номер провадження справи 35/122/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2015 Справа № 908/4977/15

Суддя господарського суду Запорізької області Топчій О.А.

при секретарі Коцар А.О.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, дов. № 19/3075 від 01.04.2015р.

від відповідача: ОСОБА_2, начальник; ОСОБА_3, гол. бухг.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

За позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Запоріжгаз, м. Запоріжжя

до Відділу культури і туризму Якимівської районної державної адміністрації Запорізької області, смт. Якимівка, Якимівський район, Запорізька область

про стягнення 16 215, 63 грн.

ВСТАНОВИВ:

08.09.2015р. до господарського суду Запорізької області з позовною заявою звернулося Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації Запоріжгаз до Відділу культури і туризму Якимівської районної державної адміністрації Запорізької області про стягнення 16 215, 63 грн.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що 05.01.2015р. між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» (постачальник) та Відділом культури і туризму Якимівської районної державної адміністрації Запорізької області (споживач), було укладено договір № ТП-Б-12050 про постачання природного газу за регульованим тарифом, відповідно до умов якого постачальник здійснює постачання природного газу споживачу, а споживач сплачує постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених договором. Протягом 2015р. споживач отримав природний газ на загальну суму 127291,10 грн., що підтверджується актами прийому передачі. Свої зобовязання щодо своєчасної оплати за отриманий газ відповідач виконав не в повному обсязі, залишок несплаченої заборгованості становить 8614,81 грн., на які позивач, відповідно до п. 6.2.2. договору та ст. 625 ЦК України нарахував 1381,19 грн. пені, 93,37 грн. 3 % річних та 6126,26 грн. інфляційних витрат.

08.09.2015р. автоматизованою системою документообігу господарського суду здійснено розподіл справ між суддями та визначено позовну заяву до розгляду судді Топчій О.А.

Ухвалою від 09.09.2015р. судом порушено провадження у справі № 908/4977/15 та присвоєно вищевказаній справі номер провадження 35/122/15. У сторін витребувані документи, які необхідні для всебічного та обєктивного розгляду і вирішення справи по суті, судове засідання призначено на 29.09.2015 о/об 11 год. 30 хв.

25.09.2015р. через канцелярію господарського суду від відповідача надійшли заперечення, в яких останній не заперечує проти стягнення основної заборгованості, проте заперечує проти стягнення пені, зазначаючи, що на момент оплати рахунків в поточному році пеня нарахована не була, отже нарахування пені на вже сплачені рахунки є незаконним. Крім того, відділ культури і туризму Якимівської РДА є неприбутковою бюджетною організацією, а тому просить суд задовольнити позовну заяву в частині стягнення основного боргу та 3 % річних. Судовий збір стягнути пропорційно задоволеним вимогам.

В судовому засіданні 29.09.2015р. позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні просить суд не стягувати штрафні санкції, в звязку з відсутністю умислу несвоєчасної оплати за отриманий газ.

За заявою представників сторін справа розглядалася без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

В судовому засіданні 29.09.2015 р., на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступне.

05.01.2015р. між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» (далі - постачальник) та Відділом культури і туризму Якимівської районної державної адміністрації Запорізької області (далі споживач) був укладений договір № ТП-Б-12050 на постачання природного газу за регульованим тарифом. (далі договір)

Відповідно до п. 1.1 договору постачальник постачає природний газ (ДК 016-2010 код 06.20.1 «Газ природний, скраплений або в газоподібному стані») (далі - газ) споживачу в обсягах і порядку, передбачених договором для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених договором.

Згідно з п. 2.6 договору, послуги з постачання газу, підтверджуються підписаними сторонами актом приймання-передачі газу, що оформлюється за даними вузлів обліку, визначених у додатку 1 до договору.

Пунктом 4.6 договору сторони встановили, що оплата вартості послуг з постачання газу, здійснюється споживачем авансовими та/або плановими платежами із розрахунку договірного обсягу постачання газу протягом оплати. У випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період, споживач проводить остаточний розрахунок, не пізніше 10 числа, місяця, наступного за розрахунковим.

Як вбачається з матеріалів справи, постачальник передав, а споживач прийняв протягом 2015 р. природний газ на загальну суму 127291,10 грн., що підтверджується актами прийому - передачі природного газу, що підписано повноваженими представниками сторін договору та скріплені печатками підприємств.

Відповідно до вказаних вище актів, сторонами зафіксовано граничний термін оплати згідно договору, яким є 5 число місяця, наступного за розрахунковим.

Матеріалами справи, в тому числі й актом звіряння взаємних розрахунків від 03.09.2015р. підписаного повноваженими представниками сторін та скріпленого печатками підприємств, та поясненнями представників сторін підтверджено, що за наданий в 2015р. газ відповідачем сплачено лише 118676,29 грн. Залишок несплаченої суми складає 8614,81 грн.

Статтею 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до положень ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 6.2.2 договору передбачено, що у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 договору, із споживача стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

На особу, яка допустила неналежне виконання зобовязання, покладаються додаткові юридичні обов'язки, в тому числі передбачені статтею 625 Цивільного кодексу України.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач виконував свої зобовязання щодо своєчасної оплати за отриманий газ частково та з порушенням строку, позивачем нараховано 93,37 грн. 3 % річних, інфляційні витрати в розмірі 6126,26 грн. та пеню в розмірі 1381,19 грн. за загальний період з 11.02.2015р. по 15.07.2015р.

Перевіривши нарахування пені, 3 % річних та інфляційних витрат за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи «Законодавство» судом визначено, що розрахунки позивачем зроблені вірно.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач свої зобовязання за договором № ТП-Б-12050 на постачання природного газу за регульованим тарифом від 05.01.2015р. щодо своєчасної оплати за отриманий газ здійснював не в повному обсязі та з простроченням, а тому позовні вимоги щодо стягнення основного боргу в розмірі 8614,81 грн., 93,37 грн. 3 % річних, інфляційних витрат в розмірі 6126,26 грн. та пені в розмірі 1381,19 грн. є законними, обґрунтованими та документально підтвердженими.

Разом з тим, згідно із п. 3 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшити у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), що підлягає стягненню з боку сторони, що порушила зобов'язання. Господарський суд повинен обєктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобовязання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобовязання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобовязання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів виконання зобовязання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

У відповідності зі ст. 233 ГК України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Як зазначено в п. 3.17.4 Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки.

Таким чином, враховуючи пояснення представників відповідача, щодо причин несплати своєчасних платежів за отриманий газ, зважаючи на ступінь вини у порушенні зобовязання, та невідповідність розміру пені наслідкам порушення, враховуючи майновий стан відповідача, а також те, що Відділ культури і туризму Якимівської районної державної адміністрації Запорізької області є неприбутковою організацією, суд вважає за можливе скористатися своїм правом та зменшити розмір пені на 50% та стягнути з відповідача пеню в сумі 690,60 грн.

На підставі викладеного, в позові відмовляється частково. Стягненню підлягає 8614,81 грн. основного боргу; 93,37 грн. 3 % річних, інфляційні витрати в розмірі 6126,26 грн. та пеня в розмірі 690,60 грн.

Відповідно до вимог ст. 44, 49 ГПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 1218 грн. відповідно до Закону України «Про судовий збір»

Керуючись ст. ст. 49, 82, п. 3 ч. 1 ст. 83, ст. ст. 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в позові частково.

Стягнути з Відділу культури і туризму Якимівської районної державної адміністрації Запорізької області, 72500 смт. Якимівка Запорізька область вул. Леніна, 36 на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Запоріжгаз, 69035 м. Запоріжжя вул. Заводська, 7 основний борг в розмірі 8614 (вісім тисяч шістсот чотирнадцять) грн. 81 коп. пеню в розмірі 690 (шістсот девяносто) грн. 60 коп., 3 % річних в сумі 93 (девяносто три) грн. 37 коп., інфляційні втрати в розмірі 6126 (шість тисяч сто двадцять шість) грн. 26 коп. та 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. судового збору. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку для подання апеляційної скарги з моменту оформлення та підписання повного тексту рішення.

Повне рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 84 ГПК України 05.10.2015 р.

Суддя О.А. Топчій