РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2015Справа №910/18280/15

За позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» Ларченко Ірини Миколаївни

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення 29 083,00 грн.

Суддя Андреїшина І.О.

Представники учасників судового процесу:

від позивача: Кіндер В.А.

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано позов Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» Ларченко Ірини Миколаївни до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення 29 083,00 грн., у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором № б/н від 17.07.2012 р. щодо оформленням дозвільних документів на розміщення рекламної конструкції (стели) за адресою: АДРЕСА_2

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.07.2015 за даною позовною заявою порушено провадження у справі № 910/18280/15 та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 26.08.2015 р., зобов'язано сторін надати певні документи.

У судовому засіданні 26.08.2015 р. представник позивача повідомив, що на разі не готовий надати суду оригінали документів для огляду у судовому засіданні.

Представник відповідача у дане судове засідання 26.08.2015 р. не з'явився, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить витяг з офіційного веб-порталу «Судова влада України».

У зв'язку з непідготовленістю представника позивача до судового засідання розгляд справи був відкладений до 16.09.2015 р., повторно зобов'язано позивача надати оригінали документів для огляду. Потреба в оригіналах викликана тим, що на копії додаткового договору до договору № б/н від 17.07.2013 р. не чіткі відтиски печаток сторін.

У судове засідання 16.09.2015 р. представник позивача не з'явився, подав через службу діловодства суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з призначенням Вищим спеціалізованим судом України справи на той же час, що і дане судове засідання.

Розглянувши дане клопотання, суд його відхилив з тих підстав, що нормами чинного законодавства України не обмежено коло осіб, які можуть представляти особу в судовому процесі, тому неможливість одного з представників позивача бути присутнім у судовому засіданні не перешкоджає реалізації права учасника судового процесу на участь у судовому засіданні його іншого представника, у зв'язку з чим це клопотання визнається судом необґрунтованим та підлягає відхиленню.

Крім того, господарський суд звертає увагу на те, що розгляд спору триває два місяці, тоді як представник позивача не з'явився жодного разу підготовленим до розгляду справи.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, відзиву на позов суду не надав, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить витяг з офіційного веб-порталу «Судова влада України».

Враховуючи наведене, Господарський суд міста Києва з метою з'ясування всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору у даній справі, у зв'язку з неявкою представників сторін у призначене судове засідання, не виконанням ними вимог ухвали суду та для повторного витребування у позивача оригіналів документів, керуючись ст. 77 ГПК України, ухвалою від 16.09.2015 р. розгляд справи відклав на 23.09.2015 р. повторно зобов'язав відповідача надати суду певні документи.

Представник позивача в судовому засіданні 23.09.2015 р. надав суду оригінали документів для огляду в судовому засіданні, копії яких додано до матеріалів позовної заяви; надав усні пояснення по суті спору; позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 23.09.2015 р. не з'явився, вимог ухвал суду в даній справі не виконав, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві.

Згідно з абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи, що матеріали справи містять докази належного повідомлення відповідача про час та місце судового засідання та про наслідки ненадання ним витребуваних судом документів, то за таких обставин суд приходить до висновку про можливість розгляду справи на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними матеріалами без участі представника вищезазначеного учасника судового процесу.

У судовому засіданні 16.09.2015 р. суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення у даній справі.

Розглянувши подані матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Між Публічним акціонерним товариством «Банк Форум» (надалі - замовник) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (надалі - виконавець) було укладено договір № б/н від 17.07.2012 р. (надалі - договір), відповідно до умов якого виконавець зобов'язується здійснити оформлення на ім'я замовника дозвільних документів на розміщення рекламної конструкції (стела) за адресою: АДРЕСА_2

Умови зазначеного договору свідчать про те, що за своєю правовою природою він є договором про надання послуг.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з пунктами 5.2. - 5.4. договору, замовник зобов'язаний без зволікання прийняти від виконавця все виконане останнім відповідно до цього договору на підставі акту наданих послуг; відшкодувати виконавцю понесені витрати, які були необхідні для виконання доручення; сплатити виконавцю винагороду відповідно до п. 7 цього договору.

У відповідності до п. 7. договору, винагорода виконавця за виконання замовлення за цим договором становить 38 000,00 грн., без ПДВ. Оплата проводиться двома частинами: авансова оплата - 24 000,00 грн., без ПДВ, протягом 3-х банківських днів з дня виставлення рахунку виконавцем, остаточний розрахунок 14 000,00 грн., без ПДВ, протягом 3-х банківських днів з дати підписання акту наданих послуг та виставлення рахунку виконавцем.

Позивач пояснив суду, що на виконання вищевказаних умов договору ним за рахунком-фактурою № СФ-0000016 від 17.07.2012 р. було здійснено 26.07.2012 р. авансовий платіж у розмірі 24 000,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 1037777. Однак, відповідач свої зобов'язання за договором щодо оформлення дозвільних документів не виконав.

01.10.2013 р. ПАТ «Банк Форум» направило на адресу відповідача претензію вих. № 5198/5.1.1. від 27.09.2013 р., в якій повідомляло про відмову від договору та вимагало повернути авансовий платіж у розмірі 24 000,00 грн. Дану претензію було отримано відповідачем 07.10.2013 р., однак, залишено без відповіді та реагування.

14.08.2013 р. Інспекцією з питань захисту прав споживачів у м. Севастополі було прийнято рішення № 000019 про накладення на ПАТ «Банк Форум» штрафу за порушення законодавства про рекламу.

Вказане рішення було прийнято у зв'язку з встановленням порушення ПАТ «Банк Форум» ст. 16 Закону України «Про рекламу», зокрема, розміщення зовнішньої реклами без дозволу місцевого самоврядування за адресою: Автономна Республіка Крим, м. Севастополь, вул. Вороніна, 10 (стела із написами «Банк Форум»).

23.12.2013 р. Окружним адміністративним судом м. Києва винесено рішення у справі № 826/19505/13-а, яким було стягнуто з ПАТ «Банк Форум» штраф на загальну суму 6 783,00 грн., в тому числі 5 083,00 грн. штрафних санкцій за порушення ст. 16 Закону України «Про рекламу», зокрема, розміщення зовнішньої реклами без дозволу місцевого самоврядування за адресою: Автономна Республіка Крим, м. Севастополь, вул. Вороніна, 10 (стела із написами «Банк Форум»).

30.01.2014 р. у відповідності до меморіального ордеру № 536336 ПАТ «Банк Форум» сплатило суму штрафу за рішенням суду в справі № 826/19505/13-а.

За таких обставин, Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» Ларченко Ірини Миколаївни звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення 29 083,00 грн. (з яких: 24 000,00 авансовий платіж, 5 083,00 грн. збитки у вигляді штрафу за рішенням суду), у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором № б/н від 17.07.2012 р. щодо оформленням дозвільних документів на розміщення рекламної конструкції (стели) за адресою: АДРЕСА_2

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Згідно частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

За приписами ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 614 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. «Про судове рішення», рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

З наданих позивачем доказів вбачається, що позивач виконав належним чином свої зобов'язання за спірним договором № б/н від 17.07.2012 р., сплативши авансовий платіж, тоді як відповідач свої зобов'язання щодо надання послуг за даним договором не виконав належним чином.

Відповідач у жодних належних доказів обґрунтованих заперечень та належних доказів на спростування обставин, викладених позивачем у позовній заяві, суду не надав.

За таких обставин, оцінивши всі надані докази та пояснення в їх сукупності, враховуючи те, що наявні у справі матеріали свідчать про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 29 083,00 грн. (з яких: 24 000,00 авансовий платіж, 5 083,00 грн. збитки у вигляді штрафу за рішенням суду), а відповідач в установленому законом порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив та не довів суду належними і допустимими доказами належного виконання ним своїх зобов'язань, то позов Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» Ларченко Ірини Миколаївни до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення 29 083,00 грн. (з яких: 24 000,00 авансовий платіж, 5 083,00 грн. збитки у вигляді штрафу за рішенням суду), у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором № б/н від 17.07.2012 р. щодо оформленням дозвільних документів на розміщення рекламної конструкції (стели) за адресою: Автономна Республіка Крим, м. Севастополь, вул. Вороніна, 10, визнається судом таким, що підлягає задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача та стягуються в дохід Державного бюджету України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (99040, Автономна АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» (02100, м. Київ, бульвар Верховної Ради, 7, ідентифікаційний код 21574573) 24 000 (двадцять чотири тисячі) грн. 00 коп. авансового платежу та 5 083 (п'ять тисяч вісімдесят три) грн. 00 коп. збитків.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (99040, Автономна АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) в дохід Державного бюджету України 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

4. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

5. Дане рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня складення його повного тексту і може бути оскаржене в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Повне рішення складено 28.09.2015 р.

Суддя І.О. Андреїшина