на загальну суму 187 538,00 грн.

17.03.2014р.,14.04.14р. Позивач направив Відповідачу - 2 повідомлення про індексацію вартості техніки, з вимогою оплати проіндексованих платежів, які залишені без відповіді Відповідачем - 2. (а.с. 29-32)

23.04.14р. Позивач направив Відповідачу - 2 претензію, з вимогою оплати проіндексованих платежів, наявної заборгованості та нарахованих штрафних санкцій, яке залишилось без реагування Відповідача - 2. (а.с. 33-35)

12.08.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Логістік Груп" та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 ( поручитель) укладено договір поруки № ПОР-2/236. (а.с. 44-45 т.1)

Даний договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до моменту припинення поруки на підставах, передбачених ст. 559 Цивільного кодексу України (п. 5.1. договору).

Згідно п. 1.1. договору, поручитель зобов'язується відповідати (солідарно) перед кредитором за часткове виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Імпекс Трейдинг Компані" (далі - боржник), грошових зобов'язань за договором № ПР-236 поставки вантажної техніки від 12.08.12р., (далі - основний договір), укладеного між ТОВ "Логістік Груп", як кредитор, і ТОВ "Імпекс Трейдинг Компані", у розмірі 1% від розміру грошових зобов'язань боржника, які виникли за основним договором.

У відповідності до умов п. 3.1 договору поруки № ПОР-2/236 від 12.08.2013 року, поручитель (відповідач-1) і боржник (відповідач-2) несуть солідарну відповідальність перед кредитором (позивач), і належне виконання боржником (відповідач-2) частини забезпеченого зобов'язання, у розмірі 1% (одного відсотка) від розміру грошових зобов'язань боржника (відповідача-2), що виникли за основним договором, включаючи індексацію платежів, а також відшкодування збитків і штрафних санкцій, встановлених Основним договором.

В зв'язку з порушенням відповідачем-2 умов основного договору, щодо порядку та строку оплати, позивач 23.02.2015 року звернувся до відповідача-1 з письмовою вимогою (вих. № 313/юр) про оплату забезпеченого зобов'язання за договором поруки, у розмірі 1% від розміру грошових зобов'язань боржника (відповідача-2), що виникли за основним договором, в сумі 1 829,54 гри. Зазначена письмова вимога отримана відповідачем-1 особисто під розпис 23.02.2015 року. (а.с. 46-50 т.1)

Згідно п. 4.1 договору поруки № ПОР-2/236 від 12.08.2013 року, поручитель (відповідач-1) зобов'язаний у разі порушення боржником (відповідач-2) обов'язку за основним договором, зокрема - в разі порушення боржником (відповідач-2) графіка платежів - самостійно сплатити вказаний борг (в розмірі (двох) зобов'язання) боржника (відповідача-2) кредитору (позивачу), в термін забезпеченого банківських, днів, з моменту одержання відповідної письмової вимоги від кредитора (позивача), шляхом перерахування безготівкових коштів на поточний рахунок кредитора (позивача), вказаний у реквізитах договору.

Відповідач - 1 не виконав умови п. 4.1. договору поруки №ПОР-2/236 від 12.08.2013р. та не здійснив оплату забезпеченого зобов'язання у розмірі 1% від розміру грошових зобов'язань відповідач - 2, що виникли за основним договором у сумі 1869,91 грн.

Відповідач-2 з метою зміни умов договору поставки навантажувальної техніки від 12.08.2013 року за № ПР-236, направив позивачу додаткову угоду № 1 від 08.05.2014 року , згідно якої запропоновано:

- встановити з 15.05.2014 року щомісячний платіж згідно з п. 5.3.2 даного договору в розмірі 14456,00 грн., в тому числі ПДВ 20%;

- не застосувати індексацію платежу згідно п.п. 2.2-2.3 договору з 15.04.2014 року;

- суму завищення оплати вартості техніки в розмірі 20308,00 грн. вважати компенсацією зі сторони покупця втрат постачальника в зв'язку зі зміною економічної обстановки, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення за № 729 (а. с. 151 т.1). Зазначена додаткова угода позивачем не підписана.

5. Мотиви, з яких виходила апеляційна інстанція при винесенні постанови.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно п. 1 ст. 202, п. 1ст. 207 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Частиною 1 ст. 181 ГК України встановлено що, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

За змістом ч. 1 ст. 654 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Згідно ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 зазначеного кодексу, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п. 14.3 договору, додаткові угоди й зміни до даного договору є його невід'ємними частинами і мають юридичну силу у випадку, якщо вони викладені в письмовій формі, підписані сторонами та скріплені печатками сторін. Зміни до даного договору вступають в силу з моменту належного оформлення сторонами відповідної додаткової угоди до даного договору, якщо інше не встановлено в самій додатковій угоді.

Таким чином, при відсутності підписів у спірній додатковій угоді позивача - ТОВ "Логістік Груп" та третьої сторони правочину - ТОВ "Агентство економічної безпеки та охорони "Логістік Форкліфт" - відсутні підстави вважати додаткову угоду такою, що укладена між сторонами, а умови договору поставки навантажувальної техніки такими, що змінені вказаною додатковою угодою.

Посилання апелянта на схвалення правочину шляхом мовчазної згоди та конклюдентних дій є безпідставними з огляду на норми чинного законодавства, якими заборонено односторонню відмову від виконання зобов'язань за договором та умови п.14.3 договору щодо оформлення сторонами змін до договору шляхом укладення додаткової угоди у письмовій формі, підписаної представниками сторін та скріпленої печатками підприємств.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ( Постачальник) виконав зобов'язання за договором належним чином, поставив відповідачу - 2 (Покупець) автонавантажувач Goodsense, моделі FD40, шасі 213012591, який був прийнятий 12.01.2014р., що підтверджується видатковою накладною № 101/08 від 10.01.2014р., довіреністю на отримання ТМЦ №005 від 10.01.2014р. та підписаним Актом приймання-передачі Техніки, від 11.01.2014р., з відміткою Покупця про фактичне прийняття Техніки -12.01.2014р. (а.с. 26-28 т.1)

На виконання умов договору поставки Відповідач - 2 частково виконав свої зобов'язання, сплативши -187 538,00 грн. без здійснення індексації платежів відповідно до умов договору.

Позивачем на підставі п. 2.2, п. 2.3 договору в зв'язку зі зміною курсу гривні до долару США здійснено розрахунок вартості товару з урахуванням зміни ставки міжбанківського валютного курсу , тому суд першої інстанції дійшов правомірного висновку , що сума проіндексованого боргу 186991,43 грн., підлягає стягненню з відповідача-2.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Статтею 554 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя; поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки; особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Матеріали справи свідчать, що відповідач-1 не виконав умови п. 4.1 договору поруки № ПОР-2/236 від 12.08.2013 року та, на час пред'явлення даного позову - не провів оплату забезпеченого зобов'язання, у розмірі 1% (одного відсотка) від розміру грошових зобов'язань боржника (відповідача-2), що виникли за основним договором, в сумі 1 829,54 грн.

За ст. 526 ЦК України, що кореспондується з ч. 1 ст. 193 ГК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться .

Враховуючи невиконання відповідачем-2 прийнятих на себе за договором поставки навантажувальної техніки від 12.08.2013 року за № ПР-236 зобов'язань та невиконанням відповідачем-1 зобов'язань за договором поруки, колегія судді вважає вимоги позивача про солідарне стягнення з відповідачів 1% проіндексованої суми боргу в сумі 1 869,91 грн. - обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Доводи апелянта про неналежне повідомлення про час та місце слухання справи є безпідставними, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, розгляд даної справи тричі був відкладений через нез'явлення Відповідача - 2 на підставі клопотань про відкладення розгляду справи:

- 06.04.15р. клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із участю представника в іншому судовому засіданні (а.с 94-95 т.1);

-22.04.15р. клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із неможливістю прибуття уповноваженого представника (а.с. 123-124 т.1);

- 20.05.15р. клопотання про продовження розгляду справи на 15 днів, через хворобу представника Відповідача -2. (а.с. 155-156 т. 1)

Зважаючи на вищенаведене, представник Відповідача -2. не використав своє право бути присутніми у судових засіданнях, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду даної справи згідно з вимогами Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції повно з'ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді спору по суті судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення.

Керуючись ст.ст. 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Імпекс Трейдинг Компані" - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 03.06.2015 року у справі №904/2379/15 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний тест постанови виготовлено 02.10.2015р.

Головуючий суддя Н.Л. Величко

Суддя І.М. Подобєд

Суддя М.О. Дармін