ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

07.10.2015 Справа № 908/5304/15

Суддя господарського суду Запорізької області Кагітіна Л.П., розглянувши матеріали позовної заяви: Камянсько-Дніпровської міської ради Камянсько-Дніпровського району Запорізької області (71304, м. Камянка-Дніпровська Запорізької області, вул. Усачова, 98)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега АІР» (71503, АДРЕСА_1)

про стягнення 236029,50 грн.,

ВСТАНОВИВ:

07.10.2015 р. до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Камянсько-Дніпровської міської ради Камянсько-Дніпровського району Запорізької області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега АІР» про стягнення 236029,50 грн. збитків та зобовязання укласти договір оренди.

Розглянувши зазначену позовну заяву господарський суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає поверненню на підставі пунктів 4, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), виходячи з наступного.

Статтями 54 та 57 ГПК України встановлено вимоги щодо форми і змісту позовної заяви та комплектності документів, які повинні додаватися до неї. Зокрема, пунктами 2 та 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України передбачено, що до позовної заяви, що подається до господарського суду, мають бути додані документи, які підтверджують направлення відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів, а також документи на підтвердження сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до статті 44 ГПК України (із змінами згідно із Законом N 02/163-48 від 08.07.2011 р.) судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

В даному випадку розмір судового збору визначено Законом України Про судовий збір, який набрав чинності з 01.11.2011 р. Так, пунктом 1 статті 4 вказаного Закону встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Зокрема, згідно пп. 2.2.1 п. 2.2 ст. 4 Закону України Про судовий збір (із змінами та доповненнями) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру, ставка судового збору становить 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат. Також, згідно п. 2.2.2 п. 2.2 цієї ж статті за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру належить до сплати 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Судом встановлено, що у даному позові позивачем заявлено дві вимоги, а саме, позивач просить:

1) стягнути з відповідача збитки в розмірі 236029,50 грн.;

2) зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю «Омега АІР» укласти договір оренди земельних ділянок.

Згідно з п. 2.11 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України, якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

Враховуючи викладене, позивач повинен сплатити судовий збір за дві вимоги, а саме за майнову вимогу 3540,45 грн. та вимогу немайнового характеру 1218,00 грн., тобто 4758,45 грн. (3540,45 грн. + 1218,00 грн.).

До позовної заяви позивачем додано платіжне доручення № 809 від 05.10.2015 р. на суму 3540,45 грн. Інших доказів сплати судового збору не додано. Отже, позивачем не доплачено судовий збір в сумі 1218,00 грн.

Таким, чином, позивачем не подано доказів сплати судового збору у встановленому розмірі.

Статтями 54 та 57 ГПК України встановлено вимоги щодо форми і змісту позовної заяви та комплектності документів, які повинні додаватися до неї. Зокрема, п. 2 ч. 1 статті 57 ГПК України передбачено, що до позовної заяви, що подається до господарського суду, мають бути додані документи, які підтверджують направлення відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Законом України від 19.05.2011р. № v9126837-11 Про внесення зміни до статті 56 Господарського процесуального кодексу України щодо порядку надсилання копії позовної заяви, який 18.06.2011р. набрав чинності, визначено порядок надсилання копії позовної заяви та доданих до неї документів сторонам господарського процесу.

Згідно з ч. 1 ст. 56 ГПК України, позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Згідно з п. 2 ст. 57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Належним доказом направлення копії позовної заяви з додатком відповідачу відповідно до Правил надання послуг поштового звязку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270 (далі Правила), є оригінал розрахункового документу (оригінал поштової квитанції чи фінансового чека), виданий відправникові поштового відправлення.

Пунктом 61 Правил встановлено, що у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення.

Позивачем в якості доказу направлення позовної заяви та додатків до неї відповідачу надано лише жодним чином не засвідчені ксерокопії - фіскального чеку № 9941 від 06.10.2015 р. та опису вкладення від 06.10.2015 р.

Суд зазначає, що наведені документи, з урахуванням вищевказаних положень законодавства, не можуть розглядатися як належні докази надсилання копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу, оскільки докази направлення копії позовної заяви іншій стороні у справі подаються до господарського суду тільки в оригіналі. Ксерокопії чи фотокопії таких документів не можуть бути доказом направлення копії позовної заяви стороні.

Таким чином, відсутність оригіналів опису вкладення та фіскального чеку не може бути прийнята судом, як належний доказ дотримання порядку надсилання відповідачу позовної заяви та долучених до неї документів згідно ст. 56 ГПК України.

Відповідно до п. 3.5. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК ( 1798-12) щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

Згідно з п. 4, 6 ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового зболчу у встановленому законом розмірі та надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

З огляду на вищевикладене, а також враховуючи, що наведенні норми чинного законодавства не передбачають обовязку суду порушити провадження у справі, а потім витребувати належні докази сплати судового збору у встановленому розмірі та надсилання відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів, в ході розгляду справи, суд дійшов висновку щодо необхідності повернення позовної заяви Камянсько-Дніпровської міської ради Камянсько-Дніпровського району Запорізької області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега АІР» без розгляду.

Суд вважає за необхідне роз'яснити заявнику, що у відповідності до ч. 3 ст. 63 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному звертанню з нею до господарського суду у загальному порядку після усунення допущених порушень.

Також суд вважає необхідним звернути уваги заявника на оформлення платіжного доручення № 809 від 05.10.2015 р., наданого в якості доказу оплати судового збору.

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заяви) оплачується судовим збором.

Чинним законодавством не встановлено якихось спеціальних вимог щодо оформлення платіжних документів, за якими перераховуються суми судового збору. Отже, таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України (п. 2.20 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України»).

Пунктом 3.1 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, яка затверджена постановою Національного банку України від 21.01.2004 р. № 22, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 29.03.2004 р. за № 377/8976 (далі Інструкція) передбачено, що платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 2 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 8 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.

У додатку 8 до Інструкції наведені указівки щодо заповнення реквізитів розрахункових документів на паперових носіях. Згідно з цими вимогами на розрахункових документах ставляться підписи відповідальних осіб платника, які повноважні розпоряджатися рахунком і зразки підписів яких заявлені банку платника в картці із зразками підписів і відбитка печатки. В реквізиті «М.П.» платіжного доручення ставиться відбиток печатки, зразок якої заявлений платником банку платника в картці зі зразками підписів та відбитка печатки.

У разі перерахування коштів на рахунки клієнтів-отримувачів (фізичних та юридичних осіб), які відкриті в інших банках, розрахунковий документ засвідчується підписами керівника (його заступника) і головного бухгалтера (його заступника) банку або підписами уповноважених осіб згідно з внутрішніми нормативними документами банку та відповідального виконавця банку.

За приписами п. 2.14 Інструкції банк платника на всіх примірниках прийнятих розрахункових документів і на реєстрах обов'язково заповнює реквізити «Дата надходження» і «Дата виконання», а банк стягувача «Дата надходження в банк стягувача» (якщо ці реквізити передбачені формою документа), засвідчуючи їх підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку.

В даному випадку, на платіжному дорученні вищевказані реквізити банком не заповнені. Також, на зворотному боці платіжного доручення відсутня відмітка про зарахування коштів до Державного бюджету України. Крім того, дане платіжне доручення не засвідчене підписами керівника (або його заступника) і головного бухгалтера (або його заступника) банку. Відсутні також підписи платника.

Керуючись ст. 57, п. 4, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву і додані до неї документи повернути Камянсько-Дніпровської міської ради Камянсько-Дніпровського району Запорізької області без розгляду.

Додаток: матеріали позовної заяви на 43 аркушах, в т. ч. оригінали: платіжне доручення № 809 від 05.10.2015 р.

Суддя Л.П. Кагітіна