ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"09" жовтня 2015 р.Справа № 916/3865/15

за позовом: Державного підприємства „Адміністрація морських портів України в особі філії „Дельта-Лоцман Державного підприємства „Адміністрація морських портів України;

до відповідача: Державного підприємства „ЧорноморськоАзовське виробничоексплуатаційне Управління морських шляхів (Управління „ЧОРАЗМОРШЛЯХ);

про стягнення 27390000,00грн.

Суддя Горячук Н.О.

Представники:

Від позивача: за дов. ОСОБА_1;

Від відповідача: за дов. ОСОБА_2;

Суть спору: Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" в особі філії „Дельта-Лоцман Державного підприємства „Адміністрація морських портів України звернулося до господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з відповідача Державного підприємства „ЧорноморськоАзовське виробничоексплуатаційне Управління морських шляхів (Управління „ЧОРАЗМОРШЛЯХ) заборгованості за договорами бербоут чартеру „BARECON - 2001 №580/В-08 та №581/В-08 від 26.12.2008р. у сумі 27390000,00грн.

Разом із позовною заявою позивач звернувся до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову №4731 від 14.09.2015р. (вх.суду№2-5069/15 від 15.09.2015р.) в якій просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладання арешту на майно та грошові суми, що належать відповідачу.

В обґрунтування своєї заяви про вжиття заходів забезпечення позову позивач посилається на те, що відповідачем направлено лист №001/751 від 09.09.2015р. на Міністрество інфраструктури України з повідомленням про те, що не дивлячись на те, що ДП „ЧОРАЗМОРШЛЯХ входить до переліку підприємств, які не підлягають приватизації і на підприємство розповсюджується мораторій на примусову реалізацію майна, на даний час існує вірогідність примусової реалізації державного майна через виконавчу службу, на підставі ст..2 Закону України „Про введення мораторію на примусову реалізацію майна.

Позивач зазначає, що у випадку примусової реалізації майна державного підприємства буде нанесено шкоду не тільки інтересам позивача але й державі Україна. Сума виплат Державного підприємства „ЧорноморськоАзовське виробничоексплуатаційне Управління морських шляхів (Управління „ЧОРАЗМОРШЛЯХ) становить 10,26млн.грн.

Суд, розглянувши заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову, відмовляє в її задоволенні зазначаючи наступне.

Відповідно до ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Доводи позивача щодо примусової реалізації майна відповідача на день розгляду справи є припущеннями.

Позивач на позовних вимогах наполягає.

Відповідач позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне:

26.12.2008р. між Державним підприємством „Дельта-Лоцман (Фрахтувальник) та Державним підприємством „ЧОРАЗМОРШЛЯХ (Судновласник) укладено договір бербоут чартеру „BARECON - 2001 №580/В-08 (далі договір 1) за яким відповідно до додаткових умов (статей) чартеру в редакції додаткової угоди №3 від 05.09.2012р., сторони домовились, що судно (землесос Тилигульський) передається в чартер на умовах „як є без діючих регістрових документів.

Сторони підтвердили, що на момент передачі судна в чартер судно знаходиться в не морехідному стані, інших доказів неморехідного стану судна на момент передачі його в чартер не вимагається.

Мета фрахтування використання судна Фрахтувальником в своїй господарській діяльності.

Для вводу судна в експлуатацію Фрахтувальник, на умовах чартеру, у відповідності до вимог Регістру Судноплавства України, виконує ремонт судна „на клас та укомплектовує судно судовим обладнанням та іншими товарно-матеріальними цінностями в обсягах, необхідних для введення судна в експлуатацію, забезпечення працездатності судна, згідно заявленої продуктивності судна та отримання Класифікаційного свідоцтва РСУ на судно.

05.09.2012р. між сторонами укладено додаткову угоду №3 до договору 1, якою сторони визначили порядок сплати та розміри авансів, що сплачуються Фрахтувальником Судновласнику. З дати підписання сторонами акту про повернення судна із зберігання і до 10.09.2012р. включно, Фрахтувальник щомісячно виплачує Судновласнику аванс в розмірі 150000грн. впродовж 10 банківських днів з моменту отримання від Судновласника оригіналу рахунку на оплату. Починаючи з 10.09.2012р., але не раніше набрання чинності додаткової угоди №3 від 05.09.2012р., Фрахтувальник щомісячно виплачує Судновласнику аванс у розмірі 250000,00грн. впродовж 10 банківських днів з моменту отримання від Судновласника оригіналу рахунку на оплату. Впродовж 10 банківських днів з моменту набрання чинності додаткової угоди №3 Фрахтувальник виплачує Судновласнику аванс в розмірі 1000000,00грн. на підставі отриманого від Судновласника оригіналу рахунку (п.7 додаткової угоди №3 від 05.09.2012р. до договору 1).

Відповідно до п.8. додаткової угоди №3 від 05.09.2012р. загальна сума не повинна перевищувати суму авансу, розраховану виходячи з фрахтової ставки, передбаченої чартером, з урахуванням пятирічного періоду, по досягненню якої виплата будь-яких авансів Фрахтувальником Судновласнику припиняється.

Пунктом 9 додаткової угоди №3 від 05.09.2012р. до договору 1 передбачено, що перераховані аванси повертаються Фрахтувальнику шляхом рівномірного утримання (зарахування) із добової суми фрахтової ставки продовж дії чартеру, починаючи з моменту початку нарахування та оплати фрахту.

Моментом початку нарахування та оплати фрахту є дата підписання акту виводу судна з ремонту, чи дата отримання Класифікаційного свідоцтва РСУ на судно. До вказаного моменту фрахтова ставка не нараховується та не оплачується (п.3. додаткової угоди №3 від 05.09.2012р. до договору 1).

Позивач зазначає, що станом на день подання позову судно з ремонту не виведено, у звязку з чим фрахтова ставка не нараховувалася та не оплачувалася.

Додатковою угодою №4 від 18.06.2013р. до договору 1 сторони домовилися про заміну з 13.06.2013р. державного підприємства „Дельта-Лоцман на державне підприємство "Адміністрація морських портів України", як зобовязану та управнену сторону в договорі 1. Всі права та обовязки ДП „Дельта-Лоцман переходять до ДП "Адміністрація морських портів України".

22.06.2015р. між сторонами укладено додаткову угоду №5 до договору 1, відповідно до умов якої, у звязку із виконанням сторонами наказу Міністерства інфраструктури України №121 від 01.04.2015р. „Про передачу майна ДП „ЧОРАЗМОРШЛЯХ, а також передачею судна з балансу Судновласника на баланс Фрахтувальника згідно акту приймання-передачі державного майна від 23.04.2015р., сторони домовилися припинити дію договору бербоут чартеру „BARECON - 2001 №580/В-08 від 26.12.2008р.

Згідно п.2 додаткової угоди №5 від 22.06.2015р. до договору 1 сторони визначили, що всі затрати, понесені Фрахтувальником на ремонт судна на „клас та комплектацію судна судновим укомплектуванням, іншими товарно-матеріальними цінностями в обсягах та відповідно до переліку, необхідного для введення судна в експлуатацію, забезпечення працездатності судна згідно заявленої продуктивності судна та отримання Класифікаційного свідоцтва РСУ на судно, під час дії чартеру і на виконання останнього, Судновласнику не передаються та являються затратами Фрахтувальника.

Судновласник зобовязується повернути Фрахтувальнику отримані від Фрахтувальника аванси (погасити існуючу заборгованість) в сумі 13695000,00грн. не пізніше 15.07.2015р. (п.3 додаткової угоди №5 від 22.06.2015р. до договору 1).

Пунктом 5 додаткової угоди №5 від 22.06.2015р. до договору 1 сторони передбачили, що зобовязання Судновласника по поверненню авансів залишаються незмінними до повного їх виконання у відповідності до умов даної додаткової угоди.

Перерахування позивачем на рахунок відповідача авансів за договором №580/В-08 від 26.12.2008р. на загальну суму 13695000,00грн. підтверджується платіжними дорученнями та актом звіряння взаєморозрахунків станом на 30.11.2014р., що підписаний сторонами без зауважень (копії платіжних доручень та акт звірки знаходяться в матеріалах справи).

26.12.2008р. між Державним підприємством „Дельта-Лоцман (Фрахтувальник) та Державним підприємством „ЧОРАЗМОРШЛЯХ (Судновласник) укладено договір бербоут чартеру „BARECON - 2001 №581/В-08 (далі договір 2) за яким відповідно до додаткових умов (статей) чартеру в редакції додаткової угоди №3 від 05.09.2012р., сторони домовились, що судно (земкараван „Рион) передається в чартер на умовах „як є без діючих регістрових документів.

Сторони підтвердили, що на момент передачі судна в чартер судно знаходиться в не морехідному стані, інших доказів неморехідного стану судна на момент передачі його в чартер не вимагається.

Мета фрахтування використання судна Фрахтувальником в своїй господарській діяльності.

Для вводу судна в експлуатацію Фрахтувальник, на умовах чартеру, у відповідності до вимог Регістру Судноплавства України, виконує ремонт судна „на клас та укомплектовує судно судовим обладнанням та іншими товарно-матеріальними цінностями в обсягах, необхідних для введення судна в експлуатацію, забезпечення працездатності судна, згідно заявленої продуктивності судна та отримання Класифікаційного свідоцтва РСУ на судно.

05.09.2012р. між сторонами укладено додаткову угоду №3 до договору 2, якою сторони визначили порядок сплати та розміри авансів, що сплачуються Фрахтувальником Судновласнику. В строк до 31.12.2009р. Фрахтувальник на підставі листів та рахунків виплачує Судновласнику аванс у розмірі 2500000,00грн.

З дати підписання сторонами акту про повернення судна із зберігання і до 10.09.2012р. включно, Фрахтувальник щомісячно виплачує Судновласнику аванс в розмірі 150000,00грн. впродовж 10 банківських днів з моменту отримання від Судновласника оригіналу рахунку на оплату. Починаючи з 10.09.2012р., але не раніше набрання чинності додаткової угоди №3 від 05.09.2012р., Фрахтувальник щомісячно виплачує Судновласнику аванс у розмірі 250000,00грн. впродовж 10 банківських днів з моменту отримання від Судновласника оригіналу рахунку на оплату. Впродовж 10 банківських днів з моменту набрання чинності додаткової угоди №3 Фрахтувальник виплачує Судновласнику аванс в розмірі 1000000,00грн. на підставі отриманого від Судновласника оригіналу рахунку (п.7 додаткової угоди №3 від 05.09.2012р. до договору 2).

Підпунктом 8 п.8. додаткової угоди №3 від 05.09.2012р. встановлено, що загальна сума не повинна перевищувати суму авансів, розраховану виходячи з фрахтової ставки, передбаченої чартером, з урахуванням пятирічного періоду, по досягненню якої виплата будь-яких авансів Фрахтувальником Судновласнику припиняється.

Підпунктом 9 пункту 8 додаткової угоди №3 від 05.09.2012р. до договору 2 передбачено, що перераховані аванси повертаються Фрахтувальнику шляхом рівномірного утримання (зарахування) із добової суми фрахтової ставки продовж дії чартеру, починаючи з моменту початку нарахування та оплати фрахту.

Моментом початку нарахування та оплати фрахту є дата підписання акту виводу судна з ремонту, чи дата отримання Класифікаційного свідоцтва РСУ на судно. До вказаного моменту фрахтова ставка не нараховується та не оплачується (п.3. додаткової угоди №3 від 05.09.2012р. до договору 1).

Позивач зазначає, що станом на день подання позову судно з ремонту не виведено, у звязку з чим фрахтова ставка не нараховувалася та не оплачувалася.

Додатковою угодою №4 від 18.06.2013р. до договору 1 сторони домовилися про заміну з 13.06.2013р. державного підприємства „Дельта-Лоцман на державне підприємство "Адміністрація морських портів України", як зобовязану та управнену сторону в договорі 1. Всі права та обовязки ДП „Дельта-Лоцман переходять до ДП "Адміністрація морських портів України".

22.06.2015р. між сторонами укладено додаткову угоду №5 до договору 2, відповідно до умов якої, у звязку із виконанням сторонами наказу Міністерства інфраструктури України №121 від 01.04.2015р. „Про передачу майна ДП „ЧОРАЗМОРШЛЯХ, а також передачею судна з балансу Судновласника на баланс Фрахтувальника згідно акту приймання-передачі державного майна від 23.04.2015р., сторони домовилися припинити дію договору бербоут чартеру „BARECON - 2001 №581/В-08 від 26.12.2008р. з 23.04.2015р.

Згідно п.2 додаткової угоди №5 від 22.06.2015р. до договору 2 сторони визначили, що всі затрати, понесені Фрахтувальником на ремонт судна на „клас та комплектацію судна судновим укомплектуванням, іншими товарно-матеріальними цінностями в обсягах та відповідно до переліку, необхідного для введення судна в експлуатацію, забезпечення працездатності судна згідно заявленої продуктивності судна та отримання Класифікаційного свідоцтва РСУ на судно, під час дії чартеру і на виконання останнього, Судновласнику не передаються та являються затратами Фрахтувальника.

Судновласник зобовязується повернути Фрахтувальнику отримані від Фрахтувальника аванси (погасити існуючу заборгованість) в сумі 13695000,00грн. на пізніше 15.07.2015р. (п.3 додаткової угоди №5 від 22.06.2015р. до договору 1).

Пунктом 5 додаткової угоди №5 від 22.06.2015р. до договору 2 сторони передбачили, що зобовязання Судновласника по поверненню авансів залишаються незмінними до повного їх виконання у відповідності до умов даної додаткової угоди.

Перерахування позивачем на рахунок відповідача авансів за договором №581/В-08 від 26.12.2008р. на загальну суму 13695000,00грн. підтверджується платіжними дорученнями та актом звіряння взаєморозрахунків станом на 30.11.2014р., що підписаний сторонами без зауважень (копії платіжних доручень та акт звірки знаходяться в матеріалах справи).

Позивач зазначає, що всупереч умов договорів №580/В-08 та №581/В-08 від 26.12.2008р. відповідачем, станом на день подачі позову не здійснено повернення Фрахтувальнику авансів на загальну суму 27390000,00грн. (за договором №580/В-08 від 26.12.2008р. у сумі 13695000,00грн. та за договором №581/В-08 від 26.12.2008р. 13695000,00грн.).

Враховуючи неналежне виконання відповідачем зобовязань, 05.08.2015р. позивач направив відповідач лист №4034 з вимогою повернути отримані за договорами аванси у сумі 27390000,00грн.

У відповідь на лист відповідач повідомив позивача про складне фінансове становище, яке не дозволяє виконати умови договорів щодо повернення авансів за договорами №580/В-08 від 26.12.2008р. та №581/В-08 від 26.12.2008р.

Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача аванси, сплачені за договорами №580/В-08 від 26.12.2008р. та №581/В-08 від 26.12.2008р. у загальній сумі 27390000,00грн.

Пунктом 1 ч.2 ст.11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обовязків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно з п. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст.ст. 173, 175 Господарського кодексу України цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку, визнається майново-господарським зобов'язанням. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та відповідачем 26.12.2008р. були укладені договір бербоут чартеру „BARECON - 2001 №580/В-08 за яким відповідно до додаткових умов (статей) чартеру в редакції додаткової угоди №3 від 05.09.2012р., сторони домовились, що судно (землесос Тилигульський) передається в чартер на умовах „як є без діючих регістрових документів та договір бербоут чартеру „BARECON - 2001 №581/В-08 за яким відповідно до додаткових умов (статей) чартеру в редакції додаткової угоди №3 від 05.09.2012р., сторони домовились, що судно (земкараван „Рион) передається в чартер на умовах „як є без діючих регістрових документів.

22.06.2015р. між сторонами укладені додаткові угоди №5 до договорів 1 та 2 за якими відповідач зобовязався повернути позивачу аванси (погасити існуючу заборгованість) в сумі 13695000,00грн. за договором №580/В-08 не пізніше 15.07.2015р. та 13695000,00грн. за договором №581/В-08 не пізніше 15.07.2015р.

Ст. 193 Господарського Кодексу України, ст. 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст. 193 Господарського Кодексу України).

Згідно з ч.2 ст. 218 Господарського Кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, субєкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні.

Сума авансів у розмірі 27390000,00грн. отриманих відповідачем за договором №580/В-08 від 26.12.2008р. та за договором №581/В-08 від 26.12.2008р. підлягає поверненню позивачу оскільки підстава набуття отриманих відповідачем коштів відпала.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Під час розгляду справи відповідачем не було належним чином доведено своєчасне виконання своїх зобовязань за договорами.

Враховуючи викладене, позовні вимоги Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі філії „Дельта-Лоцман Державного підприємства „Адміністрація морських портів України про стягнення з відповідача Державного підприємства „ЧорноморськоАзовське виробничоексплуатаційне Управління морських шляхів (Управління „ЧОРАЗМОРШЛЯХ) заборгованості за договорами бербоут чартеру „BARECON - 2001 №580/В-08 та №581/В-08 від 26.12.2008р. у сумі 27390000,00грн., обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати покладаються на відповідача згідно ст. ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 44, 49, ст.ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України суд,

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Державного підприємства „ЧорноморськоАзовське виробничоексплуатаційне Управління морських шляхів (Управління „ЧОРАЗМОРШЛЯХ) (68000, Одеська область, м. Іллічівськ, смт. Олександрівка, вул. Судноремонтна, 35, ) на користь Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі філії „Дельта-Лоцман Державного підприємства „Адміністрація морських портів України (54017, м. Миколаїв, вул. Лягіна, 27, код ЄДРПОУ 387280/двадцять сім мільйонів триста девяносто тисяч/грн. заборгованості, 182700/сто вісімдесят дві тисячі сімсот/грн. судового збору.

Наказ видати згідно зі ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 13 жовтня 2015 р.

Суддя Н.О. Горячук