ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07.10.2015 Справа № 905/275/15

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Чернової О.В., суддів Бокової Ю.В., Величко Н.В. при секретарі судового засідання Вороніній О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ІЗІ ЛАЙФ", м.Київ

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Капіталстрой груп», м. Донецьк

до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Донспецпром", м.Донецьк

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», м. Київ

про стягнення 40 616 430, 15 грн.

За участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_1 - за дов. № 314 від 16.12.2014р.

Від відповідача-1: не з'явився

Від відповідача-2: не з'явився

Від третьої особи: ОСОБА_1 за дов. № 09-32/857 від 15.12.2014р.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ІЗІ ЛАЙФ", м.Київ звернулося до господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Капіталстрой груп", м.Донецьк, відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Донспецпром", м.Донецьк про стягнення 40616430,15 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем-1 зобов'язань за договором про відкриття кредитної лінії №15-93/17-4701/07 від 25.10.2007 року (далі Кредитний договір).

Судом встановлено, що позивач вже звертався з аналогічним позовом до господарського суду Донецької області. Ухвалою господарського суду Донецької області від 07.04.2011р. порушено провадження у справі № 28/78 за позовом ТОВ «Компанія з управління активами «ІЗІ ЛАЙФ» до Товариства з обмеженою відповідальністю "Капіталстрой груп», м.Донецьк та Товариства з обмеженою відповідальністю "Донспецпром", м.Донецьк про стягнення заборгованості за кредитним договором № 15-93/17-4701/07 від 25.10.2007 року та договором поруки № 15-94/17-6806/07 в сумі 40616430,15 грн. Проте, розгляд справи не завершений, у зв'язку із захопленням приміщенням суду та проведенням Антитерористичної операції у місті Донецьку матеріали справи втрачені.

За змістом п.7.6 Постанови Пленуму ВГСУ № 2 від 24.11.14 року ( зі змінами) не підлягає відновленню справа, втрачена до закінчення судового розгляду. В такому разі заявник не позбавлений права на подання нової позовної заяви (іншого звернення, передбаченого ГПК) у загальному порядку.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 19.05.2015р. відмовлено у задоволенні клопотання ТОВ «Компанія з управління активами «ІЗІ ЛАЙФ» про відновлення провадження у справі № 28/78.

05.06.2015р. Позивач звернувся з вказаним позовом. Суд розглядає справу з урахуванням позовних вимог, сформованих станом на 07.04.2011 року, які були своєчасно заявлені, проте не розглянуті судом по суті у зв'язку із обставинами, зазначеними вище.

Ухвалою судді господарського суду Донецької області від 08.06.2015р. порушено провадження в цій справі.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 18.06.2015 року залучено Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестеційнийи банк" в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні Позивача.

Протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів від 06.08.2015р. визначено склад колегії для розгляду справи: головуючий суддя Чернова О.В., судді: Бокова Ю.В., Величко Н.В.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги . Представники відповідачів у судове засідання не з'явились.

За відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців місцезнаходженням Відповідачів є місто Донецьк.

З огляду на те, що у господарського суду наявні достовірні (документально підтверджені) відомості про неможливість здійснення поштових відправлень до міста Донецька, а саме акти № 421,422 від 09 червня 2015 року, № 648 від 25.06.2015р, б/н від 22.07.2015р., якими підтверджено неможливість направлення кореспонденції за адресою Відповідачів в м. Донецьку, а також на те, що за зазначеним в ЄДР юридичних осіб і та фізичних осіб-підприємців номером телефону, як засобом звязку з юридичною особою повідомити Відповідачів про дату, час та місце судового засідання не вбачається можливим через відсутність звязку з абонентом, що підтверджується наявними в матеріалах справи телефонограмами № 83, 88 від 03.07.2015р., інформація про час і місце судового засідання розміщена на сторінці господарського суду Донецької області (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/), докази чого наявні в матеріалах справи.

Таке повідомлення Відповідача вважається належним відповідно до приписів підпунктів 1-4 пункту 6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14 "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції" (у редакції Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 01.12.2014 № 01-06/2052/14).

Також, відповідно до приписів Закону України «Про доступ до судових рішень» ухвала про порушення провадження у справі та ухвали про відкладення розгляду справи розміщені на офіційному сайті Єдиного державного реєстру судових рішень (http://www.reyestr.court.gov.ua).

Суд вважає за можливе розглянути спір в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в справі матеріалами, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин, а неявка належним чином повідомленого Відповідача і ненадання ним витребуваних документів у світлі достатності наданого судом часу для реалізації процесуальних прав останнім відповідно до приписів ст.ст. 4-3, 22, 33 Господарського процесуального кодексу України істотним чином не впливають на таку кваліфікацію.

Заслухавши у судовому засіданні представника Позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду сторонами докази в порядку ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВСТАНОВИВ:

25 жовтня 2007 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) (далі банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Капіталстрой груп" (далі позичальник або відповідач-1) укладений кредитний договір про відкриття кредитної лінії №15-93/17-4701/07/3 (далі кредитний договір).

Предметом договору є надання Банком Позичальнику фінансового кредиту шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії у сумі, яка не може перевищувати 30000000,00 грн., на умовах, передбачених цим договором .

П. 1.2 договору (в редакції договору про внесення змін №15-93/17-4701/07/3 від 01.10.2008р. до кредитного договору) сторони встановили дату остаточного повернення всіх отриманих в межах кредитної лінії сум кредиту - 19 жовтня 2010 року, або протягом 5 календарних днів з моменту пред'явлення банком вимоги про повернення сум кредиту та сплати процентів у зв'язку з настанням одного з випадків, вказаних у п.3.3.4 кредитного договору.

Відповідно до п. 2.2 (в редакції договору про внесення змін №15-93/17-4701/07/10 від 01.09.2010р.) договору проценти за користування кредитом нараховуються банком з дати першої оплати розрахункових документів Позичальника з позичкового рахунку по дату повного і остаточного повернення всіх отриманих в межах кредитної лінії коштів. При розрахунку процентів використовується метод «факт/факт», виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році. Розмір відсоткової ставки 12% річних. Проценти за користування кредитом нараховуються банком у передостанній робочий день звітного місяця за період попередній даті нарахування та у день повного погашення кредиту. Проценти нараховані у передостанній робочий день місяця сплачуються позичальником не пізніше останнього робочого дня звітного місяця. В грудні проценти нараховуються банком 29 грудня (або в останній робочий день до 29 грудня) за період попередній даті нарахування по 31 грудня включно. Проценти нараховані 29 грудня (або в останній робочий день до 29 грудня) сплачується позичальником не пізніше останнього робочого місяця. Проценти, нараховані за період з 29 вересня 2008 року по 28 вересня 2010 року сплачуються Позичальником не пізніше 01 листопада 2010р.

Пунктом 2.3. договору встановлено, що за управління фінансовим кредитом у формі кредитної лінії позичальник сплачує банку комісійну винагороду у розмірі 1000 гривень без ПДВ. Комісійна винагорода за управління фінансовим кредитом у формі кредитної лінії нараховується банком щомісячно 26 числа за повний календарний період місяця та сплачується позичальником щомісяця не пізніше останнього робочого дня звітного місяця з поточного рахунку позичальника. У день остаточного повернення кредиту позичальник сплачує комісійну винагороду у повному розмірі.

Згідно з п. 3.2.2. договору позичальник зобов'язується своєчасно сплачувати плату за кредит та проценти за неправомірне користування кредитом на умовах і в порядку, передбачених цим договором, а також суми передбаченої цим договором неустойки.

З п. 4.1. договору вбачається, що за несвоєчасну сплату сум кредиту та/або відсотків за неправомірне користування кредитом Позичальник сплачує банку за кожний день прострочення пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення, та нараховується щоденно з дати виникнення обставин до дати припинення цих обставин включно.

Договорами про внесення змін до договору про відкриття кредитної лінії №15-93/17-4701/07 від 25.10.2007р. неодноразово відстрочувались зобов'язання по сплаті відсотків за кредитом та комісійної винагороди.

25 жовтня 2007 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком, Товариством з обмеженою відповідальністю "Капіталстрой груп" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Донспецпром" (далі поручитель або відповідач-2) укладений договір поруки №15-94/17-6806/07, відповідно до п 1.1. якого поручитель, у випадку невиконання та/або неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором про відкриття кредитної лінії №15-93/17-4701/07 від 25.10.2007р. та всіма договорами в про внесення змін та/або доповнень до нього, що будуть укладені в майбутньому зобовязується перед кредитором відповідати за погашення заборгованості на засадах солідарного боржника по сплаті:

а) Ліміту кредитної лінії - 30000000,00 грн.;

б) Процентів, нарахованих за користування кредитом з розрахунку 12% річних;

д) Комісійної винагороди за управління фінансовим кредитом;

У випадку невиконання або прострочення виконання боржником зобовязань, що випливають із Договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором як солідарний боржник в тому ж обсязі, що і боржник.

Оцінивши договір про відкриття кредитної лінії №15-93/17-4701/07 від 25.10.2007р., з якого виникли цивільні права та обов'язки сторін, суд дійшов висновку, що укладений між сторонами правочин за своїм змістом та правовою природою є договором кредиту, який підпадає під правове регулювання норм §2 глави 71 Цивільного кодексу України та ст. 345-346 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Оцінивши договір поруки, який був укладений між Банком та відповідачами, суд дійшов висновку, що укладений сторонами правочин за своїм змістом та правовою природою є договором забезпечення, який підпадає під правове регулювання параграфа 3глави 49 Цивільного кодексу України.

26.11.2010р. між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ІЗІ ЛАЙФ" (далі позивач або новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги №39/128, відповідно до п. 1.1. якого Банк передає (продає) новому кредитору, належне йому право вимоги за кредитним договором про відкриття кредитної лінії №15-93/17-4701/07 від 25.10.2007р. (разом з договорами про внесення змін), укладеним між Банком та Товариством з обмеженою відповідальністю "Капіталстрой груп".

Пунктом 1.2 договору сторони встановили, що він спрямований на врегулювання цивільних правовідносин, що виникають з приводу відступлення в порядку та на умовах, визначених цим договором та чинним в Україні законодавством, Банком новому кредитору права вимоги, в межах яких новий кредитор стає кредитором за кредитним договором, укладеним між Банком та ТОВ «Капіталстрой груп».

У відповідності до п. 1.3 до нового кредитора переходить право вимагати від позичальника належного та реального виконання наступних обов'язків:

- повернення грошових коштів в розмірі 29 820000,00 грн., отриманих відповідачем-1 згідно кредитного договору;

- повернення нарахованих станом на дату укладання цього договору, процентів за користування кредитом в сумі 9 163557,03 грн.;

- повернення нарахованої, але не отриманої комісійної винагороди в сумі 26 000,00грн.;

- сплати неустойки в формі та в розмірах, що визначена в кредитному договорі;

- інших обов'язків, встановлених кредитним договором.

Згідно з п. 1.4 договору до нового кредитора переходять всі без винятку права та обов'язки Банку за кредитним договором.

За змістом п.1.7 договору за відступлення права вимоги до нового кредитора переходять всі права кредитора у відношенні до боржника після зарахування в повному обсязі суми відшкодування, визначеної сторонами в п. 2.1.1 договору.

Згідно п. 1.8 сторони визначили, що до нового кредитора переходять права за договорами, що забезпечують виконання кредитного договору, у тому числі за договором поруки № 15-94/17-6806/07 від 25.10.2007р., укладеним з відповідачем-2.

Договір про відступлення права вимоги №39/128 від 26.11.2010р. підписаний та скріплений печатками обох сторін без зауважень.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 07.08.2012 року у справі № 19/28 пд, яке набрало законної сили, був встановлений факт того що, платіжним дорученням №146 від 26.11.2010 року ТОВ ""Компанія з управління активами "Ізі Лайф", перерахувало ПАТ "Акціонерний комерційний промислово- інвестиційний банк" грошові кошти в сумі 39 009 557, 03 грн., внаслідок чого на підставі п.п.1.7, 2.1.1 договору відступлення права вимоги №39/128 від 26.11.2010 набув права первісного кредитора за кредитним договором про відкриття кредитної лінії №15-93/17-4701/07 від 25.10.2007 р., в тому числі - право вимагати від позичальника повернення отриманих в межах кредитної лінії сум кредиту та сплати процентів.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що право вимоги за договором про відкриття кредитної лінії №15-93/17-4701/07 від 25.10.2007р. та договору поруки № 15-94/17-6806/07 віфд 25.10.2007р. перейшли до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ІЗІ ЛАЙФ" та наразі останній є кредитором за вказаними договорами.

Як вбачається зі змісту договору про відкриття кредитної лінії №15-93/17-4701/07 від 25.10.2007р. та договорів про внесення змін до нього; договору поруки №15-94/17-6806/07 від 25.10.2007р., сторонами погоджено всі істотні умови вищевказаних правочинів. Оскільки сторонами не надано доказів їх припинення або визнання у встановленому порядку недійсними, виходячи із встановленої ст.204 Цивільного кодексу України презумпції правомірності правочину, суд вважає зазначені правочини дійсними та обов'язковими для виконання сторонами.

Як свідчать матеріали справи Відповідач-1 отримав кредитні кошти, використав їх задля поповнення обігових коштів та спрямував їх на виробничі потреби.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 05.03.2012р., залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 24.04.2012р. у справі № 28/82пд, предметом розгляду якого було визнання недійсним кредитного договору про відкриття кредитної лінії №15-93/17-4701/07 від 25.10.2007р., вставлено факт виконання Банком зобов'язань за кредитним договором у повному обсязі.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), ст.ст.525,526 ЦК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом.

Як зазначає позивач, за відповідачем обліковується заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії №15-93/17-4701/07 від 25.10.2007р., що складається з заборгованості за кредитом в сумі 29820000,00грн., заборгованості за відсотками в сумі 9163557,03 грн., заборгованості за комісією в сумі 26 000,00 грн.

В підтвердження зазначеного, позивачем до матеріалів справи надані виписки ПАТ «Промінвестбанку» за аналітичними рахунками бухгалтерського обліку за Планом рахунків , з яких вбачається , що станом на дату відступлення права вимоги заборгованість відповідача-1 за кредитним договором складала: за кредитом 29820000,00 грн., за комісією 26000,00грн., за відсотками 9163557,03грн.

26.11.2010 року зазначена заборгованість відшкодована за рахунок відступлення прав вимоги за договором, укладеним між Банком та позивачем.

Як вбачається з матеріалів справи, в період з 26.11.2010 року по теперішній час відповідачами не здійснювалось виконання зобов'язань за кредитним договором, у зв'язку з чим на дату розгляду справи заборгованість складається із боргу за кредитом в сумі 29820000,00 грн., за відсотками в сумі 9163557,03грн. та комісією в сумі 26000,00 грн.

В порушення ст. 33 ГПК України, відповідачами належними та допустимими доказами не спростовано факт невиконання зобов'язань за укладеними правочинами та факт неотримання кредитних коштів, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача в цій чістині.

Відповідно до ст.ст.611, 612 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав у строк, встановлений договором або законом. Особливості регулювання відповідальності за порушення грошових зобов'язань у відносинах суб'єктів господарювання визначаються приписами статей 534, 549-552 ЦК України, статей 229-234 ГК України та Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань".

У відповідності до п. 4.1 договору позивач заявив до стягнення пеню за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 1228338,90грн., пеню за несвоєчасну сплату відсотків в сумі 377463,23грн. та пеню за несвоєчасну сплату комісійної винагороди в розмірі 1070,99грн.

За змістом ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Проте, як встановлено судом, п.2.5 кредитного договору та п. 3.2 договору поруки, сторони встановили строк нарахування пені до дати припинення обставин, які є підставою для нарахування пені.

Перевіривши розрахунок пені за несвоєчасне повернення кредиту, сплату відсотків та комісії, нарахованої позивачем за період з 27.11.2010 року по 3.03.2011 року, судом встановлена його арифметична вірність та відповідність приписам кредитного договору.

При вирішенні питання про задоволення вимог про стягнення пені судом враховано, що зазначені вимоги були заявлені позивачем у квітні 2011 року в межах справи №28/78. Протягом тривалого розгляду справи відповідачами не здійснено жодних дій, спрямованих на виконання зобов'язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків. Крім іншого, суд вважає неможливим застосування до спірних правовідносин приписи ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", за змістом якої на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року, оскільки позивач реалізував своє право на нарахування та заявлення до стягнення пені у 2011 році.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Аналогічні за змістом умови щодо солідарної відповідальності поручителя містяться в п.1.2 договору поруки №15-94/17-6806/07 від 25.10.2007р.

За приписами ч.1 ст.543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Як зазначалося вище, відповідач-2 прийняв на себе зобов'язання щодо солідарної відповідальності за виконання відповідачем-1 грошових зобов'язань за кредитним договором. Прийнятий відповідачем-2 обов'язок надає кредиторові (позивачу) право, при порушенні позичальником зобов'язання, вимагати його виконання від будь-якої зобов'язаної особи - позичальника або/та поручителя.

Беручи до уваги те, що вимоги позивача про стягнення на підставі договору поруки 15-94/17-6806/07 від 25.10.2007р. заборгованості за кредитним договором про відкриття кредитної лінії №15-93/17-4701/07 від 25.10.2007р. в сумі 40616430,15грн. є правомірними, доведені належним чином та відповідачами не спростовані, вони підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 525, 526, 534, 549-552, 554, 611, 612, 629, §2 Глави 71 Цивільного кодексу України, ст.ст.193, 229-234, 345-346 Господарського кодексу України, ст.1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", ст.ст.1, 4, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ІЗІ ЛАЙФ", м.Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю "Капіталстрой груп", м.Донецьк та Товариства з обмеженою відповідальністю "Донспецпром", м.Донецьк про стягнення 40 616 430,15 грн. - задовольнити.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Капіталстрой груп" (83076, м. Донецьк, вул. Тіпанова, 16, ) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Донспецпром" (83087, м. Донецьк, вул. Калініна, 51, ) на корить Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ІЗІ ЛАЙФ" (03040, м. Київ, проспект 40-річчя Жовтня, б.92/1, ) заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії №15-93/17-4701/07 від 25.10.2007р., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 29820000,00 грн., заборгованості по сплаті відсотків в сумі 9163557,03 грн., заборгованість по сплаті комісійної винагороди в сумі 26 000,00грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 1228338,90 грн., пені за несвоєчасну сплату відсотків в сумі 377463,23 грн., пені за несвоєчасну сплату комісійної винагороди в сумі 1070,99 грн., витрат по сплаті державного мита в сумі 25500,00 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 236,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано.

Головуючий суддя О.В. Чернова

Суддя Ю.В. Бокова

Суддя Н.В. Величко

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписано 09.10.2015р.