РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2015Справа №910/17839/15

За позовомПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна»
до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія»
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1
простягнення 17051,13 грн

Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивачаНевідома Т.М. - представник
від відповідачане з'явився
від третьої особине з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовною заявою про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» 17051,13 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №АМ/032311 від 24.01.2012 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля марки Hyundai, державний номер НОМЕР_1, а тому позивачем відповідно до положень ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України отримано право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля марки МАЗ, державний номер НОМЕР_2, водієм якого скоєно ДТП, застрахована Приватним акціонерним товариством «Українська охоронно-страхова компанія» на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/3161568, а тому позивач вказує, що обов'язок з відшкодування збитків покладається на відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.08.2015 за клопотанням позивача продовжено строк вирішення спору у справі №910/17839/15 на 15 днів та відкладено розгляд справи на 17.09.2015.

В судове засідання, призначене на 17.09.2015, представник позивача з'явився, позов підтримав.

Представники відповідача в судове засідання не з'явилися, однак, 17.09.2015 до початку судового засідання від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Клопотання відповідача про розгляд справи без участі його представника судом задоволено.

В матеріалах справи наявний відзив відповідача на позовну заяву, в якому відповідач вказує, що позивачем безпідставно включено до суми страхового відшкодування суму ПДВ (у розмірі 3008,52 грн), а тому відповідач позовні вимоги визнає частково - на суму 14042,61 грн.

Третя особа представників в судове засідання не направила, пояснень по справі не надала, своїм правом не скористалась.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

24.01.2012 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (страховик) та ТОВ «ПКТ «ОРГБУМПРОЕКТ» (страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №АМ/032311 (надалі - «Договір»), об'єктом страхування за яким є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням майном, а саме: автомобілем марки Hyundai, державний номер НОМЕР_1, на випадок настання страхових випадків, зокрема, пошкодження чи знищення транспортного засобу або його частин внаслідок ДТП.

Вигодонабувачем за Договором є страхувальник.

24.09.2012 близько 11 год. 10 хв. в Бориспільському районі Київської області сталася ДТП, а саме: водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем МАЗ, державний номер НОМЕР_2, виїжджаючи із другорядної на головну ПСО м. Київ поряд 13 км, не надав дорогу автомобілю Hyundai, державний номер НОМЕР_1, який рухався по головній дорозі, внаслідок чого допустив з ним зіткнення, чим було спричинено механічні пошкодження обом транспортним засобам.

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_1 п. 16.11 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18.10.2012 у справі №3/1005/4220/2012, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі страхового акту №UA005/L01/01 від 06.10.2012, визначеного вказаним актом розрахунку страхового відшкодування та заяви страхувальника про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування позивач, виконуючи свої зобов'язання за Договором, здійснив відшкодування завданої шкоди внаслідок спірної ДТП у розмірі 18051,13 грн шляхом перерахування коштів у розмірі 15411,13 грн безпосередньо на рахунок виконавця ремонтних робіт - ТОВ «Автоком.» (що підтверджується платіжним дорученням №6562 від 09.10.2012), та одночасно провівши взаємозалік зі страхувальником на недоотриману страхову премію у розмірі 2640,00 грн.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» перейшло в межах суми 18051,13 грн право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Із постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18.10.2012 у справі №3/1005/4220/2012 вбачається, що транспортний засіб - автомобіль МАЗ, державний номер НОМЕР_2, водієм якого спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди автомобілю Hyundai, державний номер НОМЕР_1, знаходився під керуванням ОСОБА_1

Частинами 1,2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем МАЗ, державний номер НОМЕР_2, встановлена у судовому порядку.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля МАЗ, державний номер НОМЕР_2, на момент ДТП була застрахована Приватним акціонерним товариством «Українська охоронно-страхова компанія» на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/3161568.

Вказаним договором (полісом) № АВ/3161568 передбачено, що франшиза становить 1000,00 грн, а ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб - 50000,00 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на момент настання ДТП) при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Положеннями ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до рахунку-фактури №АТ-0002660 від 03.10.2012, виставленого виконавцем ремонтних робіт - Товариством з обмеженою відповідальністю «Автоком.», вартість відновлювального ремонту автомобіля Hyundai, державний номер НОМЕР_1, склала 18801,13 грн (в тому числі ПДВ - 3133,52 грн), а позивачем набуто право вимоги у розмірі 18051,13 грн.

Відповідачем не було надано заперечень щодо переліку виконаних робіт, зазначених у калькуляції, на яку міститься посилання у рахунку-фактурі №АТ-0002660 від 03.10.2012.

Відповідно до ст. 12.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Враховуючи визначені полісом №АВ/3161568 розміри лімітів відповідальності та франшизи, розмір шкоди, право на вимогу якої перейшло до позивача, а також розмір витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати в розмірі 17051,13 грн (18051,13 грн - 1000,00 грн франшизи за полісом), а тому позовні вимоги є обґрунтованими.

Посилання відповідача на приписи ст.36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в якості обґрунтування безпідставного врахування податку на додану вартість до суми страхового відшкодування, що підлягає стягненню з відповідача, суд вважає безпідставними з огляду на наступне.

В силу вимог ч. 2 ст. 5 Цивільного кодексу України абз. 2 п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції від 05.07.2012), на який посилається відповідач та яким чітко регулюються питання врахування ПДВ в складі розміру оціненої шкоди, не має зворотної дії та не підлягає застосуванню до спірних страхових правовідносин, оскільки вказана норма набрала чинності лише з 04.02.2013, а страховий випадок - спірна ДТП мала місце 24.09.2012.

Більш того, суму відшкодування було перераховано позивачем на рахунок ремонтної організації - Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоком.», яке є платником податку на додану вартість (що підтверджується відомостями, наявними в Реєстрі платників ПДВ).

Крім того, згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на момент настання ДТП) при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Доказів того, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Hyundai, державний номер НОМЕР_1, становить іншу суму відповідачем суду не надано.

Суд зазначає, що відповідач не позбавлений був права у випадку непогодження із визначеною позивачем вартістю відновлювального ремонту автомобіля Hyundai, державний номер НОМЕР_1, скласти власний звіт про оцінку вартості ремонту (відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог та стягнення з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» суми страхового відшкодування у розмірі 17051,13 грн.

У відповідності до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» (03056, м.Київ, вулиця Борщагівська, будинок 145, ідентифікаційний код 23734213) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (04053, м.Київ, вулиця Артема, будинок 40, ідентифікаційний код 20782312) суму страхового відшкодування у розмірі 17051 (сімнадцять тисяч п'ятдесят одна) грн 13 коп. та судовий збір у розмірі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 02.10.2015.

Суддя Ю.М. Смирнова