ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"02" жовтня 2015 р.Справа № 916/3875/15

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю - підприємство „Авіс" (21037, м. Вінниця, вул. Пирогова, 150, )

до відповідача: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „ІВА" (67470, Одеська обл., Роздільнянський р-н, с. Єгорівка, )

про стягнення заборгованості за Договором купівлі-продажу сільськогосподарської продукції від 17.02.2014 № ДА-47/1 у розмірі 1 079 131,99 грн., з якої 563 181,50 грн. - сума основного боргу, 232 601,66 грн. - пеня, 14 812,44 грн. - 3% річних, 268 536,39 грн. - інфляційне збільшення

Суддя Шаратов Ю.А.

Представники:

Від позивача - Волошенюк О.В. (довіреність від 09.06.2015);

Волошенюк Д.С. (довіреність від 02.07.2015);

Від відповідача - Пащенко В.А. (довіреність від 29.09.2015 № 24).

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю - підприємство „Авіс" (далі - Позивач) звернулось до господарського суду Одеської області із позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „ІВА" (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості за Договором купівлі-продажу сільськогосподарської продукції від 17.02.2014 № ДА-47/1 у розмірі 1 079 131,99 грн., з якої 563 181,50 грн. - сума основного боргу, 232 601,66 грн. - пеня, 14 812,44 грн. - 3% річних, 268 536,39 грн. - інфляційне збільшення.

Ухвалою суду від 18.09.2014 порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 02.10.2015.

Представники Позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити.

Позовні вимоги, із посиланням на статті 11, 530, 551, 625 Цивільного кодексу України, статті 173, 174, 193, 222 Господарського кодексу України обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов Договору купівлі-продажу сільськогосподарської продукції від 17.02.2014 № ДА-47/1, щодо оплати поставленого товару - посівного матеріалу.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову. На адресу господарського суду надійшло клопотання від 02.10.2015 (вх. № 2-5391/15) про зупинення провадження у справі до вирішення господарської справи № 902/1345/15 за позовом СТОВ „ІВА" до ТОВ „Авіс" про розірвання договору купівлі-продажу від 17.02.2014 № ДА-47 з підстав істотного порушення умов договору ТОВ „Авіс".

Судом відмовлено у задоволенні вказаного клопотання про зупинення провадження у справі від 02.10.2015 (вх. № 2-5391/15), з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини третя і четверта статті 35 ГПК). Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин (пункт 3.16 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 № 18).

Отже, зазначення у клопотанні лише про пов'язаність інших справ, що розглядаються іншим судом, з даною справою, за відсутності обґрунтування неможливості розгляду цієї справи, не може бути підставою для застосування частини першої статті 79 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши представників Позивача та Відповідача, суд,

в с т а н о в и в:

17.02.2014 між Позивачем та Відповідачем укладено Договір купівлі-продажу сільськогосподарської продукції № ДА - 47/1 (далі - Договір від 17.02.2014) /а.с. 13-17/.

Відповідно до пунктів 1.1.1, 1.1.2, 1.2, 1.3, 2.1.1, 2.1.4, 2.2.4 Договору від 17.02.2014 Позивач зобов'язався передати у власність Відповідача, посівний матеріал високоолеїнового соняшника та здійснити розрахунок за поставлений соняшник вирощений із посівного матеріалу. Відповідач зобов'язався прийняти посівний матеріал й використати його за призначенням, встановленим договором, здійснити за нього розрахунок та поставити Позивачу соняшник, вирощений із посівного матеріалу. Сторони договору домовились, що посівний матеріал та соняшник разом у договорі іменуються „Предмет договору". Найменування, кількість предмету договору, його часткове співвідношення (асортимент, номенклатура), одиниці виміру, ціна одиниці виміру та загальна сума предмету договору визначається у специфікаціях, рахунках, видаткових накладних, та/або інших товаро-супровідних документах, які є невід'ємною частиною договору. Позивач зобов'язався передати у власність Відповідача посівний матеріал із високоврожайного соняшника у кількості 350 посівних одиниць загальною вартістю 563 181,50 грн. на день укладання договору з метою його посіву на земельній ділянці розміром 700 га. Позивач зобов'язався поставити посівний матеріал Відповідачу власними транспортними засобами та за власний рахунок до 01.04.2014. Вартість транспортування входить у вартість посівного матеріалу та зазначається у видаткових накладних і рахунках. Відповідач зобов'язався оплатити Позивачу вартість посівного матеріалу не пізніше 20.10.2014.

Згідно із пунктами 5.5, 5.7, 6.1 Договору від 17.02.2014 ціна за одну посівну одиницю посівного матеріалу на день підписання договору складає 1 609,00 грн. Оплата за предмет договору здійснюється сторонами шляхом безготівкового банківського переказу грошових коштів на поточні рахунки сторін, зазначені у договорі. Посівний матеріал вважається переданим Позивачем та прийнятим Відповідачем: за кількістю: шляхом перевірки та порівняння, відповідно кількості посівних одиниць до кількості посівних одиниць, вказаних у супровідних документах на посівний матеріал. Одна посівна одиниця посівного матеріалу складає 150 000 насіння, що відповідає національному стандарту виміру кількості насіння соняшника.

Відповідно до частини першої статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з частиною першою статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини другої статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (частина перша статті 692 Цивільного кодексу України).

За приписами статті 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що Позивачем поставлено Відповідачу товар на суму 563 181,50 грн., що підтверджується видатковою накладною від 19.04.2014 № АV000023886 (а.с. 18)

Докази оплати Відповідачем поставленого товару в матеріалах справи відсутні.

Отже, сума боргу Відповідача за поставлену продукцію за Договором від 17.02.2014 становить 563 181,50 грн.

В силу частини другої статті 20 Господарського кодексу України, захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання здійснюється, зокрема, шляхом застосування до особи, яка порушила право, штрафних санкцій, а також іншими способами, передбаченими законом.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 7.4 Договору від 17.02.2014 передбачено, що при порушенні виконання зобов'язань, передбачених пунктами 2.2.4, 2.2 договору Відповідач сплачує на користь Позивача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період протермінування платежу, а також пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаних або несвоєчасно виконаних зобов'язань за кожен день прострочення за весь період протермінування платежу. Обмеження, передбаченні пунктом 6 статті 232 Господарського кодексу України у даному випадку не застосовуються.

Судом встановлено, що пеня за прострочення оплати за Договором від 17.02.2014 за період з 21.10.2014 по 05.09.2015 визначений Позивачем, становить суму у розмірі 232 601,66 грн., яка розраховується наступним чином:

Сума боргу (грн.)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУСума пені за період прострочення
563 181,5021.10.2014 - 12.11.20142312.5000 %8 872,03
563 181,5013.11.2014 - 05.02.20158514.0000 %36 722,52
563 181,5006.02.2015 - 03.03.20152619.5000 %15 645,64
563 181,5004.03.2015 - 27.08.201517730.0000 %163 862,67
563 181,5028.08.2015 - 05.09.2015927.0000 %7 498,80
Всього: 232 601,66

Приписами частини другої статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що сума інфляційного збільшення на суму заборгованості за Договором від 17.02.2014 за період з 21.10.2014 по 09.09.2015 дату подання позовної заяви на пошту, складає 253 632,01 грн., яка розраховується наступним чином:

Сума боргу (грн.) Період заборгованостіСукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргу
563 181,5021.10.2014-09.09.20151.450253 632,01

Отже, не підлягає задоволенню позовна вимога про стягнення суми інфляційного збільшення у розмірі 14 904,38 грн. (268 536,39 - 253 632,01 = 14 904,38).

Судом встановлено, що 3 % річних на суму заборгованості за Договором від 17.02.2014 за період з 21.10.2014 по 05.09.2015 визначений Позивачем, складає 14 812,44 грн., яка розраховується наступним чином:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
563 181,5021.10.2014-05.09.20153203 %14 812,44

На підставі викладеного, суд вважає такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення з Відповідача 563 181,50 грн. - суми основного боргу, 232 601,66 грн. - пені, 14 812,44 грн. - 3 % річних, 253 632,01 грн. - суми інфляційного збільшення.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України при задоволенні позову покладаються на Відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Повне рішення складено відповідно до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України та підписано 07 жовтня 2015 р.

Керуючись частиною першою статті 11, частиною першою статті 509, статтями 525, 526, частиною першою статті 530, статтею 549, частиною другою статті 625, статтею 629, частиною першою статті 692, частинами першою, другою статті 712 Цивільного кодексу України, частиною другою статті 20, статтею 193 Господарського кодексу України, статтями 33, 34, 49, 82, 84-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „ІВА" (67470, Одеська обл., Роздільнянський р-н, с. Єгорівка, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю - підприємство „Авіс" (21037, м. Вінниця, вул. Пирогова, 150, ) 563 181,50 грн. (п'ятсот шістдесят три тисячі сто вісімдесят одна гривня 50 коп.) - суму основного боргу, 232 601,66 грн. (двісті тридцять дві тисячі шістсот одна гривня 66 коп.) - пені, 14 812,44 грн. (чотирнадцять тисяч вісімсот дванадцять гривень 44 коп.) - 3 % річних, 253 632,01 грн. (двісті п'ятдесят три тисячі шістсот тридцять дві гривні 01 коп.) - суму інфляційного збільшення.

3. В задоволені іншої частини позову відмовити.

4. Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „ІВА" (67470, Одеська обл., Роздільнянський р-н, с. Єгорівка, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю - підприємство „Авіс" (21037, м. Вінниця, вул. Пирогова, 150, ) витрати на сплату судового збору у розмірі 15 963,60 грн. (п'ятнадцять тисяч дев'ятсот шістдесят три гривні 60 коп.).

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Суддя Ю.А. Шаратов