ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.10.15 Справа № 904/7397/15

За позовом: публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", м. Дніпропетровськ

до відповідача-1: товариства з обмеженою відповідальністю "Українське фінансове агентство "Верус", м. Дніпропетровськ

відповідача-2: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Чернігів

про стягнення 16 134,76 грн.

Суддя: Євстигнеєва Н.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2, довіреність №3438-К-О від 14 серпня 2015 року, спеціаліст з відпрацювання проблемної заборгованості

Від відповідача-1: не зявився

Від відповідача-2: не зявився

С У Т Ь С П О Р У:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулося до господарського суду із позовом, яким просить стягнути солідарно з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та товариства з обмеженою відповідальністю "Українське фінансове агентство "Верус" заборгованість за договором б/н від 02 березня 2012 року у розмірі 16 134,76 грн., з яких:

- 9 831,27 грн. - заборгованість за кредитом;

- 3 632,65 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 2 147,89 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором;

- 522,95 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем-2 умов договору банківського обслуговування №б/н від 02.03.2012. Відповідно до договору відповідачу-2 було встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок 4538, в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку позивача з відповідачем, що визначено і врегульовано "Умовами та правилами надання банківських послуг". Відповідач-2 за умовами договору свої зобов'язання належним чином не виконав, а саме не сплатив необхідні кошти для погашення заборгованості.

Вимога про стягнення з відповідача-1 обґрунтована посиланням на договір поруки №20302СNBES03N від 11 листопада 2013 року, відповідно до умов якого товариство з обмеженою відповідальністю "Українське фінансове агентство "Верус" прийняло на себе зобовязання відповідати перед позивачем за виконання відповідачем-2 зобов'язань за договором.

Відповідач-1 у судове засідання не з'явився, свого повноважного представника не направив, відзиву на позов не надав, про дату, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідач-2 у судове засідання не з'явився, відзиву на позовну заяву та витребуваних судом документів не надав, свого повноважного представника у судове засідання не направив. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином відповідно до вимог статті 64 Господарського процесуального кодексу України за змістом якої ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою, а у разі ненадання такої інформації за адресою їх місцезнаходження, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності осіб за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження вручена їм належним чином.

Направлена судом на адресу відповідача-2 ухвала про порушення провадження у справі повернута підприємством зв'язку з відміткою: "за закінченням строку зберігання" (а.с. 74).

Відповідно до роз'яснень Вищого господарського суду України, викладених в інформаційному листі № 01-8/482 від 13 серпня 2008 року, до повноважень господарських судів не віднесено з'ясування фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб-учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

За змістом підпункту 3.9.1. пункту 3.9. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 (із змінами і доповненнями) "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

У разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

За таких обставин, а також беручи до уваги, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального України обовязок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно зі статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Розгляд справи був відкладений з 22 вересня 2015 року на 12 жовтня 2015 року.

У судовому засіданні 12 жовтня 2015 року оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи представника позивача, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

02 березня 2012 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приват Банк" із заявою про відкриття банківського поточного рахунку, за умовами якого позивач відкрив відповідачу-2 поточний рахунок № 4538 та узгодив із ним правила здійснення електронних платежів за допомогою банківських програмних продуктів (а.с. 34).

Згідно вказаної заяви відповідач приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг" (далі - Умови), Тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування від 02.03.2012 (далі - Договір) та взяв на себе зобов'язання виконувати умови Договору.

Відповідно до договору відповідачу-2 було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок № 4538 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших), що визначено і врегульовано "Умовами та правилами надання банківських послуг" (далі - Умови).

Згідно з пунктом 3.2.1.1.16 Умов під час укладання договорів і угод, чи вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання клієнта (відповідача у справі) до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/Інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі), банк і клієнт допускають використання підписів клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів і угод, таким чином, прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Стаття 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис" визначає, що електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки). Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму.

Відповідно до частини 2 статті 639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Пунктом 3.2.1.1.1. Умов передбачено, що кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів та здійснення поточних платежів клієнта, у межах, кредитного ліміту. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або у письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банка та клієнта.

Кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта щодо його повернення, сплати процентів та винагороди (п. 3.2.1.1.3 Умов).

Проведення платежів клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту проводиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання клієнта до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/Інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі - "Угода") (п. 3.2.1.1.8 Умов).

Відповідно до п.3.2.1.1.6 Умов ліміт може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами Банку. Підписавши Угоду, Клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться Банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет клієнт банк, sms повідомлення або інших).

На виконання умов договору № б/н банківського обслуговування від 02.03.2012 публічним акціонерним товариством комерційним банком "Приватбанк" надавалися фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 кредитні кошти у межах встановленого ліміту у сумі 16 000,00 грн., які використовувалися Клієнтом, що підтверджується банківською випискою з рахунку № 4538 (а.с. 55).

Відповідно до розділу 3.2.1.4 Умов за користування кредитом у період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня клієнт виплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка).

За період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуління дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця (надалі "період, в який дебетове сальдо підлягає обнулінню"), розрахунок процентів здійснюється за процентною ставкою в розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

При не обнулінні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулінню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, клієнт виплачує банку за користування кредитом проценти в розмірі 36% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулінню.

У випадку непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта щодо погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошового зобов'язання клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобовязань при реалізації права Банку на встановлення іншого строку повернення кредиту, передбаченого умовами та правилами надання банківських послуг, клієнт сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку несплаченої заборгованості за кожен день прострочення, сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань (3.2.1.4.1.3 Умов і правил надання банківських послуг).

Під "непогашенням кредиту" мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня (п.3.2.1.4.1.4. Умов).

Розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати.

При несплаті винагороди, відсотків у відповідні їм дати сплати, вони вважаються простроченими.

11 листопада 2011 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Українське фінансове агентство "Верус" (поручитель) та публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" (кредитор) було укладено договір поруки предметом якого є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі-Боржник) всіх своїх обов'язків за договором №б/н від 02.03.2012 (р/с4538) (п.1. договору поруки).

Відповідно до п.2 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання обовязків за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагороди, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків, зазначених в кредитному договорі.

За кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники (п.4 договору поруки).

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 належним чином умови договору № б/н банківського обслуговування від 02.03.2012 не виконав, у зв'язку з чим позивачем нарахована та заявлена до стягнення заборгованість за кредитом у сумі 9 831,27 гри., заборгованість за відсотками у сумі 3 632,65 грн. за період з 02.07.2014 по 12.06.2015, пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором у сумі 2 147,89 грн. за період з 27.08.2012 по 12.06.2015, заборгованість по комісії за користування кредитом у сумі 522,95 грн. за період з 01.10.2014 по 12.06.2015.

24.05.2015 позивач звернувся до відповідача-2 з претензією вих. №20302CNBES03N, що підтверджується описом вкладення до цінного листа і фіскальним чеком "Укрпошта" від 02.06.2015 №8446 (а.с.59-60), яка останнім залишена без відповіді. Заходів щодо добровільного погашення заборгованості за спірним кредитним договором відповідач-2 не здійснив.

Також, 24.05.2015 позивачем на адресу відповідача-1 була направлена вимога про сплату боргу вих. №20302CNBES03N, що підтверджується описом вкладення до цінного листа і фіскальним чеком "Укрпошта" від 02.06.2015 №8444 (а.с.62-63), яка останнім залишена без відповіді.

Причиною виникнення спору є неналежне виконання відповідачем-2 умов договору № б/п банківського обслуговування від 02.03.2012 в частині своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісії та пені за прострочення виконання зобов'язань.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (стаття 1054 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором (стаття 525 Цивільного Кодексу України).

Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 3.2.1.2.3.4 Умов, банк має право при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбаченого Умовами, змінити умови кредитування - вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за кредитом в повному обсязі.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідачів солідарно заборгованість за кредитом у сумі 9 831,27 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом у сумі 3 632,65 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом у сумі 522,95 грн.

З огляду на положення умов договору № б/н банківського обслуговування від 02.03.2012 та "Умов та правил надання банківських послуг" строк повернення кредиту у сумі 9 831,27 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом у сумі 3 632,65 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом у сумі 522,95 грн., є таким, що настав.

Доказів сплати кредиту у сумі 9 831,27 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом у сумі 3 632,65 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом у сумі 522,95 грн., відповідачі суду не надали, доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, не спростували.

Згідно з частиною першою статті 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобовязань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобовязань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобовязання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (стаття 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобовязань може забезпечуватись відповідно до договору неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми не своєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 3.2.1.5.1. Умов при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених Умовами п.п. 3.2.1.2.2.2., 3.2.1.4.1., 3.2.1.4.2., 3.2.1.4.3., термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.1.1.8., 3.2.1.2.2.3., 3.2.1.2.3.4, винагороди, передбаченої п.п. 3.2.1.2.2., 3.2.1.4.4, 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6, клієнт сплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. У випадку реалізації банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, клієнт сплачує банку пеню у розмірі, зазначеному в п. 3.2.1.4.1.3 від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні.

Позивачем розрахована та заявлена до стягнення пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у сумі 2 147,89 грн. за період з 27.08.2012 по 12.06.2015.

Розрахунок пені перевірено судом, пеня нарахована відповідно до умов договору та чинного законодавства, з урахуванням положень ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Як встановлено вище, договором поруки, укладеним між позивачем та відповідачем-1, передбачена солідарна відповідальність поручителя та боржника.

Відповідно до частини другої статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

За частиною 2 статті 553 ЦК України порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Договір поруки не обмежує відповідальність відповідача-1 перед позивачем за неналежне виконання відповідачем-2 зобов'язань за спірним договором.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України - порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

В силу положень ч.4 ст. 559 ЦК України, в поєднанні з умовами договору поруки, зобов'язання відповідача-1, як поручителя, не є припиненим.

Доказів виконання зобов'язання з оплати вартості поставленого товару, забезпеченого порукою, у спірній сумі відповідач-1 не надав.

Відповідно до ч.1 ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Європейський суд з прав людини під терміном "власність" розуміє також грошові кошти, що підлягають оплаті. Невиконанням обов'язку щодо повернення кредитних коштів відповідачі порушують права позивача, безпідставно не передаючи грошові кошти у власність позивача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованості за кредитом у сумі 9 831,27 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 3 632,654 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у сумі 2 147,89 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом у сумі 522,95 грн., є правомірними та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує наступне.

Відповідно до частини третьої пункту 4.1. постанови пленуму Вищого господарського суду від 21.02.2013 №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI ГПК України" у разі коли позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну.

Позовні вимоги позивача до відповідачів, як до солідарних боржників, ґрунтуються на обставинах неналежного виконання цими особами як договору банківського обслуговування (основного договору), так і договору поруки.

Оскільки вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсягу, суд вважає, що судові витрати у справі мають бути покладені повністю на обох відповідачів у рівних частинах. При цьому суд враховує, що нормами процесуального законодавства не передбачено стягнення судових витрат солідарно.

Згідно з частиною другою статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у сумі 1 827,00 грн. підлягає стягненню з відповідачів порівну.

Керуючись статтями 4, 32, 34, 36, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (14005, Чернігівська область, м. Чернігів, пр. Миру, буд.94, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та товариства з обмеженою відповідальністю "Українське фінансове Агентство "Верус" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Метробудівська, буд. 3, офіс 181, ідентифікаційний код 34562954) на користь публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 "Приват Банк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ідентифікаційний код 14360570) заборгованість за кредитом у сумі 9 831 (девять тисяч вісімсот тридцять одну) грн. 27 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 3 632 (три тисячі шістсот тридцять дві) грн. 65 коп., пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у сумі 2 147 (дві тисячі сто сорок сім) грн. 89 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом у сумі 522 (пятсот двадцять дві) грн. 95 коп., судовий збір у сумі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп., про що видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське фінансове агентство "Верус" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Метробудівська, буд. 3, офіс 181, ідентифікаційний код 34562954) на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 "Приватбанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, ідентифікаційний код 14360570) судовий збір у сумі 913,50 грн., про що видати наказ.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (14005, Чернігівська область, м. Чернігів, пр. Миру, буд.94, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 "Приватбанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, ідентифікаційний код 14360570) судовий збір у сумі 913,50 грн., про що видати наказ.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя Н.М. Євстигнеєва

Повне рішення складено, - 13.10.2015