ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05.10.15р. Справа № 904/6386/15

За позовом Прокурора м. Жовті Води в інтересах держави в особі позивача: Дніпропетровської обласної ради, м. Дніпропетровськ, в особі Комунального підприємства "Жовтоводський водоканал" Дніпропетровської обласно

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОСТОК-РУДА", м. Жовті води, Дніпропетровська область

про стягнення 219 370,38 грн.

Суддя Золотарьова Я.С.

Представники:

прокурор: Карпенко О.І. (посвідчення № 017866 від 19.06.2013)

від позивача: ОСОБА_1 - представник (дов. № 7667 від 01.10.2014)

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Прокурор м. Жовті Води в інтересах держави в особі позивача: Дніпропетровської обласної ради, в особі Комунального підприємства "Жовтоводський водоканал" Дніпропетровської обласної ради звернувся до господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОСТОК-РУДА" про стягнення заборгованості за договором на подачу питної води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до комунальної каналізації № 10-1/818 від 01.01.2013 у розмірі 219 370,38 грн., з яких: 108 406,49 грн. основний борг, 22 762,31 грн. інфляційні втрати, 784,30 грн. 3 % річних, 87 417,28 грн. пеня.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов'язань за договором на подачу питної води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до комунальної каналізації № 10-1/818 від 01.01.2013, в частині повного та своєчасного розрахунку за надані послуги.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 20.07.2015 порушено провадження у справі та призначено до розгляду у судовому засіданні на 04.08.2015.

У межах строків передбачених статтею 69 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладався з 04.08.2015 на 02.09.2015.

У зв'язку із знаходженням судді Золотарьової Я.С. на лікарняному з 01.09.2015 слухання справи № 904/6386/15 не відбулось, про що було повідомлено сторін листом господарського суду Дніпропетровської області від 01.09.2015.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 07.09.2015 призначено розгляд справи на 21.09.2015.

Представник повивача подав клопотання про продовження строку розгляду спору на 15 днів для надання додаткових доказів.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 21.09.2015 продовжено строк розгляду спору на 15 днів до 06.10.2015 та відкладено розгляд справи на 05.10.2015.

Відповідач відзив на позов не надав, у судові засідання, призначені для розгляду справи, явку свого повноважного представника не забезпечив. Був належним чином повідомлений про дату та місце судового засідання.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (пункт 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції).

Згідно зі статтею 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 05.10.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення прокурора та представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.01.2013 між Комунальним підприємством "Жовтоводський водоканал" Дніпропетровської обласної ради (водоканалом) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВОСТОК-РУДА" (абонент) було укладено договір на подачу питної води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до комунальної каналізації № 10-1/818 (а.с.14).

Відповідно до пункту 1.1 договору, водоканал забезпечує абоненту подачу питної води, прийом стічних вод та повну біологічну очистку стічних: дощових і снігових (притоки) стічних вод.

Згідно з пунктом 1.2 договору, абонент бере на себе зобов'язання своєчасно оплачувати надані йому послуги з водопостачання та водовідведення, належно експлуатувати водопровідні та каналізаційні мережі, пристрої та прилади на них, які перебувають у нього на балансі, відповідно до цього договору та вимог діючих нормативних документів у сфері водопостачання та водовідведення.

На виконання умов договору, позивач надав послуги відповідачу за період з грудня 2014 по червень 2015 на загальну суму 233 272,41 грн., що підтверджується актами наданих послуг (а.с.23-28).

Пунктом 3.5 договору встановлено, що розрахунковий період оплати послуг водопостачання і водовідведення встановлюється в один місяць.

Згідно з пунктом 3.7 договору, представник абонента зобовязаний одержувати рахунки за комунальні послуги з водопостачання і водовідведення у водоканалі 26 числа кожного місяця. Для цього абонент направляє свого представника з належним чином оформленою довіреністю (наказом, тощо). В разі не направлення уповноваженої особи для отримання рахунка, рахунок вважається отриманим в останній день поточного місяця. Рахунок підлягає оплаті протягом 5-ти банківських днів.

Позивачем були виставлені відповідачу рахунки (а.с.23-28).

Відповідач частково оплатив надані послуги на суму 124 865,92 грн.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем становить 108 406,49 грн.

Відповідачем суму заборгованості у розмірі 108 406,49 грн. не оплачено, що і є причиною виникнення спору.

Приймаючи рішення господарський суд виходив з наступного.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов'язання або одностороння змiна його умов не допускається, якщо iнше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, iнших актiв цивiльного законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 3.7 договору, строк оплати наданих послуг є таким, що настав.

Станом на час розгляду справи доказів сплати заборгованості у повному обсязі від представників сторін не надійшло.

З урахуванням викладеного, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 108 406,49 грн. підлягають задоволенню.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Стаття 549 Цивільного кодексу України зазначає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник має передати кредиторові у випадку порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", платники грошових коштiв сплачують на користь одержувачiв цих коштiв за прострочку платежу пеню в розмiрi, що встановлюється за згодою сторiн.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно з частиною 1 статті 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про комунальні послуги" комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Правовідносини між сторонами по справі виникли у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг, до яких має застосовуватися Закон України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій", який встановлює відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій.

Частиною 2 ст. 1 Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" встановлено, що суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують нежилі будинки і приміщення, належні їм на праві власності або орендовані ними на підставі договору, для провадження цієї діяльності, за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги сплачують пеню в розмірі одного відсотка від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін, але не більше 100 відсотків загальної суми боргу.

Відповідно до пункту 6.2.1 договору, абонент несе відповідальність за несвоєчасну оплату (несплату) послуг в терміни, передбачені в 3.7 договору, шляхом сплати пені у розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, але не більше 100% загальної суми боргу.

В абз. 4 п. 2.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" зазначено, що нарахування пені у відповідному відсотковому розмірі від суми простроченого платежу передбачено статтею 14 Закону України "Про державний матеріальний резерв", статтею 36 Закону України "Про телекомунікації", статтею 1 Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій". У таких випадках нарахування пені здійснюється не за Законом України "Про відповідальність за невиконання грошових зобов'язань", а на підставі спеціального нормативного акта, який регулює відповідні правовідносини.

Отже, у Законі України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" та сторонами у договорі передбачено розмір відсотків за порушення грошових зобов'язань - 1%.

У звязку з тим, що відповідач прострочив виконання грошового зобовязання, позивачем нараховано пеню за період з 12.01.2015 по 31.05.2015 у сумі 87 417,28 грн.

Перевіривши розрахунок позивача (а.с.84), судом встановлено, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені у розмірі 87 417,28 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем нараховано відповідачу 3% річних за період з 12.01.2015 по 31.05.2015 у сумі 784,30 грн. та інфляційні втрати за період з 01.01.2015 по 31.05.2015 у сумі 22 762,31 грн.

Перевіривши розрахунок позивача (а.с.84), судом встановлено, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних у сумі 784,30 грн. та інфляційних втрат у сумі 22 762,31 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, при задоволені позову судові витрати у справі покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 75, 82 85, 115 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОСТОК-РУДА" (52210, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, провулок Капітальний, 2; ідентифікаційний код 19354901) на користь Комунального підприємства "Жовтоводський водоканал" Дніпропетровської обласної ради (52204, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. 8-го Березня, 40А; ідентифікаційний код 32182594) 108 406,49 грн. основний борг, 22 762,31 грн. інфляційні втрати, 784,30 грн. 3 % річних, 87 417,28 грн. пеню, про що видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОСТОК-РУДА" (52210, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, провулок Капітальний, 2; ідентифікаційний код 19354901) до спеціального фонду Державного бюджету України (одержувач: Управління Державної казначейської служби України у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, , рахунок № 3005 в ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, МФО 805012, КБКД 22030001, код ЄДРПОУ господарського суду Дніпропетровської області 03499891) 4 387,41 грн. судовий збір, про що видати наказ.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 06.10.2015.

Суддя ОСОБА_2