донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

30.09.2015 справа №908/688/15-г

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі судового засідання:ОСОБА_4
за участю представників сторін:
від позивача (скаржник) від відповідача 1. від відповідача 2. ОСОБА_5 (за довіреністю) не зявився не зявився
розглянувши апеляційну скаргуОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю ІНМАРТ.ЮА, м. Горлівка
на рішення господарського суду Запорізької області
від17.06.2015р. (повний текст рішення складений та підписаний 19.06.2015року)
у справі№ 908/688/15-г (головуючий суддя Давиденко І.В., судді Сушко Л.М., Топчій О.А.)
за позовомПублічного акціонерного товариства Брокбізнесбанк , м. Київ
до відповідачів1. ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю ІНМАРТ.ЮА, м. Горлівка Донецької області
2. ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю ИНМАРТ-ИНТЕРНЕТ м. Горлівка Донецької області
про солідарне стягнення 270209,66 грн.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Запорізької області 03.02.2015року звернулось Публічне акціонерне товариство Брокбізнесбанк з позовною заявою до ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю ІНМАРТ.ЮА та ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю ИНМАРТ-ИНТЕРНЕТ про солідарне стягнення 270209,66 грн. заборгованості за Кредитним договором № 371-К-Ю від 28.07.11., з яких: 77438,30 грн. заборгованості по кредиту, 10474,71 грн. заборгованості по процентам, 19029,71 грн. неустойки за прострочення сплати кредиту, 1550,03 грн. неустойки за прострочення сплати процентів, 1427,21 грн. 3% річних за користування чужими грошовими коштами, 116,24 грн. 3% річних за процентами, 9018,26 грн. суми індексації простроченої заборгованості по кредиту, 656,00 грн. суми індексації простроченої заборгованості по відсоткам, 150499,20 грн. - штрафів.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 17.06.2015року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Брокбізнесбанк задоволені повністю. Стягнуто солідарно з ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю ІНМАРТ.ЮА (84646, Донецька область, м. Горлівка, вул. Безпощадного, 26, ) та ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю ИНМАРТ-ИНТЕРНЕТ на користь Публічного акціонерного товариства Брокбізнесбанк 77438 грн. 30 коп. заборгованість по кредиту; 10474 грн. 71 коп. заборгованості по процентам, 19029 грн. 71 коп. неустойки за прострочення сплати кредиту; 1550 грн. 03 коп. неустойки за прострочення сплати процентів, 1427 грн. 21 коп. 3 % річних за прострочення сплати кредиту, 116 грн. 24 коп. 3 % за прострочення сплати процентів, 9018 грн. 26 коп. збитків від інфляції за прострочення сплати кредиту, 656 грн. 00 коп. - збитків від інфляції за прострочення сплати процентів, 150499грн. 20 коп. штрафу. Стягнуто солідарно з ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю ІНМАРТ.ЮА та ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю ИНМАРТ-ИНТЕРНЕТ в дохід Державного бюджету України 5404 грн. 19 коп. судового збору.

Рішення суду вмотивовано тим, що відповідач 1. не виконав свої зобовязання перед позивачем щодо сплати заборгованості за кредитом, а відповідач 2., в свою чергу, не виконав взятих на себе зобовязань, передбачених Договором поруки щодо відповідальності перед позивачем за невиконання відповідачем 1. зобовязань за Кредитним договором, відповідачі зобовязані солідарно сплатити на користь позивача суму заборгованості по кредиту та процентами за Кредитним договором.

Відповідач 1. не погодився із прийнятим рішенням суду та звернувся до Донецького апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою у якій просить рішення господарського суду Запорізької області від 17.06.2015року скасувати повністю. В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що судом при прийнятті рішення неповно були зясовані обставини, що мають значення для справи, а саме суд не застосував діюче законодавство, яке було прийняте у звязку з проведенням антитерористичної операції.

Відповідачі у судове засідання 12.08.2015р., 16.09.2015р. та 30.09.2015р. не зявилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Від них електронною поштою надійшли заяви (вхід.№02-48/1676/15 від 14.08.2015р. та від 17.08.2015р. вхід. №02-48/1703/15 та вхід. №02-48/1719/15 про надіслання рішення на електронну пошту.

Відповідно до ст.75, 99 ГПК України, скаргу розглянуто за наявними матеріалами, які є достатніми для розгляду апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст.101 ГПК України, апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішень місцевого господарського суду в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду встановила наступне.

Між Публічним акціонерним товариством Брокбізнесбанк (Банк) та ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю ІНМАРТ.ЮА (Позичальник) 28.07.2011року був укладений Кредитний договір № 371-К-Ю (Кредитний договір) (а.с. 8-10).

Згідно з п. 1.1 Кредитного договору передбачено, що Банк надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості та цільового характеру використання грошові кошти (далі Кредит), на умовах визначених Договором.

Пунктом 1.1.1 Кредитного договору встановлено, що кредит надається в сумі 1320691,03 грн.

Термін користування кредитом до 28.07.14. (включно) (п. 1.1.2 Кредитного договору).

До договору складений та підписаний графік повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом (а.с.11), який підписаний сторонами без заперечень. Між сторонами до кредитного договору був укладений додатковий договір №1 яким Додаток №1 був викладений у новій редакції, а саме змінений порядок погашення кредиту та процентів (а.с.12) та визначений графік погашення кредиту (а.с.13).

Між сторонами 09.07.2012року був укладений Додатковий договір №2 до кредитного договору (а.с.14) яким п.2.8 договору був викладений у новій редакції: «Повернення заборгованості за цим Договором здійснюється шляхом перерахування Позичальником грошових коштів на рахунок обліку коштів для погашення заборгованості за цим договором№8001, відкритий в АТ «Брокбізнесбанк», МФО 300249, з якого далі Банком списуються у рахунок повернення кредиту та сплати процентів і тим самим здійснюється погашення заборгованості Позичальника за цим договором. Погашення заборгованості Позичальника за цим договором здійснюється виключно в дату та розмірі, що визначається в Графіку повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, наведеному у Додатку №1 до цього договору. В дату погашення заборгованості, грошові кошти, перераховані понад суми заборгованості термін повернення якої вже настав, зараховуються Банком як дострокове повернення кредиту відповідно до п.2.10 цього договору.»

Пункт 2.1.2 Кредитного договору №371-К-Ю від 28.07.2011року (а.с.8) передбачає, що в якості забезпечення виконання Позичальником своїх зобов'язань , щодо повернення Кредиту, плати нарахованих процентів, комісій, можливої неустойки, а також інших витрат виступає нерухоме майно Позичальника згідно з Іпотечним договором №472-З-Ю від 28.07.2011року, основні засоби згідно Договору застави №473-З-Ю від 28.07.2011року та фінансова порука ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю «ИНМАРТ-ИНТЕРНЕТ» згідно Договору поруки №474-П-Ю від 28.07.2011року (а.с.15).

На виконання цього пункту між банком (позивачем) та відповідачем -1 був укладений Іпотечний договір №472-З-Ю від 28.07.2011року (а.с.46-49), який посвідчений приватн6им нотаріусом. Також між сторонами був укладений договір застави №473-З-Ю від 28.07.2011року (т.1 а.с.51-55) посвідчений приватним нотаріусом.

Позивач посилається на те, що за Відповідачем-1 залишилася несплаченою заборгованість за кредитом у розмірі 77438,30грн. та по процентам у розмірі 10474,71грн. У звязку з чим була нарахована неустойка за прострочення сплати кредиту у розмірі 19029,71грн. та нарахована неустойка за прострочення сплати процентів у розмірі 1550,03грн.

Як вбачається з матеріалів справи позивач супровідним листом від 09.04.2015року вхід. №09-06/16856 ( а.с 127) направив на адресу суду: довідку про кредитну заборгованість відповідача-1 за кредитним договором №371-К-Ю від 28.07.2011р. станом на 27.01.2015року (а.с.132) та виписки по рахунку 001:9780 за період з 28.07.2011року по 01.04.2015року (а.с.133-138) згідно якої заборгованість по кредиту складає 77438,30грн. (а.с.134) та прострочена заборгованість по процентам складає 11 808,38грн.

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, Донецький апеляційний господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 11, 509 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обовязків (зобовязань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Приписами ст. 629 цього Кодексу встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічний припис містить п.п.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Статтею 530 ЦК України також передбачено, якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач у відзиві на позовну заяву №73 від 26.03.2015року (а.с.117-118) та у розрахунку підтвердив наявність заборгованості за кредитом на загальну суму 78561,61грн. навіть більшу чим заявив позивач до стягнення у розмірі 77438,30грн. Відповідач зробив розрахунок процентів, який станом на 28.07.2014року складає 1309,36грн. Однак, відповідачем не враховано, що заборгованість по процентам заявлена позивачем станом на 26.01.2015року, тобто на момент звернення до суду 27.01.2015року та складає 10474,71грн. в тому числі станом на: 29.07.2014року 2644,84грн, на 29.08.2014року -1333,66грн., на 30.09.2014року 1376,68грн., на 31.10.2014року -1333,66грн., на 28.11.2014р. 1204,60грн., на 31.12.2014р. 1462,72грн., на 26.01.2015року 1118,55грн.

Суд першої інстанції дійшов до висновку, з яким погоджується колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду, що сторонами в даному кредитному договорі погоджені всі істотні умови, відсутні докази визнання його недійсним, тому зазначений договір є укладеним та обов'язковим для виконання сторонами, та вимоги позивача є обґрунтованими з огляду на наступне.

За умовами ст.193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст.525-526 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Матеріалами справи доведено, що банком належним чином виконані умови договору щодо надання кредитних коштів, що підтверджено відповідними виписками з банківського рахунку, які наявні в матеріалах справи та представником позивача в судовому засіданні.

Відповідно до ч.3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України). Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до умов п.п.1.1.2 Кредитного договору №371-К-Ю від 28.07.2011року кінцевий термін погашення заборгованості за кредитом по 28 липня 2014року (включно).

Відповідачем до матеріалів справи не надано доказів виконання зобовязання та перерахування позивачу суми 77438,30грн. простроченої заборгованості за кредитом та суми 10474,71грн. заборгованості за простроченими процентами. Відтак суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача цієї заборгованості є обґрунтованими, підлягають задоволенню. З огляду на вищевикладене колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відсутні підстави для скасування рішення в цій частині.

Крім того позивач на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України просив суд стягнути з відповідачів на свою користь суму 3 % річних в розмірі 1427,21 грн. за користування чужими грошовими коштами та 116,24 грн. за процентами, та 9018,26 грн. суми індексації простроченої заборгованості по кредиту, 656,00 грн. суми індексації простроченої заборгованості по відсоткам у звязку з тим, що відповідач-1 припустився прострочення по платежах.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо іншій розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно п. 5.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", Кредитор вправі вимагати, в тому числі в судовому порядку, сплати боржником сум інфляційних нарахувань та процентів річних як разом зі сплатою суми основного боргу, так і окремо від неї.

Суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з відповідача-1 на користь позивача три проценти річних від простроченої суми в тому числі: 1427,21 грн. за користування чужими грошовими коштами та 116,24грн. за процентами; та 9018,26 грн. суми індексації простроченої заборгованості по кредиту, 656,00 грн. суми індексації простроченої заборгованості по відсоткам. Рішення в цій частині є обґрунтованим та таким, що не підлягає скасуванню.

Крім того, суд першої інстанції на підставі п. 7.1 Кредитного договору задовольнив вимоги позивача та стягнути з відповідачів суму неустойки за прострочення сплати кредиту в розмірі 19029,71 грн. та 1550,03 грн. неустойки за прострочення сплати процентів.

Пунктом 7.1 Кредитного договору сторони передбачили, що за порушення строків сплати процентів за користування Кредитом та/або комісій Банк має право нарахувати Позичальнику неустойку в розмірі подвійної процентної ставки, що визначена п. 1.1.3 цього Договору, від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначено, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до п. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено що, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно п. 1 ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Перевіривши розрахунок позивача щодо нарахованої пені за прострочення основного зобовязання за період з 30.06.2012року по 01.07.2012року у розмірі 67,97грн., за період з 29.03.2014року по 14.04.2014року за у розмірі 442,27грн., 510,24грн. (пеня за період з 30.06.2012р. по 01.07.2012р. у розмірі 67,97грн. та з 29.03.2014р. по 14.04.2014р. у розмірі 386,98грн.), пені за прострочення сплати процентів за період з 30.06.2012року по 02.02.2014року на загальну суму 61грн.54коп., за період з 01.02.2014року по 14.04.2014року на загальну суму 88,54грн. (11,42грн., 21,09грн.; 56,03грн. (з 01.04.2014р.- 14.04.2014року за 13 днів.) колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що розрахунок позивача є арифметично вірним та таким, що не суперечить діючому законодавству, а відтак вимоги у цій частині задоволені правомірно, та підстав для скасування рішення господарського суду в цій частині не вбачається.

Стосовно позовних вимог про стягнення пені за прострочення основного зобовязання за період з 15.04.2014року по 27.04.2014року у розмірі 386,98грн., за період з 29.04.2014року по 26.01.2015року на загальну суму 18519,46грн. (в тому числі: 386,98грн. (за період з 15.04.2014р. по 27.04.2014р.), 814,16грн., 987,06грн.; 6645,28грн.; 9685,98грн.), пені за прострочення сплати процентів за період з 15.04.2014року по 26.01.2015року у розмірі 1399,95грн. (52,04грн. за період з 15.04.2014року по 27.04.2014року 13днів; 96,38грн.; 81,00грн.; 1,93грн.; 524,62грн.; 219,23грн.; 178,03грн.; 127,15грн.; 77,89грн.; 41,68грн.) колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що вимоги в цій частині необґрунтовані та рішення господарського суду Запорізької області від 17.06.2015року підлягає скасуванню в цій частині з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 2 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції від 02.09.2014р. № 1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Зазначеним законом, що є спеціальним, дія якого поширюється лише на певне коло субєктів, визначаються тимчасові заходи для забезпечення підтримки субєктів господарювання, що здійснюють або здійснювали господарську діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

На виконання ст. 6 Закону Національний банк України направив всім банкам лист від 27.10.2014р. № 18-112/64138 про необхідність суворого і безумовного дотримання вимог ст. 2 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції та повідомив, що невиконання законних вимог є підставою для застосування для порушників адекватних заходів впливу.

Згідно з ч. 5 ст. 11 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції на Кабінет Міністрів України покладено обовязок у 10-денний строк з дня опублікування вказаного Закону затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення (далі Перелік).

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30.10.2014р. був затверджений перелік населених пунктів, до якого включено м. Донецьк, де проводив свою господарську діяльність відповідач.

05.11.2014р. Кабінетом Міністрів України прийнято нове розпорядження № 1079-р, яким зупинено дію розпорядження КМУ від 30.10.2014р. № 1053-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.01.2015р. у справі №826/18327/14 за адміністративним позовом ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю Тар Альянс до Кабінету Міністрів України визнано нечинним розпорядження Кабінету Міністрів України № 1079-р від 05.11.2014р. Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014р. № 1053-р.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015р. постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.01.2015р. у зазначеній адміністративній справі залишена без змін і набрала законної сили відповідно до ст. 254 КАС України.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України К/800/19383/15 від 28.07.2015р. постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.01.2015р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015р. скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України. Закріплене в ст. 2 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції право субєкта господарювання, який проводив та/або проводить свою господарську діяльність на території, де проводилась або проводиться антитерористична операція, бути звільненим від відповідальності за несвоєчасне повернення кредиту на період проведення антитерористичної операції не може бути ілюзорним, носити декларативний характер. Зазначене право повинно бути гарантованим, незалежно від того, що державним органом повною мірою не забезпечено передумови виконання зазначеного Закону і з цієї причини не може бути відмовлено судом в захисті законного права відповідача.

Крім того, статтею 1 Закону України Про боротьбу з тероризмом встановлено, що районом проведення антитерористичної операції є визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція.

Відповідно до рішення РНБО України від 13.04.2014р., введеного в дію Указом Президента України від 14.04.2014р. № 405/2014, Антитерористичним центром при Службі безпеки України, видано наказ від 07.10.2014р. № 33/6/а Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення, згідно з яким визначено районом проведення антитерористичної операції Донецьку та Луганську області з 07.04.2014р.

Отже, проведення з 07.04.2014р. антитерористичної операції на території Донецької області, до складу якої відноситься м. Горлівка, визначено компетентним органом у сфері боротьби з тероризмом.

Більш того, проведення антитерористичної операції на території м.Горлівки Донецької області є загальновідомим фактом.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідачі ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю ІНМАРТ.ЮА зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю ИНМАРТ-ИНТЕРНЕТ зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Отже, з урахуванням вищевикладеного та визначеної компетентним органом території проведення антитерористичної операції та терміну її проведення, норми ст.2 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції щодо введення мораторію на нарахування пені підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення місцевого суду щодо стягнення з відповідачів суми пені за період з 15.04.2014року по 27.04.2014року у розмірі 386,98грн. за період з 29.04.2014року по 26.01.2015року на загальну суму 18519,46грн. (в тому числі: 386,98грн. (за період з 15.04.2014р. по 27.04.2014р.), 814,16грн., 987,06грн.; 6645,28грн.; 9685,98грн.), пені за прострочення сплати процентів за період з 15.04.2014року по 26.01.2015року у розмірі 1399,95грн. (52,04грн. за період з 15.04.2014року по 27.04.2014року 13днів; 96,38грн.; 81,00грн.; 1,93грн.; 524,62грн.; 219,23грн.; 178,03грн.; 127,15грн.; 77,89грн.; 41,68грн.) є необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню, а апеляційна скарга відповідача в цій частині задоволенню .

Суд першої інстанції на підставі п.п. 7.3, 7.4 Кредитного договору задовольнив позовні вимоги позивача та стягнув з відповідачів штрафи на загальну суму 150499,20 грн.

Пунктами 7.3, 7.4 Кредитного договору передбачено, що Банк має право нарахувати Позичальнику неустойку в розмірі 0,5 відсотків від суми фактичного залишку заборгованості за Кредитом у разі невиконання чи неналежного виконання Позичальником п.п. 4.2.6, 4.2.7 цього Договору за кожний факт порушення.

Банк має право нараховувати Позичальнику неустойку в розмірі 5 відсотків від суми фактичного залишку заборгованості за Кредитом, у разі невиконання чи неналежного виконання Позичальником п.п. 4.2.4, 4.2.5, 4.2.8 4.2.10 цього Договору за кожний факт порушення.

Як вбачається із наданого позивачем розрахунку ( а.с.19-20) ним нараховані штрафні санкції за порушення п.п.4.2.6 кредитного договору на загальну суму 9655,26грн.

Пункт 4.2.6 договору (а.с.9) передбачає, що позичальник зобов'язується надавати банку всі необхідні документи для здійснення перевірки цільового використання кредиту, аналіз фінансового стану Позичальника, зокрема, щоквартально до 25 числа місяця наступного за звітним кварталом, надавати банку фінансову інформацію, повязану з діяльністю Позичальника у звітному періоді, в тому числі баланс (форму №1), звіт про фінансові результати (форму №2),, декларацію з податку на прибуток підприємства, податкові декларації з податку на додану вартість, щорічно до 20 лютого наступного за звітним роком надавати Банку фінансову інформацію, повязану з діяльністю Позичальника у звітному році в тому числі баланс (форму №1), звіт про фінансові результати (форму №2), розрахунок сплати єдиного податку субєктом малого підприємства юридичною особою, декларацію з податку на прибуток підприємства, податкові декларації з податку на додану вартість, звіт про власний капітал (форма №4), звіт грошових коштів (форма №3), а також в строк до 7 числа поточного місяця надавати Банку довідки з рахунків, в яких у Позичальника відкриті поточні рахунки та/або існує кредитна заборгованість, про обороти і стан заборгованості (по сумі кредиту, процентам та штрафним санкціям) за попередній, а також інші документи на вимогу Банку.

За порушення п.п.4.2.5 договору позивачем згідно розрахунку (а.с.20) нараховані штрафні санкції на загальну суму 140843,94грн.

П.п. 4.2.5 Кредитного договору передбачає, що у випадку загрози зриву строків повернення кредиту та процентів за його використання, інформувати банк в письмовій формі не пізніше ніж за 7 (сім) календарних днів до дати погашення Кредиту та процентів.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального Кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За приписами ст. 34 Господарського процесуального Кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Крім розрахунку банку в матеріалах справи відсутні будь які докази за якими суд міг би встановити факти порушення та перевірити порядок та строки нарахування. Крім того частина штрафних санкцій нарахована за період дії антитерористичної операції.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відтак вимоги в цій частині не обґрунтовані та не підлягають задоволенню, а рішення господарського суду Запорізької області в частині задоволення позовних вимог про стягнення штрафних санкцій на загальну суму 150499,20грн., скасуванню.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 543 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників), кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Як вбачається з матеріалів справи 28.07.2011року між Публічним акціонерним товариством БРОКБІЗНЕСБАНК та Відповідачем 2. - ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю ИНМАРТ-ИНТЕРНЕТ (Поручитель) укладено Договір поруки № 474-П-Ю. В рішенні суду також вказано, що відповідно до приписів п. 1.1 Договору поруки вбачається, що в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Поручитель поручається перед Кредитором за виконання боргових зобовязань Боржника за Кредитним договором (т.1 а.с.15).

Відтак апеляційна інстанція погоджується із висновком суду першої інстанції, що заборгованість підлягає солідарному стягненню з відповідачів.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю «ІНМАРТ.ЮА» підлягає частковому задоволенню, а рішення господарського суду Запорізької області від 17.06.2015року (повний текст складений та підписаний 19.06.2015року) у справі №908/688/15-г частковому скасуванню

Результати апеляційного провадження у справі №908/688/15-г оголошені в судовому засіданні.

Судові витрати покласти на сторони пропорційно розміру задоволених вимог відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 91, 99, 101, 102, п. 2 ч. 1 ст. 103, п. 3, 4 ч. 1 ст. 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю ІНМАРТ.ЮА, м.Горлівка на рішення господарського суду Запорізької області від 17.06.2014року у справі № 908/688/15-г задовольнити частково.

Позов Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» задовольнити частково.

Скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 17.06.2014року у справі № 908/688/15-г в частині стягнення пені нарахованої на основне зобовязання по кредиту у на загальну суму 18519,46грн. , пені нарахованої на проценти на загальну суму 1399,95грн. та штрафних санкцій на загальну суму 150499,20грн.

В іншій частині рішення господарського суду Запорізької області від 17.06.2014року у справі № 908/688/15-г залишити без змін.

Пункт другий резолютивної частини рішення викласти в редакції :

Стягнути солідарно з ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю ІНМАРТ.ЮА (84646, Донецька область, м. Горлівка, вул. Безпощадного, 26, ) та ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю ИНМАРТ-ИНТЕРНЕТ (84629, АДРЕСА_1, ) на користь Публічного акціонерного товариства Брокбізнесбанк (03057, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 41, ) 77438 (сімдесят сім тисяч чотириста тридцять вісім) грн. 30 коп. заборгованість по кредиту; 10474 (десять тисяч чотириста сімдесят чотири) грн. 71 коп. заборгованості по процентам, 510 (пятьсот десять) грн. 24коп. неустойки за прострочення сплати кредиту; 150 (сто пятдесят) грн. 08 коп. неустойки за прострочення сплати процентів, 1427 (одну тисячу чотириста двадцять сім) грн. 21 коп. 3 % річних за прострочення сплати кредиту, 116 (сто шістнадцять) грн. 24 коп. 3 % за прострочення сплати процентів, 9018 (девять тисяч вісімнадцять) грн. 26 коп. збитків від інфляції за прострочення сплати кредиту, 656 (шістсот пятдесят шість) грн. 00 коп. - збитків від інфляції за прострочення сплати процентів.

Стягнути солідарно з ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю ІНМАРТ.ЮА (84646, Донецька область, м. Горлівка, вул. Безпощадного, 26, ) та ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю ИНМАРТ-ИНТЕРНЕТ (84629, АДРЕСА_1, ) в дохід Державного бюджету України (одержувач: УДКСУ у м. Запоріжжі (Орджонікідзевський район), банк одержувача: ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015, , код бюджетної класифікації 22030001, рахунок № 3007) 1995,82 (одна тисяча дев'ятсот дев'яносто пять)грн. 82коп. судового збору за подання позову та 997(дев'ятсот дев'яносто сім) грн. 91коп. за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Запорізької області видати накази відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий О.В.Кододова

Судді С.А. Малашкевич

ОСОБА_3

Надруковано: 6 прим. 1.позивачу; 2. відповідачам; 1. у справу; 1. апеляційному суду. 1. ГСЗО.