КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2015 р. Справа№ 10/2180

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Доманської М.Л.

Пантелієнка В.О.

за участю представників сторін:

від представник ПАТ «Черкасиобленерго»: Легкий Т.І., дов. № 5720/09-03 від 08.09.2015;

від Міністерства економічного розвитку і торгівлі України: Коваленко О.М., дов. № 2432-03/19 від 22.01.2015;

від УПФ України в м. Сміла: не з'явився;

арбітражний керуючий Іванюк О.М. (ухвала господарського суду Черкаської області від 21.08.2015 у справі № 10/2180): не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» та апеляційну скаргу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України на ухвалу господарського суду Черкаської області від 21.08.2015 у справі № 10/2180 (суддя Хабазня Ю.А.)

за заявою управління Пенсійного фонду України в м. Сміла, м. Сміла Черкаської області

до боржника державного підприємства «Машинобудівний завод «Оризон», м. Сміла Черкаської області

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в м. Сміла звернулось до господарського суду Черкаської області з заявою про визнання банкрутом державного підприємства «Машинобудівний завод «Оризон», оскільки останнє неспроможне сплатити борг.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 31.08.2009 порушено провадження у справі №10/2180.

Постановою господарського суду Черкаської області від 23.10.2012 боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Хоменка О.А.

Ухвалою суду від 13.05.2014, зокрема, припинено повноваження арбітражного керуючого Хоменка О.А., ліквідатором банкрута призначено Ноговського І.Л.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.11.2014 ухвалу господарського суду Черкаської області від 13.05.2014 у справі №10/2180 залишено без змін.

Ухвалою господарського суду Черкаської області 06.08.2015 в тому числі усунуто арбітражного керуючого Ноговського І.Л. від виконання обов'язків ліквідатора банкрута.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 21.08.2015 у справі № 10/2180 призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Іванюка Олександра Миколайовича і зобов'язано його виконати певні дії (т. 9, а.с. 33-34).

Дана ухвала мотивована відповідністю кандидатуру арбітражного керуючого Іванюка О.М. вимогам, визначеним Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та наявністю пропозиції комітету кредиторів банкрута стосовно даної кандидатури.

При цьому, місцевий господарський суд керувався ст. 3-1, ст. 52 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст. 53 Господарського процесуального кодексу України.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, публічне акціонерне товариство «Черкасиобленерго» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Черкаської області від 21.08.2015 у справі № 10/2180 повністю.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, а саме: ст. 52 Закону України «Про відновлення платоспроможності або визнання боржника банкрутом» в редакції від 22.12.2011 року, оскільки в силу положень п.п. 1, 1-1 прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14.05.1992 року в редакції від 22.12.2011 року провадження у даній справі відбувається відповідно до положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14.05.1992 року в редакції від 30.06.1999 року;ст. 22 ГПК України, оскільки судом не було повідомлено належним чином сторін про час та місце проведення судового засідання, за наслідками якого винесено оскаржувану ухвалу, що підтверджується її тексом, з якого вбачається, що судового засідання не відбувалося; ч. 2 п. 2 ст. 2 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14.05.1992 року в редакції від 30.06.1999 року, оскільки кандидатура арбітражного керуючого призначеного ліквідатором банкрута не була погоджена з державним органом з питань банкрутства.

Скаржник в апеляційній скарзі також зазначає, що судом першої інстанції неправомірно взято до уваги протокол комітету кредиторів від 19.08.2015, відповідно до якого прийнято рішення про звернення до господарського суду з клопотанням про призначення ліквідатором арбітражного керуючого Іванюка О.М., тому що дані збори комітету кредиторів були скликані неповноважною особою, оскільки їх скликання місцевим господарським судом покладено на голову комітету кредиторів, а не на УПФ України в м. Смілі та Смілянському районі, яким не надано суду доказів належного повідомлення всіх кредиторів про час та місце проведення зборів комітету кредиторів.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, Міністерство економічного розвитку і торгівлі України звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Черкаської області від 21.08.2015 у справі № 10/2180 повністю.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального права, а саме ч. 1 ст. 114 закону України «Про відновлення платоспроможності або визнання боржника банкрутом» в редакції від 22.12.2011, п. 4.2.2 та п. 4.8.6 Положення про автоматизовану систему з відборів кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство, що затверджено Постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 16.01.2013 № 1, оскільки судом першої інстанції не було дотримано принципів обрання кандидатури арбітражного керуючого, визначені вищезазначеними нормами права, щодо обов'язкової наявності у арбітражного керуючого, який призначається в справі про банкрутство державного підприємства, п'ятого рівня кваліфікації незалежно від принципу територіальності.

21.09.2015 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду арбітражним керуючим Іванюком О.М. подано відзив на апеляційну скаргу ПАТ «Черкасиобленерго», в якому заперечує доводи апеляційної скарги та просить залишити її без задоволення, а ухвалу господарського суду - без змін.

21.09.2015 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду представником ПАТ «Черкасиобленерго» подано уточнення до апеляційної скарги в яких просить скасувати ухвалу господарського суду Черкаської області від 21.08.2015 у справі № 10/2180 та відмовити у призначенні ліквідатором банкрута Іванюку О.М.

06.10.2015 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду арбітражним керуючим Іванюком О.М. подано відзив на апеляційну скаргу ПАТ «Черкасиобленерго» та Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, в якому заперечує доводи апеляційних скарг та просить залишити їх без задоволення, а ухвалу господарського суду - без змін.

06.10.2015 представник Міністерства економічного розвитку і торгівлі України звернувся до суду з клопотанням, в якому просить замінити уданій справі орган управління ДП «МЗ «Оризон», - Міністерство промислової політики України в зв'язку з припиненням його діяльності на Міністерство економічного розвитку і торгівлі України до сфери управління якого було передано ДП «МЗ «Оризон», що підтверджується розпорядженням Кабінету Міністрів України «Деякі питання управління Міністерством економічного розвитку і торгівлі України об'єктами державної власності» від 23.03.2014 № 408-р та актом від 20.10.2014 приймання-передачі ДП «МЗ «Оризон» зі сфери управління Міністерства промислової політики України до сфери управління Міністерства економічного розвитку і торгівлі України.

Київський апеляційний господарський суд дослідивши клопотання та докази додані до нього вважає за необхідне задовольнити дане клопотання на підставі ст. 25 ГПК України, яка передбачає процесуальне правонаступництво, та замінити орган управління ДП «МЗ «Оризон», - Міністерство промислової політики України на Міністерство економічного розвитку і торгівлі України.

В судовому засідання представник ПАТ «Черкасиобленерго» підтримав доводи і вимоги власної апеляційної скарги, а також вимоги апеляційної скарги Міністерства економічного розвитку і торгівлі України і просив задовольнити їх, ухвалу місцевого господарського суду - скасувати.

Представник Міністерства економічного розвитку і торгівлі України підтримав доводи і вимоги власної апеляційної скарги, а також вимоги апеляційної скарги ПАТ «Черкасиобленерго» і просив задовольнити їх, ухвалу місцевого господарського суду - скасувати.

Інші сторони та учасники провадження у справі не надали відзиви на апеляційну скаргу, повноважних представників в судове засідання апеляційної інстанції не направили, причини неявки суду не повідомили. Враховуючи, що в матеріалах справи містяться докази належного повідомлення про час та місце розгляду справи та обмеження процесуального строку розгляду скарг на ухвали місцевих господарських судів, Київський апеляційний господарський суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представників відповідних кредиторів та учасників провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14.05.1992 року в редакції від 30.06.1999 року зі змінами та доповненнями, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Згідно ч. 5 ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Статтею 4-3 ГПК України визначено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

У відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний суд за наявними в матеріалах справи і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом. Якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Якщо інше не передбачено Законом, розпорядником майна може бути призначено фізичну особу - суб'єкта підприємницької діяльності, яка має вищу юридичну чи економічну освіту володіє спеціальними знаннями та не є зацікавленою особою щодо боржника і кредиторів відповідно до ст. 1 цього Закону. Згідно з цим Законом одна і та ж особа може виконувати функції арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на всіх стадіях провадження у справі про банкрутство відповідно до вимог цього Закону. Якщо інше не передбачено цим Законом, арбітражні керуючі діють на підставі ліцензії арбітражного керуючого, виданої уповноваженим органом у порядку, встановленому законом. (ч.ч. 1, 2 статті 3-1 Закону).

За приписами ч. 3 ст. 3-1 та ч. 5 ст. 13 Закону арбітражними керуючими не можуть бути призначені: особи, які згідно з цим Законом вважаються заінтересованими; особи, які здійснювали раніше управління цим боржником - юридичною особою, за винятком випадків, коли з дня усунення цієї особи від управління зазначеним боржником минуло не менше трьох років, якщо інше не встановлено цим Законом; особи, яким заборонено здійснювати цей вид підприємницької діяльності або займати керівні посади; особи, які мають судимість за вчинення корисливих злочинів. До призначення арбітражним керуючим особа має подати до господарського суду заяву, в якій зазначається, що вона не належить до жодної категорії вищезазначених осіб ( ч. 3 ст. 3-1 Закону).

Як вбачається з матеріалів справи та зазначалося вище ухвалою 06.08.2015 усунуто арбітражного керуючого Ноговського І.Л. від виконання обов'язків ліквідатора банкрута, та зобов'язано останнього виконувати обов'язки ліквідатора до призначення судом іншого ліквідатора банкрута.

Голову комітету кредиторів зобов'язано у триденний термін скликати збори комітету кредиторів за місцезнаходженням боржника на розгляд яких внести питання про кандидатуру арбітражного керуючого для призначення ліквідатором банкрута у цій справі.

Комітету кредиторів встановлено строк до 21 серпня 2015 року надати суду пропозицію про кандидатуру арбітражного керуючого на посаду ліквідатора банкрута. Звернути увагу комітету кредиторів, що у разі ненадання такої кандидатури до установленого строку суд визначить особу арбітражного керуючого самостійно.

На виконання ухвали суду УПФ України в м. Смілі та Смілянському районі звернулася до місцевого суду з клопотанням від 19.08.2015 8828/11 про призначення ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Іванюка О.М., посилаючись на рішення, яке прийнято комітетом кредиторів банкрута та відображено в протоколі засідання комітету кредиторів від 19.08.2015.

Апеляційний суд не приймає до уваги твердження публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго», зазначені в апеляційній скарзі стосовно неправомочності зборів комітету кредиторів від 19.08.2015 в зв'язку з неналежним їх ініціатором - УПФ України в м. Смілі та Смілянському районі, оскільки дані збори кредиторів були проведені на виконання вказівки суду для обговорення та внесення кандидатури арбітражного керуючого, а ст. 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не містить положень про обов'язковість скликання або проведення зборів комітету кредиторів лише арбітражним керуючим.

В даному випадку УПФ України в м. Смілі та Смілянському районі є ініціюючим кредитором, який має 51% загальної кількості голосів та є учасником комітету кредиторів, що надає йому право скликати збори комітету кредиторів в той час, як пояснення ПАТ «Черкасиобленерго» щодо власної бездіяльності з приводу організації зборів комітету кредиторів є невмотивованими.

Відповідно до матеріалів справи арбітражним керуючим Іванюком О.М. подано заяву відповідно до частини 3 статті 3-1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" про відсутність умов і обставин, які перешкоджають призначенню його ліквідатором банкрута.

В заяві арбітражний керуючий зазначив про присвоєння йому четвертого (IV) рівня кваліфікації рішенням Комісії при Міністерстві юстиції України від 28.10.2014 № 6.

В той же час колегія суддів звертає увагу, що боржник у даній справі - є державне підприємство.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" державний орган з питань банкрутства: пропонує господарському суду кандидатури арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) для державних підприємств або підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує двадцять п'ять відсотків, щодо яких порушена справа про банкрутство, та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Постановою Кабінету міністрів № 228 від 02.07.2014 «Про затвердження Положення про Міністерство юстиції України» затверджено Положення про Міністерство юстиції України в ст. 1 якого встановлено, що Мін'юст є державним органом з питань банкрутства.

Стаття 4 Положення про Міністерство юстиції України містить перелік функцій, які виконує даний орган у відповідності до покладених на нього завдань. Відповідно до даного переліку на Мін'юст законодавець не покладає більше такого обов'язку як внесення пропозицій до господарського суду кандидатур арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) для державних підприємств.

Так, законодавцем передбачено механізм автоматизованого відбору кандидатів на призначення арбітражних керуючих у справах про банкрутство, зокрема, державних підприємств, що закріплений в Положенні про автоматизовану систему з відборів кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство, яке затверджене Постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 16.01.2013 № 1.

Відповідно до положень п. 4.2.2 та п. 4.8.6 Положення про автоматизовану систему з відборів кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство, дана справа за коефіцієнтом складності відноситься до п'ятої категорії, а автоматизований відбір кандидата арбітражного керуючого для призначення у справу про банкрутство п'ятої категорії складності здійснюється з числа арбітражних керуючих, які відповідно до Реєстру відповідають п'ятому рівню кваліфікації, незалежно від принципу територіальності.

На підставі вищенаведеного рівень кваліфікації арбітражного керуючого Іванюка О.М. не відповідає рівню складності даної справи.

Даного факту судом першої інстанції не було враховано під час винесення оскаржуваної ухвали, а тому висновок про відповідність даної кандидатури арбітражного керуючого вимогам Закону не відповідає дійсності в наслідок чого дана ухвала підлягає скасуванню, а справа направленню до місцевого господарського суду для подальшого розгляду.

Стосовно тверджень ПАТ «Черкасиобленерго» щодо незаконного застосування місцевим господарським судом ст. 52 Закону України «Про відновлення платоспроможності або визнання боржника банкрутом» в редакції від 22.12.2011 колегія суддів зазначає, що оскаржувана ухвала не містить посилань саме на цю норми. Так місцевим господарським судом зазначено в п'ятому абзаці мотивувальної частини ухвали ст. 52 Закону України «Про відновлення платоспроможності або визнання боржника банкрутом», однак в якій саме редакції Закону дана норма застосована судом не зазначено, як и не процитовано текст даної норми.

Колегія суддів порівнявши положення ст. 52 Закону України «Про відновлення платоспроможності або визнання боржника банкрутом», як в редакції від 22.12.2011 (строк та час проведення аукціону) так в редакції від 30.06.1999 (особливості банкрутства відсутнього боржника) дійшла висновку про недоцільність застосування в даному випадку ст. 52 Закону в жодній редакції.

Крім того, суд виносячи оскаржувану ухвалу також керувався ст. 53 ГПК України, якою передбачено можливість відновлення та продовження процесуальних строків, а тому доцільність застосування і даної норми права є сумнівною.

Стосовно порушення місцевим господарським судом ст. 22 ГПК України, в зв'язку з не повідомленням належним чином сторін про час та місце проведення судового засідання, за наслідками якого винесено оскаржувану ухвалу, колегія суддів зазначає, що ухвала господарського суду Черкаської області від 21.08.2015 у справі № 10/2180 була винесена судом без виходу у судове засіданні, а тому в справі відсутня інформація про його призначення та протокол судового засідання відповідної дати.

Однак чинне законодавство не містить норми, яка зобов'язує господарський суд в обов'язковому порядку розглянути саме в судовому засіданні відповідне клопотання, крім того будь-яке посилання на таку норму відсутнє в апеляційній скарзі.

В той же час колегія суддів враховуючи актуальність питання для даної справи, яке викладене в клопотанні про призначення арбітражного керуючого Іванюка О.М. ліквідатором банкрута у даній справі вважає, що воно потребувало розгляду в судовому засіданні, оскільки стосується прав і інтересів всіх учасників в даній справі, як кредиторів так і орган управління ДП «МЗ «Оризон», тобто Міністерство економічного розвитку і торгівлі України.

Отже, вищенаведені порушення місцевого господарського суду, зазначені, в апеляційній скарзі публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго», приймаються апеляційним судом до відома однак не розглядаються як безумовні підстави для скасування оскаржуваної ухвали.

Посилання публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» на порушення ч. 2 п. 2 ст. 2 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14.05.1992 року в редакції від 30.06.1999 року колегією суддів також не розглядаються в якості підстави для скасування, оскільки Положення про Міністерство юстиції України, яке зазначалось вище, більше не передбачає відповідної функції міністерства, яке є державним органом з питань банкрутства, а саме надання пропозиції господарському суду кандидатури арбітражного керуючого.

Крім того, колегія суддів вважає безпідставними посилання Міністерства промислової політики України на порушення місцевим господарським судом ч. 1 ст. 114 закону України «Про відновлення платоспроможності або визнання боржника банкрутом» в редакції від 22.12.2011, оскільки відповідно до п.п. 1, 1-1 прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14.05.1992 року в редакції від 22.12.2011 року зі змінами та доповненнями та положення інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013 року № 01-06/606/2013 «Про Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у редакції Закону України від 22.12.2011 N 4212-VI провадження у даній справі відбувається відповідно до положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14.05.1992 року в редакції від 30.06.1999 року зі змінами та доповненнями.

Згідно зі ст. 104 ГПК України, підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала місцевого господарського суду підлягає скасуванню в зв'язку з невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи та неправильним застосування норм матеріального права, а справа направленню до суду першої інстанції для подальшого розгляду, зокрема, вирішення питання щодо обрання кандидатури арбітражного керуючого для призначення його ліквідатором боржника з дотриманням законних прав учасників провадження у справі.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 4-1, 4-2, 4-3, 4-7, 32-34, 43, 91, 94, 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» та апеляційну скаргу Міністерство економічного розвитку і торгівлі України задовольнити.

Ухвалу господарського суду Черкаської області від 21.08.2015 у справі № 10/2180 скасувати.

Справу № 10/2180 направити до господарського суду Черкаської області для вирішення питання щодо обрання кандидатури арбітражного керуючого для призначення його ліквідатором державного підприємства «Машинобудівний завод «Оризон».

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді М.Л. Доманська

В.О. Пантелієнко