ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.10.15р. Справа № 904/5711/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургійний завод "ДНІПРОСТАЛЬ", м. Дніпропетровськ

про стягнення 11 116 221,84 грн.

Головуючий колегії ОСОБА_1

Судді: Кармазіна Л.П., Бондарєв Е.М.

Представники:

від позивача:ОСОБА_2, довіреність №14-96 від 18.04.2014р.

від відповідача: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургійний завод "Дніпросталь" про стягнення 11 116 221,84 грн., з яких: 9 553 398,52 грн. - основний борг, 818 181,71 грн. - інфляційні втрати, 693 602,91 грн. - пеня, 51 038,70 грн. - 3% річних.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору купівлі-продажу природного газу № 188/14-ПР від 27.12.2013р., в частині повної та своєчасної оплати спожитого природного газу.

Ухвалою суду від 02.07.2015р. порушено провадження по справі та призначено судове засідання на 27.07.2015р. 27.07.2015р. розгляд справи відкладено на 25.08.2015р.

25.08.2015р. відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить в задоволенні позову відмовити, оскільки основний борг за поставлений природний газ відповідачем відповідно до платіжного доручення № 939 від 19.03.2015р., сплачено в повному обсязі. Щодо штрафних санкцій та 3% річних відповідач просить зобов`язати позивача зробити перерахунок, оскільки позивачем не вірно визначений період нарахування.

25.08.2015р. відповідач подав до суду клопотання про продовження строків розгляду справи.

Ухвалою суду від 25.08.2015р. продовжено строк розгляду справи на 15 днів до 16.09.2015р. включно, в засіданні оголошено перерву до 16.09.2015р.

16.09.2015р. до суду від позивача надійшло заперечення на відзив, в якому позивач визнає погашення основного боргу, проте зазначає, що ним правомірно нараховано розмір 3% річних та інфляційні втрати та просить задовольнити позовні вимоги.

16.09.2015р. відповідач подав до суду клопотання про призначення колегіального розгляду справи.

Ухвалою суду від 16.09.2015р. призначено розгляд справи колегіально.

Автоматичною системою розподілу справ визначено наступний склад колегії: головуючий суддя: Мілєва І. В., судді: Кармазіна Л. П., Бондарєв Е. М.

Ухвалою суду від 17.09.2015р. прийнято справу до свого провадження та призначено судове засідання на 13.10.2015р.

У судове засідання з'явився представник позивача.

У судове засідання представник відповідача не з'явився, направив клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з тим, що представник знаходиться у терміновому відрядженні відповідних доказів не надав. Про дату, час та місце судового засідання відповідач повідомлений належним чином. Суд відхиляє доводи відповідача щодо відкладення розгляду справи, оскільки відповідач не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому процесі свого представника згідно з ч.1-5 ст.28 ГПК України, з числа як своїх працівників, так і осіб, не повязаних з ним трудовими відносинами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

27.12.2013р. між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Металургійний завод "Дніпросталь" (покупець) було укладено договір купівлі-продажу природного газу № 188/14-ПР (далі - договір).

Продавець зобовязується передати у власність покупцю у 2014 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобовязується прийняти та оплатити цей природний газ, на умовах цього договору (п. 1.1. договору).

Газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для власних потреб (п. 1.2. договору).

Продавець передає покупцеві з 01.01.2014р. по 31.12.2014 р. газ обсягом до 21450 тис. куб. м. (п. 2.1. договору).

Приймання передача газу, переданого продавцем покупцю у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання передачі газу (п. 3.3. договору).

Не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов'язується надати продавцеві підписані та скріплені печатками покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобовязується повернути покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами (п. 3.4. договору).

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця наступного за місяцем поставки газу (п. 6.1. договору).

За невиконання або неналежне виконання договірних зобов'язань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених чинним законодавством України, а також цим договором (п. 7.1 договору).

Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, і діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2014 року, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення (п. 11.1. договору).

На виконання умов договору позивачем у грудні 2014 року було поставлено, а відповідачем прийнято природний газ на загальну суму 9 553 398,52 грн., що підтверджується підписаним сторонами та скріпленим їх печатками актом приймання-передачі природного газу від 31.12.2014р. на суму 9 553 398,52 грн. (а.с. 17).

Позивач у позовній заяві зазначає, що відповідач за поставлений у грудні 2014р. природний газ не розрахувався, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість у розмірі 9 553 398,52 грн., що і стало причиною звернення до суду.

27.07.2015р. відповідач подав до суду клопотання, в якому зазначив, що основний борг в сумі 9 553 398,52 грн. сплачено, на підтвердження чого додав копію платіжного доручення № 939 від 19.03.2015р.

Відповідно до вищевказаного платіжного доручення № 939 відповідач сплатив позивачу 9 553 398,52 грн., з призначенням платежу: оплата за природній газ за грудень 2014р. за договором № 188/14-ПР від 27.12.2013р.

25.08.2015р. відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив в задоволенні позову відмовити, оскільки основний борг за поставлений природний газ відповідачем сплачено в повному обсязі.

25.08.2015р. позивач надав до суду лист, в якому повідомив, що основна заборгованість відповідача по договору купівлі продажу природного газу № 188/14-ПР від 27.12.2013р. станом на 21.08.2015р. відсутня.

Відповідно до п.1-1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет позову.

Припинення провадження у справі на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі (п.4.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач направив позовну заяву до суду 26.06.2015р., що підтверджується поштовим штампом на конверті (а.с. 29), а основний борг сплачено 19.03.2015р.

Враховуючи вищевикладене, суд вирішив відмовити в позові в частині стягнення основного боргу у зв'язку з відсутністю предмету спору до порушення провадження у справі.

У звязку із простроченням строків передбачених договором, позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню за період з 15.01.2015р. по 20.03.2015р. у розмірі 693 602,91 грн., 3 % річних за період з 15.01.2015р. по 20.03.2015р. у розмірі 51 038,70 грн. та інфляційні втрати за період з січня 2015р. по лютий 2015р. у розмірі 818 181,71 грн.

За договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується (ч.1 ст. 275 Господарського кодексу України).

Субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст.530 Цивільного кодексу України).

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст. 548 Цивільного кодексу України).

У разi порушення зобов'язання настають правовi наслiдки, встановленi договором або законом, зокрема - сплата неустойки (п.3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або iнше майно, якi боржник повинен передати кредиторовi у разi порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у вiдсотках вiд суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. ст. 1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань, платники грошових коштiв сплачують на користь одержувачiв цих коштiв за прострочку платежу пеню в розмiрi, що встановлюється за згодою сторiн. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано (ч.6 ст.232 Господарського Кодексу України).

Відповідно до п. 7.2. договору у разі невиконання покупцем умов п. 6.1. Договору продавець має право не здійснювати поставку газу покупцю або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості. У разі невиконання покупцем умов п. 6.1. цього договору, він повинен сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, а за прострочення понад 30 днів додатково сплатити штраф у розмірі 7 % від суми простроченого платежу.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд дослідивши розрахунок позивача, встановив, що позивач використовує невірну кінцеву дату періоду нарахування розміру пені та 3% річних, а саме 20.03.2015р.. Позивач не врахував те, що 19.03.2015р. відповідач сплатив основний борг, отже за кінцеву дату періоду нарахування слід використовувати 18.03.2015р.

Судом зроблено перерахунок з використанням вірної кінцевої дати періоду нарахування, згідно якого до стягнення належить пеня за період з 15.01.2015р. по 18.03.2015р. у розмірі 662 194,47 грн., 3 % річних за період з 15.01.2015р. по 18.03.2015р. у розмірі 49 468,28 грн.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що мало місце прострочення виконання зобовязання, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на загальну суму 1 529 844,46 грн. , з яких: 662 194,47 грн. - пеня, 49 468,28 грн. - 3 % річних, 818 181,71 грн. - інфляційні втрати.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог: на позивача 63 024,19 грн. (86,24 %), на відповідача 10 055,81 грн. (13,76 %).

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.1, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургійний завод "Дніпросталь" (49051, м. Дніпропетровськ, вул. Винокурова, буд. 4, ідентифікаційний код 33718431) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія" Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6, ідентифікаційний код 20077720) 1 529 844,46 грн., з яких: 662 194,47 грн. - пеня, 49 468,28 грн. - 3 % річних, 818 181,71 грн. - інфляційні втрати, про що видати наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургійний завод "Дніпросталь" (49051, м. Дніпропетровськ, вул. Винокурова, буд. 4, ідентифікаційний код 33718431) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія" Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6, ідентифікаційний код 20077720) витрати по сплаті судового збору у розмірі 10 055,81 грн., про що видати наказ.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його оголошення, а у разі якщо в судовому засідання було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 13.10.2015

Головуючий колегії Суддя Суддя ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_4