ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"30" вересня 2015 р. Справа № Б-25/88-02

вх. № 11489/2-25

Суддя господарського суду Казарцева В.В.

при секретарі судового засідання Ляшенко О.М.

за участю сторін:

ліквідатора - ОСОБА_2, ліцензія серії АВ №592881 від 18.11.2011 р.

прокурора - Гайдамаки А.М., службове посвідчення №009115 від 13.10.2012 р.

представника УПФУ в Харківському районі Харківської області - ОСОБА_3, довіреність №1460-05/24 від 10.02.2015 р.

представника ХОВ ФСС з ТВП - ОСОБА_4, довіреність №57 від 29.01.2013 р.

представників АК "Харківобленерго" - ОСОБА_5, довіреність №01-16юр/7566 від 02.09.2015 р., ОСОБА_6, довіреність №01-42юр/7396 від 31.08.2015 р.

Розглянувши скаргу УПФУ в Харківському районі Харківської області на дії арбітражного керуючого

по справі за заявою ТОВ "ОСОБА_4 - Трайд", м. Харків

до ВАТ "Мереф'янський склозавод", м. Мерефа

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 25.08.2015 р. скарга УПФУ в Харківському районі Харківської області на дії ліквідатора була призначена до розгляду на 30.09.2015 р.

Розпорядженням керівника апарату суду №1229 від 09.09.2015 р., у зв'язку з відпусткою судді Кононової О.В., відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, був призначений повторний автоматичний розподіл справи №Б-25/88-02.

09.09.2015 р. повторним автоматизованим розподілом судової справи між суддями справа №Б-25/88-02 призначена для розгляду судді Казарцевій В.В.

Присутній у судовому засіданні представник УПФУ в Харківському районі Харківської області підтримав скаргу у повному обсязі.

Ліквідатор у судовому засіданні проти скарги заперечував, повідомив про неможливість завершення ліквідаційної процедури, а саме - передання документів довгострокового зберігання до архівної установи, у зв'язку з відсутністю коштів; ухвалу суду від 25.08.2015 р. отримав 02.09.2015 р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №030668/6, проте вимоги зазначеної ухвали суду не виконав - відзив на скаргу не надав.

Присутні у судовому засіданні прокурор та представники кредиторів скаргу УПФУ в Харківському районі Харківської області підтримали у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив.

Постановою суду від 05.12.2002 р. ВАТ "Мереф'янський склозавод" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатора - арбітражного керуючого ОСОБА_7

Ухвалою суду від 10.12.2003 р. задоволено клопотання арбітражного керуючого ОСОБА_7, звільнено його від обов'язків ліквідатора за станом здоров'я та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_8

Ухвалою суду від 20.11.2006 р. задоволено клопотання комітету кредиторів, звільнено арбітражного керуючого ОСОБА_8 від обовязків ліквідатора, призначено ліквідатором арбітражного керуючого ОСОБА_1

Ухвалою суду від 02.04.2008 р. задоволено заяву ліквідатора ОСОБА_1 та припинено його обов'язки ліквідатора ВАТ "Мереф'янський склозавод", призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_9

Ухвалою суду від 07.06.2012 р., у зв'язку з анулюванням ліцензії арбітражного керуючого, суд усунув ОСОБА_9 від виконання обов'язків ліквідатора та призначив ліквідатором у справі арбітражного керуючого ОСОБА_2

21.08.2015 р. до суду від УПФУ в Харківському районі Харківської області надійшла скарга на дії ліквідатора ВАТ "Мереф'янський склозавод", в якій скаржник просив суд зобов'язати арбітражного керуючого ОСОБА_2 вжити заходи щодо завершення ліквідаційної процедури, провести комітет кредиторів, на якому надати звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс; за невиконання ухвал суду від 07.06.2012 р., 18.09.2012 р., 14.02.2013 р.,25.04.2013 р., 08.08.2013 р., 13.09.2013 р., 20.11.2013 р.., 21.01.2014 р., 19.03.2014 р., 20.05.2014 р., 02.07.2014 р., 16.09.2014 р., 12.11.2014 р., 15.01.2015 р., 17.03.2015 р., 13.05.2015 р. та 01.07.2015 р. прийняти рішення про застосування стягнення штрафу з арбітражного керуючого ОСОБА_2 в порядку ч.5 ст.83 ГПК України.

Згідно з абз.1 ч.4 ст.24 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону №784-ХІV від 30.06.1999 р.), у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає скарги на дії учасників ліквідаційної процедури.

Відповідно до ч.4 ст. 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону №784-ХІV від 30.06.1999 р.), дії ліквідатора (ліквідаційної комісії) можуть бути оскаржені до господарського суду власником майна (органом, уповноваженим управляти майном) банкрута; особою, яка відповідає за зобов'язаннями банкрута; кожним кредитором окремо або комітетом кредиторів; особою, яка, посилаючись на свої права власника або іншу підставу, передбачену законом чи договором, оспорює правомірність віднесення майнових активів або коштів до ліквідаційної маси.

Згідно з ч.1 ст.25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону №784-ХІV від 30.06.1999 р.), ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, вживає заходів по забезпеченню його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; здійснює інвентаризацію та оцінку майна банкрута згідно з законодавством; аналізує фінансове становище банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення дебіторської заборгованості банкруту; має право отримувати кредит для виплати вихідної допомоги працівникам, що звільняються внаслідок ліквідації банкрута, який відшкодовується в першу чергу згідно зі статтею 31 цього Закону за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута; з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю. Виплата вихідної допомоги звільненим працівникам банкрута провадиться ліквідатором у першу чергу за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута або отриманого для цієї мети кредиту; заявляє в установленому порядку заперечення по заявлених до боржника вимогах поточних кредиторів за зобов'язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство, і є неоплаченими; з підстав, передбачених частиною десятою статті 17 цього Закону, подає до господарського суду заяви про визнання недійсними угод боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; передає у встановленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових документів підлягають обов'язковому зберіганню; реалізує майно банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; повідомляє про своє призначення державний орган з питань банкрутства в десятиденний строк з дня прийняття рішення господарським судом та надає державному органу з питань банкрутства інформацію для ведення єдиної бази даних щодо підприємств-банкрутів; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч.12 ст.30 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону №784-ХІV від 30.06.1999 р.), зобов'язаний на вимогу господарського суду або державного органу з питань банкрутства надавати необхідні відомості щодо проведення ліквідаційної процедури.

Ухвалами суду від 07.06.2012 р., 18.09.2012 р., 14.02.2013 р., 25.04.2013 р., 08.08.2013 р., 13.09.2013 р., 20.11.2013 р.., 21.01.2014 р., 19.03.2014 р., 20.05.2014 р., 02.07.2014 р., 16.09.2014 р., 12.11.2014 р., 15.01.2015 р., 17.03.2015 р., 13.05.2015 р. та 01.07.2015 р. ліквідатор багаторазово був зобов'язаний завершити ліквідаційну процедуру та надати суду відповідні докази, був попереджений про відповідальність, передбачену законом, у разі невиконання вимог ухвал суду; ухвали суду отримував, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, однак вимоги суду не виконував.

14.02.2013 р., 08.08.2013 р. та 20.05.2014 р. судом були винесені окремі ухвали щодо арбітражного керуючого ОСОБА_2 при виконанні ним обов'язків ліквідатора ВАТ "Мереф"янський склозавод".

08.08.2013 р. суд, керуючись ст.90 ГПК України, направив на адресу прокуратури Харківської області повідомлення для проведення перевірки щодо наявності в діях арбітражного керуючого ОСОБА_2 при виконанні ним обов"язків ліквідатора ВАТ "Мереф"янський склозавод" ознак злочину, передбаченого ст.382 Кримінального кодексу України.

Судом встановлено, що попереднім ліквідатором ВАТ "Мереф'янський склозавод" арбітражним керуючим ОСОБА_9, у зв'язку з відмовою прийняття арбітражним керуючим ОСОБА_2 документів боржника, останні були передані до матеріалів справи.

Арбітражний керуючий ОСОБА_2 за весь час виконання своїх обов'язків ліквідатора ВАТ "Мереф'янський склозавод" не надав суду жодного звіту про виконання ліквідаційної процедури, не звертався до суду з заявами щодо надання можливості ознайомитися з матеріалами справи та систематично не виконував вимоги ухвал суду, що призвело до зупинення процесу ліквідації банкрута та затягування судового процесу.

Згідно з ч.3 ст.22 ГПК України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

Відповідно до ст.115 ГПК України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно з ч.5 ст.124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до п. 3.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р., неподання або несвоєчасне подання стороною у справі, іншими учасниками процесу доказів з неповажних причин, спрямоване на затягування судового процесу, має розцінюватись господарським судом як зловживання процесуальними правами.

Судом встановлено, що арбітражний керуючий ОСОБА_2 багаторазово надавав суд заяви про звільнення його від виконання обов'язків ліквідатора ВАТ "Мереф'янський склозавод", однак, суд своїми ухвалами багаторазово відмовляв ліквідатору у задоволенні заяв про усунення.

Арбітражний керуючий ОСОБА_2 за весь час виконання своїх обов'язків ліквідатора ВАТ "Мереф'янський склозавод" не надав суду жодного звіту про виконання ліквідаційної процедури, не звертався до суду з заявами щодо надання можливості ознайомитися з матеріалами справи та систематично не виконував вимоги ухвал суду, що призвело до зупинення процесу ліквідації банкрута та затягування судового процесу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе задовольнити скаргу УПФУ в Харківському районі Харківської області та зобов'язати ліквідатора вжити заходи щодо завершення ліквідаційної процедури ВАТ "Мереф'янський склозавод", провести комітет кредиторів, на якому надати звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс.

Керуючись ст. ст. 3-1, 22 - 32 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону №784-ХІV від 30.06.1999 р.), ст.86 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області (вх.№33615 від 21.08.2015 р.) задовольнити в повному обсязі.

2. Зобов'язати ліквідатора вжити заходи щодо завершення ліквідаційної процедури ВАТ "Мереф'янський склозавод", провести комітет кредиторів, на якому надати звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс.

3. Ухвалу направити ліквідатору, відділу з питань банкрутства Головного управління юстиції у Харківській області, кредиторам, УПФУ в Харківському районі Харківської області.

Суддя Казарцева В.В.