ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2015 р.Справа № 922/4728/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жельне С.Ч.

при секретарі судового засідання

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської ТЕС , с. Комсомольське Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Державна фінансова інспекція в м. Києві
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Грандбуд Україна", м. Харків
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача: ОСОБА_2 - за довір. № 533/22 від 31.12.2014 р.,

відповідача: ОСОБА_3 - за довір. №8 від 20.05.2015 р.,

3-ї особи - ОСОБА_4 - за дові. № 26-16-17-17/9263 від 08.09.2015 р.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Центренерго в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції (скорочена назва ПАТ Центренерго в особі Зміївської ТЕС) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю ГРАНДБУДУКРАЇНА про стягнення матеріальної шкоди (збитків) у розмірі 1 187 600,00 грн., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що Державною фінансовою інспекцією в м.Києві за наслідками ревізії ПАТ Центренерго (в т.ч. відокремленого підрозділу Зміївської ТЕС) встановлено нанесення матеріальної шкоди (збитків) ПАТ Центренерго в особі Зміївської ТЕС внаслідок завищення вартості ремонтно-будівельних робіт, виконаних ТОВ ГРАНДБУДУКРАЇНА згідно умов договорів на закупівлю робіт з виготовлення (ремонту) обладнання №16/219-1 від 18.04.2014р. та №16/396 від 28.07.2014р., які за своєю правовою природою є договорами підряду, та складено вимогу щодо усунення порушень від 27.05.2015р., якою зобовязано ПАТ Центренерго в особі Зміївської ТЕС стягнути зазначені збитки з ТОВ ГРАНДБУДУКРАЇНА. Позивач також просить суд покласти на відповідача судовий збір. В якості правових підстав позову позивач посилається на положення ст. 11, 22, 202, 610, 611, 629 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 224 225 Господарського кодексу України.

Ухвалою господарського суду від 20 серпня 2015 року порушено провадження у справі № 922/4728/15, розгляд справи призначено на 16 вересня 2015 року. Цією ж ухвалою суду витребувано у сторін додаткові документи.

Також, відповідною ухвалою було залучено до участі у справі Державну фінансову інспекцію в м.Києві в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

15 вересня 2015 року представник відповідача надав до суду відзив на позов (вх.№ 36725), в якому проти позову заперечував повністю та просив суд відмовити в його задоволенні. В обґрунтування своєї позиції відповідач зазначив, що підставою для господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин у вигляді відшкодування збитків є порушення субєктом господарювання зобов'язання, що випливає з договору та причинного зв'язку між порушенням стороною зобов'язання, що випливає з договору, та збитками, як це і передбачено статтями 218, 224 ГК України та ст.22 ЦК України. А наявні в матеріалах справи докази свідчать про відсутність порушення зобовязань з боку відповідача при виконанні договорів на закупівлю робіт з виготовлення (ремонту) обладнання №16/219-1 від 18.04.2014р. та №16/396 від 28.07.2014р., які за своєю правовою природою є договорами підряду. Судом досліджено наданий відзив та долучено до матеріалів справи.

Представник позивача 07.09.2015 р. (вх.35294) надав заяву про зупинення провадження по даній справі до вирішення пов'язаної з нею адміністративної справи №826/12530/15. В обґрунтування своєї заяви позивач зазначив, що Окружним адміністративним судом м.Києва розглянута справа №826/12530/15 та 31.08.2015р. винесена постанова про часткове задоволення позовних вимог ПАТ Центренерго до Державної фінансової інспекції в м.Києві про визнання протиправною та скасування вимоги щодо усунення порушень від 27.05.2015 року, складеної Державною фінансовою інспекцією в м.Києві за наслідками ревізії ПАТ Центренерго (в т.ч. відокремлених підрозділів). Товариством подана апеляційна скарга, яка ще не призначена до розгляду.

У судовому засіданні 16.09.2015 року позивач просив суд зупинити провадження по даній справі.

Представник відповідача у судовому засіданні 16.09.2015 року заперечував проти задоволення заяви позивача про зупинення провадження по даній справі та зазначив, що справи №922/4728/15 та №826/12530/15 не є повязаними в розумінні ст.79 ГПК України.

В судовому засіданні 16 вересня 2015 року було оголошено перерву до 29 вересня 2015 року для вирішення зазначеної заяви.

24 вересня 2015 року представник відповідача надав до суду заперечення на заяву позивача про зупинення провадження у даній справі (вх.№ 38404), в яких проти зупинення провадження у справі заперечував та просив суд відмовити в задоволенні заяви позивача про зупинення провадження у даній справі мотивуючи тим, що підставою для господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин, у тому числі у вигляді відшкодування збитків, є порушення зазначеною особою зобовязання, що випливає з договору, та причинного звязку між таким порушенням і збитками, а не вимога державної фінансової інспекції. Отже визнання чи невизнання протиправною вимоги державної фінансової інспекції щодо усунення порушень у справі №826/12530/15 не може вплинути на вирішення даної справи. Судом досліджено надані заперечення та долучено до матеріалів справи.

Представник позивача в судовому засіданні 29.09.2015 року наполягав на задоволенні заяви про зупинення провадження по даній справі, підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні 29.09.2015 року заперечував проти задоволення заяви позивача про зупинення провадження по даній справі, з підстав викладених у запереченнях на цю заяву, проти позову заперечував.

Представник третьої особи в судовому засіданні 29.09.2015 року підтримав заяву позивача про зупинення провадження у даній справі, також підтримав позовні вимоги.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні заяви про зупинення провадження виходячи з наступного.

Судом встановлено, що обставини встановлені судом у справі №826/12530/15 за позовом ПАТ Центренерго до Державної фінансової інспекції в м.Києві про визнання протиправною вимоги Державної фінансової інспекції в м.Києві від 27.04.2015р. не можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі про стягнення матеріальних збитків за договорами на закупівлю робіт з виготовлення (ремонту) обладнання №16/219-1 від 18.04.2014р. та №16/396 від 28.07.2014р., які за своєю правовою природою є договорами підряду, оскільки у відповідності до ст.ст.218, 224 ГК України та ст.22 ЦК України підставою для господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин, у тому числі у вигляді відшкодування збитків, є порушення зазначеною особою зобовязання, що випливає з договору, та причинного звязку між порушенням стороною зобовязання, що випливає з договору і збитками, а не вимога державної фінансової інспекції. Отже визнання чи невизнання протиправною вимоги державної фінансової інспекції щодо усунення порушень у справі №826/12530/15 не може вплинути на вирішення даної справи.

Відповідно до пункту 3.16. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" статтею 79 ГПК України встановлено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним. Зокрема, відповідно до ч.1 ст.79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення повязаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому повязаною з даною справою є така інша справа, й якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (ч.3, ч.4 ст.35 ГПК України). Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно становити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у звязку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох повязаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Згідно з ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень та подати відповідні докази.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що порушення боржником договірного зобов'язання є причиною, а збитки, які завдано особі - наслідком такого порушення.

Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що обставини встановлені судом у справі №826/12530/15 за позовом ПАТ Центренерго до Державної фінансової інспекції в м.Києві про визнання протиправною вимоги Державної фінансової інспекції в м.Києві від 27.04.2015р. можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі про стягнення матеріальних збитків за договорами підряду.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про зупинення провадження у справі у звязку з її необґрунтованістю.

Також позивач в своєму позові просив суд в звязку з проведенням Держаною фінансовою інспекцією в місті Києві планової ревізії та вилученням документів у Зміївської ТЕС ПАТ Центренерго на підтвердження фактів викладених у даній позовній заяві, - витребувати у Держаної фінансової інспекції в місті Києві розрахунки та підтверджуючі документи, що стали основою нарахування Держаною фінансовою інспекцією в місті Києві суми збитків у розмірі 1 187 600,00грн.

У судовому засіданні 29.09.2015р. представник третьої особи ДФІ в м.Києві надав письмові пояснення, в яких зазначив, що всі витребувані судом документи знаходяться у ДФІ в м.Києві. Крім того, вказав, що по закінченню ревізії ПАТ Центренерго, товариству був вручений примірник акту ревізії з усіма додатками, як того вимагають Закон України Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні, Закон України Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні та Порядок проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006р. № 550. Наведене свідчить, що у Зміївської ТЕС як відокремленого підрозділу ПАТ Центренерго повинні бути в наявності всі матеріали, що стали основою нарахування ДФІ в м.Києві збитків в заявленому до стягнення позивачем розмірі. За таких підстав, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про витребування документів.

Враховуючи те, що норми ст.65 Господарського процесуального кодексу України щодо обов'язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п.4 ч.3 ст.129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що в межах наданих йому повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній і додатково поданими на вимогу суду матеріалами і документами в порядку ст.75 ГПК України.

Отже, суд, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, встановив наступне.

Під час планової ревізії фінансово-господарської діяльності ПАТ Центренерго (в т.ч. відокремленого підрозділу Зміївської ТЕС) Державною фінансовою інспекцією в м.Києві встановлено нанесення матеріальної шкоди (збитків) ПАТ Центренерго в особі Зміївської ТЕС на суму 1 187 600,00 грн. внаслідок завищення вартості ремонтно-будівельних робіт, виконаних ТОВ ГРАНДБУДУКРАЇНА згідно умов договорів на закупівлю робіт з виготовлення (ремонту) обладнання № 16/219-1 від 18.04.2014р. та №16/396 від 28.07.2014р., які за своєю правовою природою є договорами підряду.

З метою їх усунення, відповідно до п.7. ст. 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" Державною фінансовою інспекцією в м.Києві до ПАТ Центренерго було направлено Вимогу щодо усунення порушень від 25.07.2015 №26-08-14-14/5135.

Предметом спору у даній справі є обов'язок відповідача відшкодувати позивачу шкоду завдану завищенням вартості робіт, що виконувались ним згідно договорів на закупівлю робіт з виготовлення (ремонту) обладнання № 16/219-1 від 18.04.2014р. та №16/396 від 28.07.2014р.

Так, 18.04.2014р. між Позивачем (Замовник) та Відповідачем (Виконавець) укладено договір №16/219-1 на закупівлю робіт з виготовлення (ремонту) обладнання (надалі Договір №16/219-1), за умовами якого Виконавець зобов'язується у 2014 році виконати на свій ризик роботи зі свого матеріалу, що зазначені у Додатках № 1, 2 до цього Договору /надалі - роботи/, а Замовник - прийняти і оплатити роботи (п.п.1.1.). Роботи, повинні бути виконані у строки, зазначені у Додатку № 1 до Договору. В разі відсутності в Додатку №1 строку виконання робіт, роботи виконуються протягом строку дії Договору (п.п.1.2.).

Пунктом 1 Додатку №1 до Договору №16/219-1 визначено найменування, опис робіт, ДК, ДБН: роботи з Реконструкція золовідвалу. Нарощування секції № 2. Третій ярус, а саме: підготовка основи з улаштуванням горизонтального трубчатого дренажу (ДСТУ Б Д.1.1-1:2013).

Вартість робіт визначається на підставі твердого кошторису (договірна ціна № 149 додаток №2 до договору №16/219-1, із змінами внесеними Додатковою угодою № 1-16/418 від 11.08.2014р.), який є невідємною частиною договору і складає 8 939 972,40 грн. з урахуванням ПДВ 20% (розд.3 договору).

Відповідно до п.11.1. Договору №16/219-1 цей договір набуває чинності з моменту його підписання та скріплення печатками Сторін, і діє протягом строку, зазначеному в Додатку №1 до Договору, а саме: до 31.12.2014 року, а в частині щодо взаємних розрахунків до повного виконання зобовязань Сторонами.

Роботи за Договором №16/219-1 виконані Відповідачем в межах узгодженого Позивачем кошторису та договірної ціни № 149 (Додаток №2 до договору, із змінами внесеними Додатковою угодою № 1-16/418 від 11.08.2014р.), що підтверджується підписаними Позивачем та Відповідачем наступними документами:

Актом № 1 (ф. КБ-2в) приймання виконаних будівельних робіт за травень 2014р. від 30.05.2014р. на суму 4 000 821,60 грн. та довідкою (ф. КБ-3) про вартість виконаних будівельних робіт за травень 2014р. від 30.05.2014р. на суму 4 000 821,60 грн.; зазначені документи підписані без будь-яких зауважень з боку Позивача;

Актом № 2 (ф. КБ-2в) приймання виконаних будівельних робіт за червень 2014р. від 25.06.2014р. на суму 3 452 781,60 грн. та довідкою (ф. КБ-3) про вартість виконаних будівельних робіт за червень 2014р. від 30.05.2014р. на суму 3 452 781,60 грн.; зазначені документи підписані без будь-яких зауважень з боку Позивача;

Актом № 3 (ф. КБ-2в) приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2014р. від 25.06.2014р. на суму 1 486 287,60 грн. та довідкою (ф. КБ-3) про вартість виконаних будівельних робіт за травень 2014р. від 30.05.2014р. на суму 1 486 287,60грн.; зазначені документи підписані без будь-яких зауважень з боку Позивача.

Відповідно до п.5.10. Договору №16/219-1 роботи за цим договором вважаються переданими Замовнику з дати підписання сторонами відповідного ОСОБА_4 прийому-передачі робіт без зауважень.

Оплату за виконані за цим договором роботи Позивачем проведено повністю на загальну суму 8 939 890,80 грн.

У відповідності до п.7.3. договору №16/219-1 обовязок відшкодування збитків покладений на Виконавця (Відповідача) лише у випадку неякісного виконання робіт. У відповідності до п.5.6. договору №16/219-1 у випадку виявлення недоліків при прийнятті робіт Замовник підписує ОСОБА_4 приймання-передачі виконаних робіт із зазначенням переліку недоліків.

Матеріали справи свідчать, що акти виконаних робіт за договором №16/219-1 підписані Позивачем (Замовником) без будь-яких зауважень щодо якості, обєму, строків виконання і вартості робіт та були ним оплачені.

Крім того, 28.07.2014р. між Позивачем (Замовник) та Відповідачем (Виконавець) укладено договір №16/396 на закупівлю робіт з виготовлення (ремонту) обладнання (надалі Договір №16/396), за умовами якого Виконавець зобов'язується у 2014 році виконати на свій ризик роботи зі свого матеріалу, що зазначені у Додатках № 1, 2 до цього Договору /надалі - роботи/, а Замовник - прийняти і оплатити роботи (п.п.1.1.). Роботи, повинні бути виконані у строки, зазначені у Додатку № 1 до Договору. В разі відсутності в Додатку №1 строку виконання робіт, роботи виконуються протягом строку дії Договору (п.п.1.2.).

Пунктом 1 Додатку №1 до Договору №16/396 визначено найменування, опис робіт, ДК, ДСТУ: капітальний ремонт з/д колії № 9 (ДСТУ Б Д.1.1-1:2013).

Вартість робіт визначається на підставі твердого кошторису (договірна ціна № 195 додаток №2 до договору №16/396), який є невідємною частиною договору і складає 1 600 000,00 грн. з урахуванням ПДВ 20% (розд.3 договору).

Відповідно до п.11.1. договору №16/396 цей договір набуває чинності з моменту його підписання та скріплення печатками Сторін, і діє протягом строку, зазначеному в Додатку №1 до Договору, а саме: до 31.12.2014 року, а в частині щодо взаємних розрахунків до повного виконання зобовязань Сторонами.

Роботи за Договором №16/396 виконані Відповідачем в межах узгодженого Позивачем кошторису та договірної ціни № 195 (Додаток №2 до договору), тобто роботи прийняті Позивачем на суму 1 498 082,14 грн., що підтверджується підписаними Позивачем та Відповідачем наступними документами:

Актом № 1 (ф. КБ-2в) приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2014р. від 28.11.2014р. на суму 1 498 082,14 грн. та довідкою (ф. КБ-3) про вартість виконаних будівельних робіт за листопад 2014р. від 28.11.2014р. на суму 1 498 082,14грн.; зазначені документи підписані без будь-яких зауважень з боку Позивача.

Відповідно до п.5.10. Договору №16/396 роботи за цим договором вважаються переданими Замовнику з дати підписання сторонами відповідного ОСОБА_4 прийому-передачі робіт без зауважень.

Листом від 14.07.2015р. №02/153 Зміївська ТЕС ПАТ Центренерго підтвердила приймання виконаних робіт за Договором №16/396 без будь-яких зауважень зі свого боку, та зазначила, що не має жодних претензій до ТОВ ГРАНДБУДУКРАЇНА.

Відповідно до п.7.3. договору №16/396 обовязок відшкодування збитків покладений на Виконавця (Відповідача) лише у випадку неякісного виконання робіт. У відповідності до п.5.6. договору №16/396 у випадку виявлення недоліків при прийнятті робіт Замовник підписує ОСОБА_4 приймання-передачі виконаних робіт із зазначенням переліку недоліків.

З матеріалів справи вбачається, що акт виконаних робіт за договором №16/396 підписаний Позивачем (Замовником) без будь-яких зауважень щодо якості, обєму, строків виконання та вартості робіт.

Відповідно до ст.6 ЦК України (надалі - ЦК) сторони є вільними в укладенні договору, виборі та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст.627 ЦК). Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд (п.3 ст.6 ЦК).

Договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (ст. 11, 626 ЦК України), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до договору (ст.526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (ст.525 ЦК України).

Частиною 1 ст. 628 ЦК обумовлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Договори на закупівлю робіт з виготовлення (ремонту) обладнання №16/219-1 від 18.04.2014р. та №16/396 від 28.07.2014р. у встановленому законодавством порядку не розірвано та не визнано недійсними. Будь-яких змін до договорів сторонами не внесено.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу (ч. 1 ст. 837 ЦК України).

Відповідно до ст.844 ЦК ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором. Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін.

Відповідно до ч.3 ст.632 ЦК зміна ціни договору після його виконання заборонена.

Вартість робіт за договорами на закупівлю робіт з виготовлення (ремонту) обладнання №16/219-1 від 18.04.2014р. та №16/396 від 28.04.2014р. є договірною ціною, узгодженою обома сторонами за договором. Вартість робіт за вказаними договорами визначена на підставі твердого кошторису, який є невідємною частиною договору.

Виконання робіт за договором №16/219-1 підтверджено підписаними сторонами актами приймання виконаних робіт ф.КБ-2в: № 1 за травень 2014р., № 2 за червень 2014р., № 3 за серпень 2014р. на загальну суму 8 939 890,80 грн. та довідками про вартість виконаних робіт ф.КБ-3 за травень 2014 р., червень 2014 р., серпень 2014р. на загальну суму 8 939 890,80 грн.

Виконання робіт за договором №16/396 підтверджено підписаними сторонами актом приймання виконаних робіт ф.КБ-2в: № 1 за листопад 2014р. на суму 1498082,14 грн. та довідкою про вартість виконаних робіт ф.КБ-3 за листопад 2014 р. на суму 1 498 082,14грн.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.853 ЦК замовник зобовязаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Відповідно до ст.218 ГК України підставою для господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин, утому числі у вигляді відшкодування збитків, є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Для застосування такого виду цівільно-правової відповідальності, як відшкодування збитків, передбаченої ст.224 ГК України, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) порушення боржником зобов'язання, що випливає з договору; 2) збитків та їх розміру; 3) причинного зв'язку між порушенням стороною зобов'язання, що випливає з договору, та збитками; 4) вини порушника зобов'язання. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Необхідними умовами для відшкодування збитків є доведення факту спричинення збитків саме тією особою, до якої висунуто вимогу про їх відшкодування. Крім того, заявлені до стягнення збитки мають бути завданими внаслідок порушення відповідачем цивільного права позивача у справі, а розмір збитків має перебувати у необхідному і безпосередньому причинному зв'язку із вчиненням відповідачем правопорушення.

Між тим, позивачем не доведено протиправності поведінки відповідача, оскільки ціна робіт була погоджена сторонами у договорі, а акти приймання-передачі робіт підписані сторонами без зауважень тощо.

Зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобовязання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Зобовязання припиняється виконанням проведеним належним чином (ст.ст.588,599 ЦК). У даному випадку були підписані акти приймання виконаних підрядних робіт. Оплату за виконані роботи проведено по договору №16/219-1 повністю, по договору №16/396 за Позивачем рахується заборгованість у сумі 1 498 082,14грн.

Виявлені Державною фінансовою інспекцією в м.Києві порушення не можуть змінювати, припиняти частково або повністю договірні правовідносини сторін, зобовязання, визначені договором та підтверджені відповідними актами виконаних робіт.

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості - є однією із основних засад судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому кожна суттєва для справи обставина повинна підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ст.32 ГПК України).

При цьому за умовами ст.34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На підтвердження факту вчинення відповідачем протиправного діяння позивач зазначив суду ОСОБА_4 ревізії.

Проте, як було встановлено судом, зміст договору складають умови (в тому числі щодо вартості робіт), визначені за домовленістю сторін на основі їх вільного волевиявлення. При цьому сторони договору виконали всі його умови належним чином, без жодних претензій та зауважень.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що у діях відповідача, пов'язаних з укладенням та виконанням спірного договору, на умовах, визначених безпосередньо сторонами, відсутні будь-які ознаки протиправної поведінки по відношенню до позивача. Суд вважає, що позивач не довів суду того, що саме відповідач є особою, діями або бездіяльністю якої позивачеві було спричинено збитки.

Відповідно до статті 4-3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Згідно зі ст.43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладені обставини, приписи закону і те, що позовні вимоги позивача не ґрунтуються на належних доказах і спростовуються матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача про відшкодування збитків в розмірі 1 187 600,00 гривень, на підставі ОСОБА_4 ревізії та вимоги щодо усунення порушень від 27.05.2015р., є неправомірними та необґрунтованими, оскільки спірний договір є дійсним, у зв'язку з чим, в їх задоволенні слід відмовити повністю.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст.ст.44, 49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 12, 15, 22, 33, 43, 44, 49, 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 05.10.2015 р.

Суддя ОСОБА_1