РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2015Справа №910/20467/15

За позовомПублічного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКИЙ БІЗНЕС БАНК» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «УКРБІЗНЕСБАНК» Білої Ірини Володимирівни
доТовариства з обмеженою відповідальністю «АВАНКО»
простягнення 1 000,00 грн.
Суддя Підченко Ю.О.

Представники сторін:

від позивача:Пріцак І.Є. - представник за довіреністю
від відповідача:не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «УКРАЇНСЬКИЙ БІЗНЕС БАНК» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «УКРБІЗНЕСБАНК» Білої Ірини Володимирівни (надалі - ПАТ «УКРБІЗНЕСБАНК») звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНКО» (надалі - ТОВ «АВАНКО») про стягнення 1 000,00 грн., відповідно до договору доручення №БД-15/ІІІ/2014 від 25.07.2014р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.08.2015 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 25.09.2015 р.

Представник позивача в судове засідання 25.09.2015 р. з'явився, позовні вимоги підтримав та просить задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання 25.09.2015 р. не з'явився, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання буд повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. При цьому господарський суд виходить із наступного.

Пунктом 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачено, що за змістом статті 64 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Ухвала господарського суду міста Києва від 10.08.2015 про порушення провадження по справі була надіслана за належною адресою відповідача, а саме зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців: 01042, м.Київ, вул.Чигоріна, буд.55, оф.9.

При цьому ухвала суду про порушення провадження у справі отримана відповідачем, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення №555 667).

Приймаючи до уваги п. 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.2011 учасники судового процесу були належним чином повідомлені про час і місце проведення наступного судового засідання, тому судом з урахуванням вимог ст. ст. 42, 43 ГПК України створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом. Неприбуття до судового засідання представника відповідача, який був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання, не перешкоджає розгляду спору по суті, а тому справа розглядається за наявними в ній матеріалами згідно статті 75 ГПК України.

В судовому засіданні 25.09.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях складались протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

25.07.2014 р. між ТОВ «АВАНКО» (Довіритель) та ПАТ «УКРБІЗНЕСБАНК» (Повірений) було укладено Договір доручення БД-15/ІІІ/2014 (далі - Договір), згідно з п.1.1 якого Довіритель доручив, а Повірений зобов'язався надати за винагороду послугу з продажу цінних паперів. А саме: здійснити від імені та за рахунок Довірителя всі фактичні та юридичні дії щодо укладання договорів купівлі-продажу зазначених цінних паперів (надалі - ЦП) на умовах Договору.

Відповідно до п.1.2 Договору цінні папери, що є предметом договору: вид та форма цінних паперів - інвестиційні сертифікати імені; форма існування - без документарна; емітент - Товариство з обмеженою відповідальністю «Всеукраїнська управляюча компанія» (пайовий венчурний інвестиційний фонд «ЄВРО 2012» недиверсифіковного виду закритого типу); код за ЄДРПОУ емітента - 33340559; код за ЄДРІСІ емітента - 233894; код ISIN - UA; номінальна вартість одного ЦП - 10 000,00 (десять тисяч гривень 00 копійок); загальна кількість ЦП - 300 (триста) шт.; загальна номінальна вартість пакету ЦП - 3 000 000,00 (три мільйони гривень 00 копійок).

Згідно з п.1.3 Сторонами встановлено вид доручення - разове лімітне замовлення на продаж (ЛЗП): загальна вартість за якою Повірений має продати ЦП третій особі за ціною, що не нижче ніж 3 001 000,00 грн. (три мільйони одна тисяча гривень 00 копійок).

Розмір винагороди Повіреного: 1 000,00 грн. (одна тисяча гривень 00 коп.). без ПДВ. Оплата витрат, пов'язаних з переходом прав власності на ЦП, здійснюється кожною Стороною самостійно (п.1.6 Договору).

Повірений зобов'язаний підготувати, погодити з Довірителем текст договору купівлі-продажу ЦП та укласти з Покупцем договір купівлі-продажу ЦП в погоджений з Довірителем редакції згідно з умовами цього Договору (п.2.1.1 Договору).

Пунктом 2.2.2 Договору встановлено обов'язок Довірителя протягом 10-ти (десяти) банківських днів, наступних за днем виконання Повіреним умов п.2.1.2 підписати звіт Повіреного. Або надати мотивовану відмову у письмовій формі. В іншому випадку такий звіт вважається прийнятим Довірителем. Протягом 3-х (трьох) банківських днів, наступним за днем підписання звіту, сплатити Повіреному винагороду шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Повіреного (п.2.2.3 Договору).

Як вбачається з матеріалів справи 25.07.2014р. на виконання Договору було укладено договір купівлі-продажу цінних паперів №БВ-15/ІІІ/2014-1, копія якого наявна в матеріалах справи.

25.07.2014р. між сторонами було узгоджено звіт про виконання договору доручення №БД-15/ІІІ/2014-1 від 25.07.2014.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем отримано вимогу позивача вих. № 3287 від 26.06.2015 р. про погашення заборгованості 01.07.2015 р., однак відповіді на неї відповідачем позивачу надано не було, в зв'язку з чим позивач вимушений був звернутись до суду.

Спір у справі виник у зв'язку із невиконанням, на думку позивача, відповідачем грошового зобов'язання по оплаті винагороди розмір якої становить 1 000,00 грн.

Договір є договором доручення, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання статтями 1000, 1002, 1007 Цивільного кодексу України

Вказаний договір є підставою для виникнення у їх сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст.173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1000 Цивільного кодексу України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя.

Частиною 1 ст. 1002 Цивільного кодексу України повірений має право на плату за виконання свого обов'язку за договором доручення, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 1007 Цивільного кодексу України довіритель зобов'язаний виплатити повіреному плату, якщо вона йому належить.

За змістом статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно вимог ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Матеріалами справи, а саме звітом про виконання договору доручення №БД-15/ІІІ/2014-1 від 25.07.2014 підтверджується виконання позивачем Договору.

Таким чином, з наданих позивачем доказів вбачається, що позивач взяті на себе зобов'язання виконав належним чином, а відповідач в порушення умов Договору не сплатив на користь позивача винагороду у розмірі 1 000,00 грн.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Заборгованість відповідача перед позивачем у розмірі 1 00,00 грн. підтверджується матеріалами справи. Доказів погашення вказаної заборгованості відповідачем не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідач обставин, з якими чинне законодавство пов'язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов'язання, не наведено.

За таких обставин, позовна вимога ПАТ «УКРБІЗНЕСБАНК» до ТОВ «АВАНКО» про стягнення 1 000,00 грн. є правомірною та обґрунтованою.

У відповідності до частини 3 статті 49 ГПК України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Згідно з статтею 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» з 1 січня 2015 року мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становила 1 218,00 грн.

Оскільки позовна заява про стягнення заборгованості в розмірі 1 000,00 грн. є майновою, з відповідача в дохід Державного бюджету України підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 827,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариство «УКРАЇНСЬКИЙ БІЗНЕС БАНК» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «УКРБІЗНЕСБАНК» Білої Ірини Володимирівни до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНКО» про стягнення 1 000,00 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНКО» (01042, м.Київ, вул.Чигоріна, буд.15, оф.9, ) на користь Публічного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКИЙ БІЗНЕС БАНК» (83001, Донецька обл., місто Донецьк, вулиця Артема, будинок 125; ідентифікаційний код: 19388768; рахунок № 1 у Головному управлінні Національного банку по місту Києву і Київській області, МФО 321024) заборгованість в розмірі 1 000,00 грн. Видати наказ.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНКО» (01042, м.Київ, вул.Чигоріна, буд.15, оф.9, ) в дохід Державного бюджету України судовий збір в розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання повного тексту рішення - 30.09.2015 р.

Суддя Ю.О. Підченко