КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"05" жовтня 2015 р. Справа №911/2906/13

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Алданової С.О.

Коршун Н.М.

дослідивши матеріали

апеляційної скарги відділу державної виконавчої служби

Ірпінського міського управління юстиції

на ухвалу господарського суду Київської області

від 03.09.2015 р. (суддя Бацуца В.М.)

за скаргою Публічного акціонерного товариства «Київське

спеціалізоване ремонтно-будівельне товариство»

на дії та постанови відділу державної виконавчої служби

Ірпінського міського управління юстиції

у справі №911/2906/13

за позовом ОСОБА_2

до Публічного акціонерного товариства «Київське

спеціалізоване ремонтно-будівельне товариство»

про зобов'язання надати інформацію

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Київської області від 03.09.2015 р. у справі №911/2906/13 скаргу Публічного акціонерного товариства «Київське спеціалізоване ремонтно-будівельне товариство» №056 від 15.07.2015 р. (вх. №186/15 від 23.07.2015) задоволено частково, визнано незаконними та скасовано постанови відділу державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції: від 30.06.2015 р. про закінчення виконавчого провадження у виконавчому провадженні ВП №45956932; від 30.06.2015 р. про закінчення виконавчого провадження у виконавчому провадженні ВП №46486954; від 30.06.2015 р. про закінчення виконавчого провадження у виконавчому провадженні ВП №46487427, в задоволенні інших вимог скарги - відмовлено.

Не погоджуючись із згаданою ухвалою, відділ державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції оскаржив її в апеляційному порядку, просив скасувати в частині визнання незаконними та скасування постанов про закінчення виконавчого провадження від 30.06.2015 р. ВП №45956932, ВП №46486954, ВП №46487427 та прийняти нове рішення, яким відмовити повністю Публічному акціонерному товариству «Київське спеціалізоване ремонтно-будівельне товариство» у задоволенні скарги.

Відповідно до автоматизованого розподілу справ між суддями, справу №911/2906/13 за апеляційною скаргою відділу державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Дикунська С.Я., судді: Алданова С.О., Коршун Н.М.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, додані до неї документи, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що скаргу не може бути прийнято до розгляду, а відтак вона підлягає поверненню апелянту з наступних підстав.

До скарги на підставі ч. 3 ст. 94 ГПК України додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 95 ГПК України особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншій стороні у справі копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у сторони відсутні.

Апелянтом до матеріалів апеляційної скарги не додано доказів надіслання копії скарги позивачу - ОСОБА_2, та відповідачу - Публічному акціонерному товариству «Київське спеціалізоване ремонтно-будівельне товариство», натомість копії апеляційної скарги для сторін додано до скарги й надіслано до суду. Апеляційний господарський суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 95 ГПК України скаржник сам надсилає її копію іншій стороні/сторонам, а до апеляційної скарги згідно ч. 3 ст. 94 ГПК України додає лише докази такого надсилання.

Відповідно до п.п. 7 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду апеляційної скарги на ухвалу суду сплачується судовий збір у розмірі 1 мінімальної заробітної плати.

До скарги на підставі ч. 3 ст. 94 ГПК України додаються докази сплати судового збору.

Всупереч наведеному, відділом державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції не додано доказів на підтвердження сплати судового збору за подання апеляційної скарги, натомість в скарзі заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд своєю ухвалою може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у ст. 8 Закону України «Про судовий збір», є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі (п. 3.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України»).

На підтвердження свого майнового стану та неможливість сплати апелянтом судового збору за подання скарги у встановленому порядку і розмірі відділ державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції посилався на те, що він є бюджетною установою, фінансується за рахунок коштів державного бюджету, розрахунково-касове обслуговування якої здійснюється лише в межах відкритих асигнувань, зазначав, що подання щодо вирішення питання про сплату судового збору за подачу даної апеляційної скарги розглядається відповідним органом юстиції, відтак відповідні платіжні доручення буде надано пізніше тощо.

Проте апеляційний господарський суд вважає, що апелянтом не наведено обставин, які б мали виключний характер та свідчили про наявність належних підстав для відстрочення сплати судового збору, як і не подано доказів на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджав сплаті судового збору тощо.

Крім цього, оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати (п. 3.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України»).

Таким чином, обґрунтування причин відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги є недостатніми та непереконливими, в зв'язку з чим в задоволенні клопотання відділу державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги слід відмовити.

Крім цього, апеляційна скарга на підставі ч. 1 ст. 93 ГПК України подається на ухвалу місцевого господарського суду протягом п'яти днів з дня її оголошення місцевим господарським судом.

Апеляційна скарга, яка подана після закінчення строків, встановлених ст. 93 ГПК України, повертається, якщо апеляційний господарський суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку. Відповідну заяву (клопотання) може бути викладено в апеляційній скарзі чи в окремому документі, і в останньому випадку її має бути подано одночасно з апеляційною скаргою (п. 6 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. №7 «Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України»).

Клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 53 ГПК повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах) (абзац 8 п. 4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 р. №7 «Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України»).

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, відділ державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції пропустив п'ятиденний термін оскарження ухвали місцевого суду, адже її прийнято 03.09.2015 р., а оскаржено 21.09.2015 р. (згідно штампу поштового відділення на конверті, в якому скаргу надіслано до суду першої інстанції). Клопотання про поновлення пропущеного строку до скарги не додано, не містить такого й текст апеляційної скарги.

У відповідності до п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо: до скарги не додано доказів надсилання її копії іншій стороні (сторонам); до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі; скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

За таких обставин, апеляційну скаргу відділу державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції на ухвалу господарського суду Київської області від 03.09.2015 р. у справі №911/2906/13 не може бути прийнято до розгляду, вона підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 86, 93-95 п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити відділу державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції в задоволенні заяви про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду Київської області від 03.09.2015 р. у справі №911/2906/13 повернути відділу державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції без розгляду по суті.

Матеріали справи №911/2906/13 повернути до господарського суду Київської області.

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді С.О. Алданова

Н.М. Коршун