РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2015Справа №910/16515/15

За позовомПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна»
доПриватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія»
простягнення 18 806,51 грн.
Суддя Босий В.П.

Представники сторін:

від позивача:Карась В.В.
від відповідача: Власюк В.В.

Обставини справи:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна» (надалі - ПАТ «СК «Універсальна») звернулось до господарського суду міста Києва із позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» (надалі - ПАТ «УОСК») про стягнення 18 806,51 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ПАТ «СК «Універсальна» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту №3014/219/007481 від 03.03.2014 р. внаслідок настання страхової події дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля марки Ford Mondeo, реєстраційний номер НОМЕР_1, а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України «Про страхування» та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля Skoda Felicia, реєстраційний номер НОМЕР_2, яким скоєно ДТП, застрахована ПАТ «УОСК» на підставі полісу №АІ/2622497, а тому позивач вказує, що обов'язок з відшкодування збитків покладається на відповідача.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.06.2015 р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 22.07.2015 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.07.2015 р. розгляд справи відкладено на 19.08.2015 р. у зв'язку з неявкою представників сторін.

24.07.2015 р. представником відповідача до канцелярії суду подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував в частині включення до суми страхового відшкодування вартості ПДВ у розмірі 3 397,70 грн.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду міста Києва №04-23/1237 від 18.08.2015 р. призначено повторний автоматичний розподіл справи у зв'язку з перебуванням судді Літвінової М.Є. на лікарняному.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.08.2015 р. справу №910/16515/15 передано для розгляду судді Босому В.П.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.08.2015 р. справу прийнято до свого провадження суддею Босим В.П. та призначено до розгляду на 02.09.2015 р.

Судове засідання 02.09.2015 р. не відбулося у зв'язку з чим ухвалою господарського суду міста Києва від 07.09.2015 р. розгляд справи призначено на 30.09.2015 р.

Представник позивача в судове засідання з'явилася, надала пояснення по суті спору, позов підтримала та просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, надав пояснення по справі, проти задоволення позовних вимог заперечував частково з огляду на викладені у відзиві на позовну заяву обставини.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судовому засіданні складався протокол згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

03.03.2014 р. між ПАТ «СК «Універсальна» (страховик) та ОСОБА_3 (страхувальник) був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту №3014/219/007481 (надалі - «Договір»), об'єктом страхування за яким є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням майном, а саме: автомобілем Ford Mondeo, реєстраційний номер НОМЕР_1, на випадок настання страхових випадків, зокрема, пошкодження чи знищення транспортного засобу або його частин внаслідок ДТП.

18.11.2014 р. о 09:45 год. на 317 км а/д Київ-Харків сталася ДТП за участі застрахованого автомобіля Ford Mondeo, реєстраційний номер НОМЕР_1, та автомобіля Skoda Felicia, реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, що спричинило пошкодження обом автомобілям.

Факт скоєння ДТП підтверджується відомостями про дорожньо-транспортну пригоду №9464734.

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_4 вимог Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Ладижинського міського суду Вінницької області від 19.12.2014 р. у справі №135/1739/14-п, відповідно до якої ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого

ст. 124 КУпАП.

Відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження (звіту) №102/12/14 від 03.12.2014 р., складеного суб'єктом оціночної діяльності - ФОП ОСОБА_5, вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля Ford Mondeo, реєстраційний номер НОМЕР_1, що дорівнює вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу, в результаті його пошкодження при ДТП складає 20 739,68 грн.

На підставі страхового акту №11970/1 (31661/к/п) від 18.11.2014 р., затвердженого 10.07.2014 р., позивач, виконуючи свої зобов'язання за Договором, перерахував на рахунок СТО (ТОВ «Дилерська компанія «Полтава-Автосвіт») суму страхового відшкодування у розмірі 19 806,51 грн., що підтверджується платіжним дорученням №72354 від 12.01.2015 р.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Із відомостей про дорожньо-транспортну пригоду №9464734 вбачається, що транспортний засіб - автомобіль Skoda Felicia, реєстраційний номер НОМЕР_2, яким спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди автомобілю Ford Mondeo, реєстраційний номер НОМЕР_1, належить ОСОБА_6 та знаходився під керуванням ОСОБА_4

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем Skoda Felicia, реєстраційний номер НОМЕР_2, встановлена у судовому порядку.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля Skoda Felicia, реєстраційний номер НОМЕР_2, застрахована ПАТ «УОСК» на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/2622497.

Полісом №АІ/2622497 передбачено, що франшиза становить 1 000,00 грн., а ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб - 50 000,00 грн.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_4 користувався транспортним засобом на законній підставі, а відтак відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації ним автомобіля Skoda Felicia, реєстраційний номер НОМЕР_2, була застрахована ПАТ «УОСК».

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

За змістом статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції з 19.09.2011 р.) строк виконання грошового зобов'язання страховика за полісом ОСЦПВВНТЗ по виплаті особі, яка має право на отримання страхового відшкодування, такого відшкодування становить 90 днів з моменту отримання відповідної заяви.

Із матеріалів справи вбачається, що заявою №УН809Р від 18.03.2015 р. позивач звернувся до відповідача з вимогою про сплату страхового відшкодування у розмірі 18 806,51 грн.

Стосовно твердження відповідача про неправомірне включення до суми страхового відшкодування податку на додану вартість суд відзначає наступне.

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено перелік витрат, які відшкодовуються страховою компанією, до яких, поміж іншого, належать витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу.

Згідно з частиною 1 статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Частиною 36.4 статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Згідно зі статтею 993 Цивільного кодексу України та статтею 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За змістом глави 82 Цивільного кодексу України з урахуванням статті 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодування шкоди, яка виникла з деліктних відносин, спрямовано на виплату коштів, необхідних для виправлення пошкодженої речі.

При цьому, системний аналіз положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не ставить в залежність проведення страхового відшкодування від фактичного відновлення потерпілим чи іншою особою пошкодженого майна, що за змістом статті 319 Цивільного кодексу України є його правом, а не обов'язком. Тобто, потерпілий може замовити ремонт пошкодженого транспортного засобу після виплати страхового відшкодування у будь-якої особи (як платника податку на додану вартість, так і не платника цього податку).

Винятком з наведеного є внесені згідно Закону України від 05.07.2012 р. №5090-VI зміни до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за змістом яких якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Таким чином, підстави для визначення розміру відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу (вартість робіт та матеріалів) без урахування податку на додану вартість у суду відсутні.

Згідно з пунктом 36.6 статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Враховуючи розмір права зворотної вимоги, який перейшов до позивача, визначені полісом №АІ/2622497 розміри лімітів відповідальності та франшизи, а також встановлену судом вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати в розмірі 18 806,51 грн. (відшкодована вартість відновлювального ремонту у розмірі 19 806,51 грн. - 1 000,00 грн. франшизи) у строк до моменту звернення позивача із даним позовом до суду.

За таких обставин, позовні вимоги ПАТ «СК «Універсальна» є правомірними та обґрунтованими, а тому задовольняються судом у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 145; ідентифікаційний код 23734213) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 48-А; ідентифікаційний код 20113829) суму страхового відшкодування у розмірі 18 806 (вісімнадцять тисяч вісімсот шість) грн. 51 коп. та судовий збір у розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 02.10.2015 р.

Суддя В.П. Босий