Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "28" вересня 2015 р. Справа № 906/1065/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Прядко О.В.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - дов. №7/04/14-5Д від 07.04.2015

від відповідача 1: не з'явився

від відповідача 2: ОСОБА_2 - дов. від 01.07.2011

від відповідача 3: не з'явився

від третіх осіб: не з'явились

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Благодійної організації "Сучасний вибір" (м. Житомир)

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрдобробуд" (м. Житомир);

2. ОСОБА_3 (м. Житомир);

3. ОСОБА_4 (м. Житомир)

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: ОСОБА_5 (м. Бердичів) та ОСОБА_6 (м. Бердянськ)

про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 29.08.2011

Згідно з ч. 3 ст. 69 ГПК України строк розгляду спору продовжено на п'ятнадцять днів

Позивач подав до суду позов про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 29.08.2011, укладеного між відповідачами.

В обґрунтування підстав подання вказаного позову, позивач посилається на приписи ст. 92, ч. ч. 1, 2 ст. 203, ч. 2 ст. 207, ст. 215 ЦК України та зазначає, що директор ТОВ "Укрдобробуд" ОСОБА_7 не мав законних повноважень на укладення оспорюваного правочину про відчуження приміщення "Ломбарду" з огляду на те, що рішеннями господарських судів Запорізької області від 28.08.2012, 04.04.2012, залишених в силі постановами апеляційної та касаційної інстанції, було визнано недійсними рішення загальних зборів товариства "Укрдобробуд" про призначення на посаду директора ОСОБА_7, зміну місцезнаходження ТОВ "Укрдобробуд" та викладення статуту товариства в новій редакції, відповідно до пп. і п. 10.3 якого директору було надано право без згоди загальних зборів товариства укладати різного роду договори на суму, що не перевищує 500000,00 грн.

Позивач вважає, що укладений між відповідачами договір купівлі-продажу приміщення "Ломбарду" від 29.08.2011, порушує його корпоративні права, оскільки відчуживши вказане нерухоме майно, ТОВ "Укрдобробуд" позбавилося єдиного активу на своєму балансі, що в подальшому стало підставою для припинення господарської діяльності товариства, а як наслідок призвело до унеможливлення отримання позивачем як одним із його засновників прибутку, дивідендів, а також певної частини активів при виході з товариства.

Ухвалами від 14.07.2015 та 12.08.2015 господарський суд залучив до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: ОСОБА_5 (м. Бердичів) та ОСОБА_6 (м. Бердянськ).

До початку судового засідання до суду від відповідача 2 (ОСОБА_3) та її представника надійшли такі документи:

- відзив по справі № 906/1065/15 в якому повідомлено, що письмові покази, надані ОСОБА_4 в нотаріально засвідченій заяві від 30.07.2015, ОСОБА_3 вважає неправдивими, оскільки ні вона, ні ОСОБА_4 не були обізнані про будь-які обмеження повноважень директора щодо укладення спірного правочину, відсутність вказаних обмежень також підтверджується даними, що містилися в ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, та засвідчені нотаріусом ОСОБА_8 під час укладення договору (а. с. 11 у т. 2);

- додаткові заперечення по справі № 906/1065/15 відповідно до яких відповідач 2 просить суд відмовити в задоволені позовних вимог у зв'язку із пропуском позивачем строку позовної давності звернення до суду для захисту своїх прав та зважаючи на те, що в судовому порядку було встановлено юридичну недійсність статусу власника приміщення "Ломбарду" - ТОВ "Укрдобробуд", оскільки договір купівлі-продажу від 03.03.2011, за яким товариство набуло у власність спірне нерухоме майно, було визнано недійсним (а. с. 12 - 15 у т . 2).

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, та наданих в засіданні суду письмових поясненнях від 28.09.2015 (а. с. 16, 17 у т. 2); просив задовольнити клопотання про визнання поважними причини пропуску строків позовної давності щодо оскарження договору купівлі-продажу приміщення "Ломбарду" від 29.08.2011 (а. с. 241, 242 у т. 1).

Представник відповідача 2 в судовому засіданні проти позову заперечив, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву (а. с. 11 у т. 2), запереченнях на позовну заяву (а. с. 184 - 191 у т. 1), додаткових запереченнях (а. с. 12 - 15 у т. 2), підтримав заяву про застосування строків позовної давності у даній справі (а. с. 226 у т. 1).

Представники відповідача 1, відповідача 3 та третіх осіб в судове засідання не прибули, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином, про що свідчить Реєстр суду про відправку рекомендованої з повідомленням кореспонденції за 21.09.2015 (а. с. 18 у т. 2). Також згідно з інформації, розміщеної на офіційному сайті Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" (http://services.ukrposhta.ua/bardcodesingle/), судові поштові відправлення надійшли до відділення поштового зв'язку відповідачів та третіх осіб завчасно (а.с.19, 20 у т. 2).

Відповідно до відзиву на позовну заяву від 11.08.2015 вих. № 11/8/15-4 (а. с. 100 у т. 1) відповідач 1 позовні вимоги підтримує в повному обсязі з тих мотивів, що відсутні підстави вважати, що директор ТОВ "Укрдобробуд" ОСОБА_7 мав законні повноваження на укладення договору про відчуження приміщення "Ломбарду", що підтверджується рішенням судів про поновлення ОСОБА_9 директором ТОВ "Укрдобробуд" з моменту його незаконного звільнення, а саме з 03.08.2011. Вважає, що про незаконність прийнятих рішень загальних зборів, а як наслідок про відсутність достатніх повноважень ОСОБА_7 на підписання спірного договору було достовірно відомо іншим сторонам договору, а саме ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Відповідач 3 згідно з відзивом на позовну заяву від 30.07.2015 (а. с. 98 у т. 1) не заперечила проти задоволення позову, вказала, що усвідомлювала можливість оскарження в майбутньому договору-купівлі продажу приміщення "Ломбарду", враховуючи, що рішення про продаж майна було ухвалено на загальних зборах ТОВ "Укрдобробуд" без участі Благодійної організації "Сучасний вибір", про що також було відомо ОСОБА_3, однак погодилася на його укладення з огляду на прийнятну ціну. Згідно з відзивом, відповідач 3 переконана, що визнання недійсним в судовому порядку рішень загальних зборів учасників ТОВ "Укрдобробуд" про зміну директора та положень статуту, є свідченням того, що ОСОБА_7 при укладенні оспорюваного договору діяв з перевищенням повноважень, оскільки загальні збори учасників ТОВ "Укрдобробуд" не давали згоди на укладення такого правочину.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача 2, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Благодійна організація "Сучасний вибір" (позивач у справі) та ОСОБА_5 (третя особа у справі) є засновниками ТОВ "Укрдобробуд" з частками в статутному капіталі товариства 30 та 70 відсотків відповідно.

Як учасникам товариства, їм надано право участі в управлінні справами товариства, в порядку встановленому статутом, розподілі прибутку товариства та одержанні його частки (дивідендів) (п. 7.1 статуту).

Як вбачається з матеріалів справи, 03.03.2011 між повним товариством "Ломбард-ПП "Каріна - Стиль" і компанія" та товариством з обмеженою відповідальністю "Укрдобробуд" (відповідач 1 у справі) було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна (а. с. 192, 193 у т. 1), за яким ТОВ "Укрдобробуд" було придбано у власність приміщення "Ломбарду", загальною площею 394,1 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Шелушкова, буд. 95.

Згідно з поясненнями позивача, 01.08.2011, 12.08.2011 та 25.08.2011 без належного повідомлення одного із засновників ТОВ "Укрдобробуд" - Благодійної організації "Сучасний вибір" були скликані та проведені загальні збори учасників товариства, оформлені протоколами № 1, № 2 та № 3 відповідно, на яких було прийнято рішення про зміну директора, місцезнаходження товариства, а також викладено статут товариства в новій редакції, відповідно до пп. і п. 10.3 якого директору було надано право без згоди загальних зборів товариства укладати різного роду договори, в т. ч. про відчуження майна, на суму, що не перевищує 500000,00 грн.

В подальшому, 29.08.2011 новообраним директором ТОВ "Укрдобробуд", діючим на підставі статуту, затвердженого та зареєстрованого в редакції від 25.08.2011, було укладено договір купівлі-продажу (а. с. 15, 16 у т. 1), згідно з яким ТОВ "Укрдобробуд" продало приміщення "Ломбарду" ОСОБА_3 (відповідач 2 у справі) та ОСОБА_4 (відповідач 3 у справі), які, в свою чергу, на підставі ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 15.02.2012 у справі № 6-25/12 (а. с. 102 у т. 1), передали вказане нерухоме майно в рахунок погашення боргу ОСОБА_6 (третя особа у справі) згідно з укладеною між ним в рамках виконавчого провадження Мировою угодою.

Посилаючись на рішення господарських судів Запорізької області від 28.08.2012 у справі № 5009/2823/12 (а. с. 19 - 21 у т. 1), від 04.04.2012 у справі № 5009/558/12 (а. с. 27 - 29 у т. 1), від 04.04.2012 у справі № 5009/570/12 (а. с. 33 - 34 у т. 1), які набрали законної сили (а. с. 22 - 26, 30 - 32, 35 - 37 у т. 1), та якими визнано недійсними рішення загальних зборів учасників ТОВ "Укрдобробуд", оформлених протоколам № 1 від 01.08.2011, № 2 від 12.08.2011 та № 3 від 25.08.2011, позивач вказує на наявність підстав для визнаннянедійсність договору купівлі-продажу "Ломбарду" від 29.08.2015 з огляду на відсутність повноважень директора ТОВ "Укрдобробуд" щодо його укладення в редакції статуту товариства чинного станом на 14.03.2011.

Зокрема, п. п. 6.5, 6.7 статуту в редакції чинній станом на 14.03.2011 визначено, що питання надання згоди на укладення договорів про відчуження основних засобів і майна товариства незалежно від суми зазначених договорів відноситься до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства. Рішення є прийнятим за умови одноголосного голосування всіма учасниками товариства.

Слід зазначити, що за приписами ч. 2 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, рішення судів, якими визнано незаконність призначення нового директора ТОВ "Укрдобробуд", зміну місцезнаходження товариства та викладення його статуту в новій редакції, якою, зокрема, було по-новому визначено повноваження директора та загальних зборів товариства щодо укладення правочинів, а також змінено розмір часток засновників у статутному капіталі товариства, є преюдиціальними фактами для вирішення спору в даній справі про визнання договору купівлі-продажу "Ломбарду" від 29.08.2015 недійсним.

Як визначено в п. 42 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 № 13, при вирішенні спорів щодо визнання недійсними правочинів, укладених виконавчим органом господарського товариства, рішення загальних зборів про обрання якого на посаду визнано у судовому порядку недійсним, судам необхідно керуватися, зокрема, ч. 3 ст. 92 ЦК України.

Положеннями ч. 3 ст. 92 ЦК України передбачено, що орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Відповідно до п. 42 вище вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 № 13, дане положення законодавства є гарантією стабільності майнового обороту і загальноприйнятим стандартом у світовій практиці, зокрема відповідно до Першої директиви 68/151/ЄЕС ОСОБА_2 Європейських співтовариств від 09.03.1968.

Тобто визначальними обставинами, які підлягають встановленню судом в рамках вирішення даного спору, є факт обізнаності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про обмеження повноважень директора ТОВ "Укрдобробуд" станом на момент укладення спірного договору купівлі-продажу "Ломбарду" від 29.08.2011.

Як вбачається з преамбули договору купівлі-продажу "Ломбарду" від 29.08.2011, останній підписано від імені ТОВ "Укрдобробуд" директором ОСОБА_7, який діяв на підставі статуту товариства.

Судом встановлено, що на момент укладення вище вказаного договору, діяла нова редакція статуту ТОВ "Укрдобробуд", в якій містилися обмеження на укладення відчужуючих правочинів директором товариства на суму, що не перевищує 500000,00 грн.

Пунктом 2.1 договору купівлі-продажу від 29.08.2011 передбачено, що продаж відчужуваного об'єкту (приміщення "Ломбарду") було вчинено за домовленістю сторін за ціною 312000,00 грн, в т. ч. ПДВ 52000,00 грн.

Тобто, станом на дату укладення оспорюваного правочину, директор товариства діяв в межах наданих статутом повноважень, дійсність яких була також перевірена приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_8 під час посвідчення договору купівлі-продажу від 29.08.2011 в момент його оформлення.

Згідно з наданим до суду запереченням на позовну заяву (а. с. 185 - 191 у т. 1), ОСОБА_3 зазначає, що сторони правочину, в т. ч. вона, не знали про наявність правових перепон щодо укладення спірного договору купівлі-продажу "Ломбарду", оскільки обставини, які засвідчують відсутність повноважень директора товариства щодо укладення правочину, стали відомі лише у майбутньому з набранням законної сили відповідними рішеннями судів.

До того ж, суд вважає за необхідне зазначити, що в матеріалах справи міститься чинне рішення Богунського районного суду м. Житомира від 15.01.2013 у справі № 2-4215/12 за позовом повного товариства "Ломбард-ПП "Каріна - Стиль" і компанія" про витребування приміщення "Ломбарду" у ОСОБА_6, де місцевий суд, розглядаючи вказану справу, дійшов висновку про відсутність в матеріалах справ належних та допустимих доказів, які б свідчили, що ОСОБА_6 знала про наявність перешкод до вчинення правочину, в т. ч. й те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не мали права відчужувати спірне нерухоме майно (а. с. 215, 216 у т. 1).

Що стосується тверджень ОСОБА_4, викладених в нотаріально засвідченій заяві від 30.07.2015 (а. с. 99 у т. 1), про те, що вона була повідомлена про зміну директора та відповідних положень статуту ТОВ "Укрдобробуд" перед укладенням оспорюваного правочину, то, оскільки вона не була ні засновником, ні учасником товариства, це дає підстави тільки для припущень щодо її обізнаності про відсутність правоздатності ОСОБА_7 як директора товариства на укладення спірного правочину.

Крім того, доводи ОСОБА_4 про обізнаність ОСОБА_3 з вище вказаними обставинами справи щодо зміни директора та статуту товариства, яке пояснюється тим, що вона є рідною сестрою ОСОБА_2, який брав участь у загальних зборах учасників ТОВ "Укрдобробуд" 01.08.2011, 12.08.2011 та 25.08.2011 як представник одного із засновників ОСОБА_5, то вони також мають характер припущень, а судове рішення жодним чином не може ґрунтуватися на припущеннях.

Приписами п. п. 2.17, 4.9 рекомендацій Президії Вищого господарського суду України від 28.12.2007 № 04-5/14 унормовано, що з урахуванням вимог ч. 3 ст. 92 ЦК України недійсність рішення загальних зборів про обрання керівника господарського товариства не є підставою для визнання недійними правочинів, вчинених цим керівником від імені товариства. Водночас, не є підставою визнання недійсними правочинів, вчинених товариством, у зв'язку з визнанням недійсним установчих документів та запису про державну реєстрацію господарського товариства, оскільки на час їх вчинення товариство було внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, користувалося правами юридичної особи, мало цивільну право та дієздатність.

Звідси, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання договору купівлі-продажу "Ломбарду" від 29.08.2011 недійсним на підставі ч. ч. 1, 2 ст. 203 ЦК України, з огляду на те, що на момент його укладення діяла редакція статуту ТОВ "Укрдобробуд", яка надавала директору товариства повноваження щодо його підписання, а матеріали справи не містять належних доказів того, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 знали чи не могли не знати, що в подальшому згідно з судовими рішеннями буде визнано недійсними рішення загальних зборів учасників ТОВ "Укрдобробуд", якими розширено перелік повноважень директора щодо укладення правочинів з відчуження нерухомого майна товариства.

Поряд з вказаним суд зазначає, що додатковою підставою для відмови у визнанні недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 29.08.2011 є встановлений судом факт відсутності порушення корпоративних прав позивача внаслідок укладення оспорюваного договору.

Так, вирішуючи спір по суті, господарський суд повинен встановити наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов, а також з'ясувати наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорення.

Отже, обов'язковою умовою визнання акта недійсним є порушення у зв'язку з його прийняттям прав та охоронюваних законом інтересів позивача. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду відсутні підстави для задоволення позову.

У вирішенні корпоративних спорів господарським судам слід виходити з того, що спори за позовами учасників (акціонерів) господарських товариств про визнання недійсними правочинів, укладених товариством, підвідомчі господарським судам у випадку, якщо позивач обґрунтовує позовні вимоги порушенням його корпоративних прав або інтересів (п. 1.2 рекомендацій Президії Вищого господарського суду України від 28.12.2007 № 04-5/14).

Як зазначено позивачем у позовній заяві, укладений між відповідачами договір купівлі-продажу приміщення "Ломбарду" від 29.08.2011, порушує його корпоративні права, оскільки відчуживши вказане нерухоме майно, ТОВ "Укрдобробуд" позбавилося єдиного активу на своєму балансі, що в подальшому стало підставою для припинення господарської діяльності товариства, а як наслідок призвело до унеможливлення отримання позивачем як одним із його засновників прибутку, дивідендів, а також певної частини активів при виході з товариства.

Однак, як вбачається з наявного в матеріалах справи рішення господарського суду Запорізької області від 10.05.2012, справа № 5009/1081/12, яке набрало законної сили (а. с. 234 - 236 у т. 1), було визнано недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 03.03.2011, за яким ТОВ "Укрдобробуд" набуло у власність від ПП "Ломбард-ПП "Каріна - Стиль" і компанія" спірне приміщення "Ломбарду".

Зокрема, місцевим господарським судом було зроблено висновок про відсутність у директора ПП "Ломбард-ПП "Каріна - Стиль" і компанія" повноважень здійснювати відчуження приміщення "Ломбарду" ТОВ "Укрдобробуд", тому договір купівлі-продажу нерухомого майна від 03.03.2011 був визнаний судом недійсним на підставі ч. 2 ст. 203, ч. 1 ст. 2015 ЦК України.

Враховуючи вище зазначене, господарський суд у цій справі дійшов висновку про відсутність порушення корпоративних прав позивача як засновника відповідача 1 внаслідок продажу спірного нерухомого майна, зважаючи на той факт, що відповідач 1 не набув прав власника нерухомого майна, придбаного за недійсним правочином.

Слід також зазначити, що оскільки за результатами розгляду спору судом було встановлено, що підставою відмови у позові є необґрунтованість позовних вимог, приписи щодо позовної давності, в даному випадку, не впливають на результат вирішення спору, а отже відповідні клопотання відповідача 2 та позивача не розглядаються судом.

Відповідно до статей 33 та 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень належними та допустимими у справі доказами; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на наявні в матеріалах справи докази та зроблені господарським судом в процесі розгляду справи висновки, суд вважає позов необґрунтованим, таким, що спростовується матеріалами справи та наданими учасниками процесу до справи доказами.

Судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 02.10.15

Суддя Прядко О.В.

Віддрукувати: 1 - в справу

2 - позивачу

3 - відповідачу ТОВ "УКР ДОБРОБУД" - рек. з пов.

4 - відповідачу ОСОБА_3 (10029, АДРЕСА_1)

5,6- відповідачу ОСОБА_4 (за адресою в позовній заяві та АДРЕСА_2) - рек. з повід.

7,8 - третім особам - рек. з повід.