РІШЕННЯ

30.09.2015Справа №910/20382/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., при секретарі судового засідання Нечай О.Н., розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/20382/15

за позовом публічного акціонерного товариства «Златобанк», м. Київ, від імені якого діє Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства «Златобанк» Славінського Валерія Івановича, м. Київ,

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Київ,

про стягнення 444 054,65 грн.,

за участю представників:

позивача - Церанюк І.С. (довіреність від 11.09.2015 № 84);

відповідача - не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Златобанк» (далі - Банк) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2.): 416 846,21 грн. основного боргу з кредиту за кредитним договором від 28.03.2012 № 51/12-KL (далі - Договір); 18 141,31 грн. боргу за процентами; 3 927,25 грн. пені; 139,88 грн. 3% річних; 5 000 грн. штрафу, а всього 444 054,65 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.08.2015 порушено провадження у справі та призначено судовий розгляд на 17.09.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.09.2015 розгляд справи було відкладено на 30.09.2015, у зв'язку з неявкою представників відповідача.

30.09.2015 позивач подав суду письмові пояснення та документи для долучення до матеріалів справи документів на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

Представник позивача у судовому засіданні 30.09.2015 надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представники відповідача у судове засідання 30.09.2015 не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, вимоги ухвал суду не виконали, відзив на позовну заяву не подали.

Ухвали Господарського суду міста Києва були надіслані відповідачу на адреси, зазначені у позовній заяві та у витягах з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що також підтверджується відмітками канцелярії на звороті таких ухвал.

До матеріалів справи долучено конверти з копіями ухвал суду, які були повернуті поштою з адреси відповідача з такими відмітками: «за закінченням встановленого строку зберігання».

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (далі - Постанова № 18) зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд визнав наявні в матеріалах справи документи достатніми для вирішення спору та відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) розглянув справу за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 30.09.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до статті 85 ГПК України.

Судом, у відповідності до вимог статті 811 ГПК України, складалися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

28.03.2012 Банком (кредитодавець) і ФОП ОСОБА_2 (позичальник) укладено Договір, за умовами якого:

- кредитодавець надає позичальнику кредит, а позичальник зобов'язується у повному обсязі повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші умови Договору (пункт 1.1 Договору);

- кредитодавець надає позичальнику кредит у формі відкриття відкличної кредитної лінії, в межах максимального ліміту заборгованості, визначеного Договором (пункту 1.2 Договору);

- максимальний ліміт заборгованості за кредитною лінією становить 600 000 грн. (пункт 1.3 Договору);

- строк дії максимального ліміту за кредитною лінією складає 12 місяців. Кінцева дата повернення кредиту: не пізніше 27.03.2013 включно (пункт 1.4 Договору);

- за користування кредитом позичальником сплачуються проценти у вигляді фіксованої процентної ставки, яка встановлюється у розмірі - 15 % річних (пункт 1.5 Договору);

- позичальник зобов'язаний, зокрема: сплачувати проценти/комісію у розмірі та порядку, передбаченому Договором; повернути кредит в повному обсязі в порядку та в строки, передбачені Договором, в тому числі достроково, у разі настання обставин, за яких Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, в тому числі у випадку настання несприятливих обставин/подій (підпункти 3.4.2 та 3.4.3 пункту 3.4 Договору);

- Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань (пункт 7.6 Договору).

Сторонами було укладені додаткові угоди (від 27.03.2013 № 1; від 18.07.2013 № 2; від 26.03.2014 № 3; від 01.09.2014 № 4; від 08.01.2015 № 5), якими внесені зміни у Договір, зокрема, про таке: сторони домовилися щодо сплати процентів за користування кредитними коштами за період з 01.12.2014 по 31.12.2014 включно не пізніше 16.01.2015 включно.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Отже, укладений сторонами Договір за своєю правовою природою є кредитним договором.

Згідно з частиною другою статті 10561 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Позивач на виконання умов Договору видав відповідачу кредитні кошти на суму 600 000 грн., що підтверджується такими меморіальними ордерами: від 10.12.2012 № 52849 на суму 60 000 грн.; від 14.12.2012 № 100530 на суму 440 000 грн.

ФОП ОСОБА_2, у свою чергу, частково погасив кредит сплативши банку грошові кошти у сумі 183 153,79 грн.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за кредитом складає 416 846,21 грн. та за процентами - 18 141,31 грн. (нараховано 273 491,56 грн. та сплачено відповідачем 255 350,25 грн.).

З огляду на наведене, позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитом у сумі 416 846,21 грн. та заборгованості за процентами у сумі 18 141,31 грн. підлягають задоволенню.

Також позивач просить стягнути з відповідача 3 927,25 грн. пені; 5 000 грн. штрафу та 139,88 грн. 3% річних.

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням 3 % річних в порядку статті 625 ЦК України є способом захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає у відшкодуванні матеріальних втрат та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

У частині першій статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 343 Господарського кодексу України (далі - ГК України) і статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

За приписом частини шостої статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до пункту 4.1 Договору за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, позичальник сплачує неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення та обчислюється з суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів. Сплата пені не звільняє позичальника від сплати кредиту та/або процентів до моменту фактичного погашення заборгованості.

Пунктом 4.3 Договору передбачено, що за кожен випадок невиконання/неналежного виконання зобов'язань за Договором, визначених пунктом 3.4, позичальник сплачує кредитодавцю штраф у розмірі 5 000 грн.

Так, перевіривши здійснені позивачем розрахунки пені, штрафу та 3% річних, Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що вони правильні.

Відповідно до частини першої статті 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Згідно з статтею 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до пункту 2.3 Постанови № 18 якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України.

Відповідач не подав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували заперечення проти задоволення позовних вимог.

За таких обставин, позов визнається судом доведеним, обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню.

За приписами статті 49 ГПК України судовий збір стягується з відповідача в доход державного бюджету пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (02218, АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків: НОМЕР_1) з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення суду, на користь публічного акціонерного товариства «Златобанк» (01030, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 17/52; ідентифікаційний код: 35894495): 416 846 (чотириста шістнадцять тисяч вісімсот сорок шість) грн. 21 коп. основного боргу з кредиту; 18 141 (вісімнадцять тисяч сто сорок одну) грн. 31 коп. боргу за процентами; 3 927 (три тисячі дев'ятсот двадцять сім) грн. 25 коп. пені; 139 (сто тридцять дев'ять) грн. 88 коп. 3% річних і 5 000 (п'ять тисяч) грн. штрафу.

3. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (02218, АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків: НОМЕР_1) з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення суду, в доход державного бюджету України 8 881 (вісім тисяч вісімсот вісімдесят одну) грн. 09 коп. судового збору.

4. Після набрання рішенням законної сили видати відповідні накази.

Відповідно до частини п'ятої статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання повного рішення шляхом подачі апеляційної скарги до місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Повне рішення складено 06.10.2015.

Суддя І.Д. Курдельчук