РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2015Справа №911/29/15

За первісним позовом: Приватного акціонерного товариства "Будівельна фірма "Старатель" (вул. А.Ахматової, 5, м. Київ, 02068)

до: 1. Українського консорціуму "Екосорб" (03170, м. Київ, бул. Ролана,7)

2. ТОВ "ПГ ІНВЕСТ" (вул. Воздвиженська, 14, м. Київ, 04071, оф. 2; )

Український консорціум "Екосорб" (бульв. Р.Ролана, 7, м. Київ, 03170),

про: визнання майнових прав на квартиру

за зустрічним позовом: Українського консорціуму "Екосорб" (03170, м. Київ, бул. Ролана,7)

до Приватного акціонерного товариства "Будівельна фірма "Старатель" (02068, м. Київ, вул. А.АХматової, б.5)

про: визнання зобов'язань за договором №36-380-МП-ЧК купівлі-продажу майнових прав від 29.08.2007 припиненими

Головуючий суддя Селівон А.М.

судді Князьков В.В.

Цюкало Ю.В.

Представники сторін:

Від позивача: не з'явився;

Від відповідача 1: Дудник О.Є. - представник, довіреність №178 від 06.08.2015.

Від відповідача 2: не з'явився;

В судовому засіданні на підставі ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "Будівельна фірма "Старатель" звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Українського консорціуму "Екосорб" про визнання майнових прав на квартиру, розташовану в об'єкті будівництва за адресою: АДРЕСА_1, а також витрат по сплаті судового збору у розмірі 7 290,00 грн..

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем належним чином умов укладеного між сторонами Договору купівлі-продажу майнових прав №36-380-МП-ЧК від 29.08.2007 року, оскільки об'єкт будівництва не завершений, в експлуатацію не введений, та оспорювана квартира у власність позивача не передана, всупереч виконанню позивачем своїх зобов'язань з оплати майнових прав на квартиру за вказаним Договором, зокрема, шляхом сплати відповідачу обумовленої ціни за майнові права на об'єкт нерухомості - квартиру № 36 платіжним дорученням від 30.08.2007 р., а також погашення залишку заборгованості шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог в процесі виконання ухвали від 02.04.2012р. про затвердження мирової угоди у справі господарського суду м. Києва № 39/138.

Ухвалою господарського суду Київської області від 12.01.2015 року справу №911/29/15 передано за територіальною підсудністю до господарського суду міста Києва.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.01.2015 року справу № 911/29/15 прийнято до розгляду суддею Селівоном А.М. та призначено до розгляду на 24.02.15.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 24.02.15 р. та 12.03.15 р. розгляд справи відкладався на 12.03.15 р. та 23.03.15 р. відповідно.

Судом повідомлено, що до початку судового засідання 24.02.15 р. через канцелярію суду позивачем подано клопотання № 24/02/15-02 від 20.02.15 р. про витребування доказів згідно ст. 38 Господарського процесуального кодексу України, в якому позивач просить витребувати у УК "Екосорб" договір про заміну замовника будівництва житлового будинку, будівництво якого здійснюється за будівельною адресою: АДРЕСА_1, укладений з ТОВ "ПГ Інвест"; у ТОВ "ПГ Інвест" договір іпотеки від 31.01.14 р. за реєстровим № 190, укладений між ПАТ "Державний Ощадний банк України" та ТОВ "ПГ Інвест", а також вирішити питання про залучення ТОВ "ПГ Інвест" до участі у справі в якості відповідача.

Ухвалою суду від 23.03.15 р. вказане клопотання задоволено, зобов'язано Український консорціум "Екосорб" надати відповідні докази.

Окрім цього, до початку судового засідання 23.03.15 р. через канцелярію суду представником відповідача 1 поданий відзив № 01/01-37 від 23.03.15 р. на позовну заяву, в якому відповідач 1 заперечує проти позовних вимог, посилаючись на те, що за наслідками порушень умов Договору купівлі - продажу майнових прав № 36-380-МПЧК від 29.08.07 р. вказаний Договір припинив свою чинність, а ПрАТ «БФ «Старатель» втрачено можливість отримати предмет Договору у власність. При цьому, оскільки чинним законодавством України не передбачено зарахування вимог, які відносяться до різних систем оподаткування, на думку відповідача, заява позивача про зарахування оплати за частину пакета облігацій як оплату за Договором купівлі - продажу майнових прав, а також шляхом зарахування УК «Екосорб» частини боргу в оплату майнових прав на квартиру, на думку відповідача 1, задоволенню не підлягає. Відзив долучений судом до матеріалів справи.

Згідно поданої до початку судового засідання 23.03.15 р. копії листа Департаменту Державної архітектурно - будівельної інспекції у Київській області № 10/10-35/1603/06/02 від 16.03.15 р., відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 13.04.11 р. № 466 "Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт" Держархбудінспекцією України зареєстровано повідомлення від 05.11.13 р. № IV 00 про зміну даних у дозволі на виконання будівельних робіт з будівництва першої черги житлового будинку АДРЕСА_1 та дитячі ясла - садок на 110 місць від 20.02.07 р. № 11/04-03/07. Відповідно до вказаних змін замовником будівництва є Товариство з обмеженою відповідальністю "ПГ Інвест", підрядною організацією - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фундамент".

Ухвалою суду від 23.03.2015 р. враховуючи категорію та складність, призначено колегіальний розгляд справи № 911/29/15 у складі трьох суддів.

Розпорядженням заступника голови господарського суду міста Києва від 23.03.15 р. справу № 911/29/15 передано для розгляду колегії суддів у складі: Селівон А.М. (головуючий), Спичак О.М., Цюкало Ю.В..

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.03.15 р. справу № 910/29/15 прийнято до розгляду колегією суддів у складі: Селівона А.М. (головуючий), Спичак О.М., Цюкало Ю.В. та призначено до розгляду на 16.04.15 р..

16.04.2015 судове засідання не відбулось у зв'язку з перебуванням судді Селівона А.М. на лікарняному.

До початку судового засідання 17.04.2015 через канцелярію суду від Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області надійшли пояснення вих. №10/10-22/1404/03 від 14.04.2015, які долучено судом до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.04.2015 розгляд справи відкладено на 30.04.15р.

16 квітня 2015 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача за первісним позовом надійшла зустрічна позовна заява (без вихідних Українського консорціуму «Екосорб» (відповідач за первісним позовом) до Приватного акціонерного товариства "БФ "Старатель" (позивач за первісним позовом) про визнання припиненими зобов'язань за договором №36-380-МП-ЧК купівлі-продажу майнових прав від 29.08.2007.

В обґрунтування позовних вимог заявленого зустрічного позову позивач за зустрічним позовом (відповідач за первісним) посилається на порушення відповідачем п.п. 3.3, 4.3, 4.8 Договору №36-380-МП-ЧК купівлі-продажу майнових прав від 29.08.2007 року та статті 188 Господарського кодексу в частині одностороннього розірвання договору. При цьому, на думку позивача за зустрічним позовом, відповідач за даним позовом жодного разу не здійснив оплату майнових прав у строки, передбачені договором №36-380-МП-ЧК купівлі-продажу майнових прав від 29.08.2007 року, та в порушення п. 5.4.9. договору №36-380-МП-ЧК купівлі-продажу майнових прав від 29.08.2007 року не повідомив позивача за зустрічним позовом про всі обставини, що роблять неможливим виконання вказаного договору.

Крім того, однією з підстав зустрічного позову є повідомлення Українським консорціумом "Екосорб" листом вих. №01/02-006 від 30.01.2014 відповідача за зустрічним позовом про рішення щодо розірвання спірного Договору в односторонньому порядку, наслідком чого є припинення останнього.

Ухвалою суду від 20.04.15 р. зустрічну позовну заяву прийнято до спільного розгляду з первісним позовом та розгляд справи призначено на 30.04.15 р..

Ухвалою господарського суду м. Києва від 30.04.2015 розгляд справи відкладено на 26.05.2015 та в порядку ст. 27 ГПК України залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "ПГ ІНВЕСТ".

До початку судового засідання 26.05.2015 через відділ діловодства господарського суду м. Києва представником позивача (відповідача за зустрічним позовом) подано клопотання за вих. №15/05/15-02 від 15.05.2015 про долучення документів до матеріалів справи та відзив за вих. №15/05/15-01 від 15.05.2015 на зустрічний позов, в якому відповідач за зустрічним позовом вважає заявлений позов необґрунтованим, посилаючись на сплату покупцем 100% вартості майнових прав на квартиру, що безпідставно не взято до уваги УК «Екосорб» під час звернення до суду із зустрічним позовом, а також зазначаючи про безпідставність заяв позивача за зустрічним позовом про припинення взятих на себе господарських зобов'язань перед ПрАТ «БФ «Старатель» в односторонньому порядку.

Клопотання та відзив на зустрічний позов долучені судом до матеріалів справи.

Судом повідомлено, що до початку судового засідання 26.05.2015 через відділ діловодства господарського суду м. Києва представником відповідача подано клопотання б/н б/д про долучення документів до матеріалів справи. Клопотання судом задоволено, долучено судом до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 26.05.15 р. розгляд справи відкладено на 11.06.15 р..

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.06.2015 за клопотанням представника позивача за первісним позовом до участі у розгляді справи залучено іншого відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ПГ ІНВЕСТ" та розгляд справи відкладено на 15.07.15 р..

15.07.15 р. року судове засідання не відбулось у зв'язку з перебуванням судді Селівона А.М. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.07.15 р. розгляд справи призначено на 28.07.2015.

Окрім того, до початку судового засідання 28.07.2015 представником позивача через канцелярію суду подано заяву б/н від 19.07.2015 про відмову від позову, в якій позивач за первісним позовом відмовляється від позову та просить провадження у справі №911/29/15 припинити у зв'язку із переданням позивачем гр. ОСОБА_6 права вимоги до відповідача на підставі договору купівлі - продажу майнових прав №36-380-МП-ЧК від 29.08.2007, укладеного між позивачем і відповідачем.

Заяву позивача за первісним позовом про відмову від позову судом долучено до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 27.08.15 р. розгляд справи відкладено на 11.08.15 р..

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.08.2015 справу № 911/29/15 передано на розгляд колегії суддів у складі: Селівон А. М. (головуючий), Князьков В.В., Цюкало Ю.В., у зв'язку з перебуванням судді Спичака О.М. у відпустці.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 10.08.15 р. справу № 911/29/15 за первісним позовом: Приватного акціонерного товариства "Будівельна фірма "Старатель" до Українського консорціуму "Екосорб", ТОВ "ПГ ІНВЕСТ" Український консорціум "Екосорб" про визнання майнових прав на квартиру та за зустрічним позовом: Українського консорціуму "Екосорб" до Приватного акціонерного товариства "Будівельна фірма "Старатель про визнання зобов'язань за договором №36-380-МП-ЧК купівлі-продажу майнових прав від 29.08.2007 припиненими прийнято до провадження у визначеному складі суду.

Ухвалою суду від 11.08.15 р. розгляд справи відкладено на 16.09.15 р..

У судові засідання 11.08.15 р. та 16.09.15 р. з'явився уповноважений представник відповідача 1.

Уповноважені представники позивача та відповідача 2 у вказані судові засідання не з'явились.

Доказів отримання позивачем ухвали суду у справі від 28.07.2015 на час проведення судового засідання 11.08.15 р. поштовим відділенням зв'язку до суду не повернуто.

Згідно здійсненого запиту з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштового відправлення № 875, вказане поштове відправлення 05.08.2015 вручене адресату за довіреністю.

Доказів отримання відповідачем 2 ухвали суду у справі від 28.07.2015 поштовим відділенням зв'язку на час розгляду справи 11.08.15 р. до суду не повернуто.

Судом здійснено запит з офіційного сайту Українського підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштового відправлення № 883, в якому зазначено, що 05.08.2015 поштове відправлення вручене адресату особисто.

Про дату, час і місце судового розгляду 16.09.15 р. позивач та відповідач 2 повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень № 907, № 893.

Про поважні причини неявки в судові засідання представників позивача та відповідача 2 суд не повідомлено.

Інших доказів на підтвердження своїх вимог та заперечень, окрім наявних в матеріалах справи, на час проведення судового засідання 16.09.15 р. сторонами суду не надано.

Відповідно до п. 2.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.11 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (далі - Постанова №18), якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Згідно п. 3.9.2 Постанови №18 у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

З огляду на вищевикладене, оскільки явка представників позивача та відповідача 2 в судові засідання обов'язковою не визнавалась, сторони не скористались належним їм процесуальними правами приймати участь в судових засіданнях, беручи до уваги те, що представник відповідача 1 проти розгляду справи за відсутності представників позивача та відповідача 2 не заперечував, враховуючи обмежені процесуальні строки розгляду спору, встановлені ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, суд не знаходив підстав для відкладення розгляду справи та на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України здійснював розгляд справи за відсутності уповноважених представників позивача та відповідача 2, виключно за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи відсутність на час проведення судових засідань клопотання представника відповідача 1 щодо здійснення фіксації судового засідання по розгляду даної справи технічними засобами фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судовий процес відображено у протоколі судового засідання.

Перед початком розгляду справи представника відповідача 1 було ознайомлено з правами та обов'язками відповідно до ст. ст. 20, 22, 29, 60, 74 та ч. 5 ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Представник відповідача 1 в судових засіданнях повідомив суд, що права та обов'язки стороні зрозумілі.

Відводу судді представником відповідача 1 не заявлено.

В судових засіданнях 11.08.15 р. та 16.09.15 р. представник відповідача 1 заперечив проти позовних вимог, викладених у позовній заяві, а також виклав та підтримав позовні вимоги, викладені у зустрічному позові.

Дослідивши матеріали справи, зокрема, матеріали первісного позову та зустрічного позову, подані докази, заслухавши в судовому засіданні пояснення представника відповідача 1, з'ясувавши обставини, що мають значення для вирішення спору, перевіривши надані позивачем докази та оглянувши в судовому засіданні їх оригінали, суд

В С Т А Н О В И В:

Згідно з частиною 1, пунктом 1 частини 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1, 2, 4 статті 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Відповідно до частини 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.08.2007 р. між Українським консорціумом «Екосорб» (далі - УК «Екосорб») (продавець за договором, відповідач 1 у справі), та Акціонерним товариством закритого типу «Будівельна фірма «Старатель», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Будівельна фірма «Старатель» (далі - ПрАТ «БФ «Старатель») (покупець за договором, позивач у справі), укладено договір №36-380-МП-ЧК купівлі-продажу майнових прав (далі - Договір купівлі-продажу майнових прав).

Відповідно до пункту 2.1 Договору купівлі-продажу майнових прав продавець продає, а покупець купує майнові права на об'єкт нерухомості у порядку та на умовах, передбачених цим договором, та у відповідності до норм Цивільного кодексу України, що визначають загальні положення про купівлю-продаж.

Згідно з пунктами 1.1, 1.2, 1.3 Договору купівлі-продажу майнових прав майнові права - це всі права на об'єкт нерухомості, які належать продавцю та полягають у праві покупця набути право власності на об'єкт нерухомості після введення об'єкту будівництва в експлуатацію та оформлення відповідних правовстановлюючих документів. Майнові права відчужуються покупцю, який у зв'язку з цим оформлює право власності на об'єкт нерухомості на себе. Об'єкт будівництва - відповідний житловий будинок, будівництво якого здійснюється за адресою: АДРЕСА_1, право на спорудження якого виникло у продавця на підставі договору оренди земельної ділянки. Об'єкт нерухомості - складова та невід'ємна частина об'єкту будівництва, яка виражена у вигляді квартири, спорудження якої здійснює продавець. Характеристики об'єкта нерухомості та інформація, яка його ідентифікує, надана в пункті 2.2 цього договору.

Відповідно до положень пункту 2.2 Договору купівлі-продажу майнових прав сторони домовились, що об'єктом нерухомості, майнові права на який передаються за даним договором, є квартира, розташована в об'єкті будівництва за адресою: АДРЕСА_1, з наступними характеристиками: секція - 1; поверх - 6; кількість кімнат - 2; номер квартири - 34; загальна площа - 80,89 кв.м..

Згідно п. 7.1 Договору купівлі - продажу майнових прав Договорі набуває чинності з моменту його підписання сторонами або їх уповноваженими представниками і діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань за Договором, якщо він не буде припинений раніше у відповідності до положень цього Договору та чинного законодавства України.

Вказаний Договір підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками юридичних осіб покупця та продавця.

Судом встановлено, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором купівлі - продажу, який регулюється нормами §1 глави 54 Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

На підставі частини 2 ст. 656 Цивільного кодексу України предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав.

Згідно зі ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 2 ст. 190 ЦК України визначено, що майнові права є неспоживною річчю, та визнаються речовими правами.

Згідно з ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи із приписів ч. 4 ст. 12 ЦК термін «майнове право» стосується операцій, які прямо або побічно пов'язані з майном, здатні задовольнити майнові потреби особи.

Зокрема, згідно зі ст. 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є речі, зокрема гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Таким чином, майнові права виступають одним з об'єктів цивільного обігу, який відрізняється від речей, майна, об'єктів інтелектуальної власності.

Відповідно до положень статті 190 ЦК України майнові права охоплюють не тільки права вимоги, що виникають із зобов'язань, але й право власності, речові права тощо.

Майнові права можуть визначатись як суб'єктивне право учасників цивільних правовідносин, пов'язане з володінням, користуванням, розпорядженням речами, а також майновими вимогами, що виникають між учасниками цивільного обороту з приводу цих речей.

Згідно з ч. 1 ст. 144 ГК України майнові права суб'єкта господарювання можуть виникати з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать, а згідно зі ст. 147 ГК майнові права суб'єктів господарювання захищаються законом.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України).

Так, сторонами погоджено порядок передачі майнових прав, зокрема, згідно п. 3.1 Договору купівлі-продажу майнових прав передача майнових прав за цим договором здійснюється шляхом підписання акту прийому-передачі майнових прав на квартиру. Акт підписується сторонами не пізніше 60 робочих днів з дати настання останньої з таких подій: здійснення покупцем оплати 100% вартості майнових прав, що визначена в пункті 4.2 Договору; введення об'єкту будівництва в експлуатацію.

За умовами п. 3.5 Договору купівлі - продажу майнових прав після оформлення права власності на об'єкт нерухомості, з додержанням вимог діючого законодавства, покупець має право володіти, користуватись та розпоряджатися об'єктом нерухомості без обмежень.

Сторони погодили, що у випадку часткової оплати вартості майнових прав, покупець не набуває права на оплачену частину майнових прав (п. 3.3 Договору купівлі-продажу майнових прав).

Пунктом 2.5 Договору купівлі-продажу майнових прав сторони погодили, що запланований термін будівництва та введення в експлуатацію об'єкта будівництва - І-ІІ квартал 2010 року.

Відповідно до пункту 4.2 Договору купівлі-продажу майнових прав загальна вартість майнових прав, що передаються продавцем покупцеві за даним договором становить 364 500,00 грн. Дана сума є остаточною і може бути змінена лише у випадках, передбачених цим договором.

Згідно з пунктом 4.3 Договору купівлі-продажу майнових прав покупець здійснює розрахунок за даним договором в наступному порядку та в такі строки: 112 500,00 грн. - 31.08.2007 р.; 252 000,00 грн. - 31.12.2010 року.

Додатковими угодами №1 від 08.12.2010 р. та №2 від 09.06.2011 р. до Договору купівлі-продажу майнових прав вносилися зміни до пунктів 2.5, 4.3 цього правочину.

Зокрема, в редакції додаткової угоди №2 від 09.06.2011 р. пункт 2.5 Договору купівлі-продажу майнових прав викладено наступним чином: «Запланований термін будівництва та введення в експлуатацію об'єкта будівництва - IV квартал 2011 року»; а пункт 4.3 Договору купівлі-продажу майнових прав наступним чином: «Покупець здійснює розрахунок за даним договором в наступному порядку та в такі строки: 112 500,00 грн. - 31.08.2007 р.; 252 000,00 грн. - 30.12.2011 року».

З наявної в матеріалах справи виписки Київської міської філії АКБ «Укрсоцбанк» по особовому рахунку ПрАТ «БФ «Старатель» вбачається, що 30.08.2007 р. позивачем за первісним позовом у відповідності до умов Договору купівлі - продажу майнових прав перераховано на вказаний в пункті 4.3 вказаного Договору рахунок УК «Екосорб» 112 500,00 грн., проте з призначенням платежу «Оплата за 1 частину пакету облігацій згідно договору №36-160-ЧК».

В подальшому, 22.12.2014 р. ПрАТ «БФ «Старатель» було надіслано на адресу УК «Екосорб» заяву №22/12/14-01 про зміну призначення платежу, якою товариство просило вважати вірним призначення платежу, проведеного 30.08.2007 р. на п/р УК «Екосорб» №2891 на суму 112 500,00 грн.: «Оплата згідно договору купівлі-продажу майнових прав №36-380-МП-ЧК від 29.08.2007».

Судом також встановлено, що на підставі рішення №11 Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської обл. від 20.08.2013 р., між УК «Екосорб» (замовник-1) та ТОВ «ПГ «Інвест» (замовник-2) 23.08.2013 р. укладено договір про зміну замовника будівництва (передачу прав та функцій замовника будівництва), згідно якого змінено замовника об'єкту будівництва - житлового будинку, будівництво якого здійснюється за адресою: АДРЕСА_1, що обмежило захист майнових прав ПрАТ «БФ «Старатель» на спірний об'єкт нерухомості, з огляду на відсутність між ним та ТОВ «ПГ «Інвест» договірних правовідносин.

Судом також встановлено за матеріалами справи, що позивачем за первісним позовом - ПрАТ «БФ «Старатель» та відповідачем за первісним позовом - УК «Екосорб» 12.06.2007 р. було укладено договір підряду № Чм 36-307 (далі - Договір підряду), за умовами пункту 2 якого ПрАТ «БФ «Старатель» (підрядник за договором) зобов'язався за дорученням УК «Екосорб» (замовник за договором) за рахунок власних або залучених матеріалів, сил, засобів, техніки та устаткування виконати роботи по будівництву житлового будинку №9 (будівельний №36), блок А секції №№1, 2; блок Б секції №№3, 4, а замовник зобов'язався прийняти виконані підрядником роботи та оплати їх на умовах, передбачених цим договором.

Внаслідок невиконання замовником умов Договору підряду у останнього виникла заборгованість перед підрядником в розмірі 12 663 560,83 грн., з позовом про стягнення якої з відповідача 1 за первісним позовом підрядник звернувся до суду.

За результатами розгляду господарським судом міста Києва справи № 39/138 за позовом ПрАТ «БФ «Старатель» до УК «Екосорб» про стягнення заборгованості в сумі 12 663 560,83 грн. (колегія суддів у складі: головуючого судді - Гумега О.В., суддів - Палій В.ҐВ., Шаптала Є.Ю.), ухвалою від 02.04.2012 р. затверджено укладену між сторонами мирову угоду від 19.03.12 р..

Зокрема, в пункті 4 затвердженої мирової угоди сторони домовилися та підтвердили, що за наслідками її підписання сума заборгованості УК «Екосорб» перед ПрАТ «БФ «Старатель» за Договором підряду становить 7 000 000,00 грн. і має бути погашена на встановлених цією угодою умовах.

Із матеріалів справи вбачається, що постановою ВП №34968268 від 30.10.2012 р. відкрито виконавче провадження з виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 02.04.2012 р. у справі №39/138, в межах якого постановою ВП №34968268 від 27.11.2012 р. накладено арешт на майно УК «Екосорб» та заборонено здійснювати відчуження цього майна.

В подальшому, за заявою ПрАТ «БФ «Старатель» постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві 25.09.2014 р. відкрито виконавче провадження №44841967 з примусового виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 02.04.2012 р. у справі №39/138 про стягнення з УК «Екосорб» на користь ПрАТ «БФ «Старатель» залишку несплаченого боргу в сумі 6 997 703,56 грн..

Крім цього, 22.12.2014 р. ПрАТ «БФ «Старатель» на адресу УК «Екосорб» надсилалась заява №22/12/14-02 про зарахування зустрічних однорідних вимог, згідно якої позивачем за первісним позовом заявлено про зарахування грошових вимог УК «Екосорб» до ПрАТ «БФ «Старатель» за Договором купівлі-продажу майнових прав на суму 252 000,00 грн. в рахунок часткового погашення боргу УК «Екосорб» перед ПрАТ «БФ «Старатель» за ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.04.2012 р. у справі №39/138.

25.12.2014 р. ПрАТ «БФ «Старатель» надіслано на адресу УК «Екосорб» заяву №25/12/14-02 про зарахування зустрічних однорідних вимог, згідно якої позивач за первісним позовом заявляв про зарахування грошових вимог УК «Екосорб» до ПрАТ «БФ «Старатель» за Договором купівлі-продажу майнових прав на суму 112 500,00 грн. в рахунок часткового погашення боргу УК «Екосорб» перед ПрАТ «БФ «Старатель» згідно ухвали Господарського суду міста Києва від 02.04.2012 р. у справі № 39/138 произатвердження укладеної між сторонами мирової угоди від 19.03.12 р. та згідно якої УК «Екосорб» зобов'язано сплатити ПрАТ «Старатель» 7 025 736,00 грн..

Крім цього, на підтвердження повідомлення органу виконавчої служби про зарахування грошових вимог УК «Екосорб» до ПрАТ «БФ «Старатель» за Договором купівлі-продажу майнових прав на суму 364 500,00 грн. в рахунок часткового погашення боргу УК «Екосорб» перед ПрАТ «БФ «Старатель» за ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.04.2012 р. у справі №39/138, позивачем за первісним позовом надано копію заяви на адресу відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції в місті Києві №26/12/14-01 від 26.12.2014 р. про зменшення суми стягнення на вказану суму у виконавчому провадженні ВП №44841967

Факт надсилання зазначених заяв підтверджується відповідними копіями фіскальних чеків та описів вкладення в цінні листи, які разом з копіями заяв надані позивачем та містяться в матеріалах справи.

Із матеріалів справи також вбачається, що 22.12.2014 р. позивач за первісним позовом надіслав відповідачу-1 за цим позовом претензію в рамках Договору купівлі-продажу майнових прав, в якій повідомляв останнього про оплату 100% майнових прав на об'єкт нерухомості та зазначав, що відповідно до умов Договору купівлі-продажу майнових прав в редакції додаткової угоди №2 до нього запланований термін будівництва та введення в експлуатацію об'єкта будівництва - IV квартал 2011 року. Проте, на момент надіслання претензії об'єкт будівництва в експлуатацію не введено, в зв'язку з чим просив повідомити його про причини затримки виконання УК «Екосорб» своїх зобов'язань за вказаним договором, а також вказати орієнтовний строк введення об'єкта будівництва в експлуатацію та передачі ПрАТ «БФ «Старатель» майнових прав на об'єкт нерухомості.

Доказів надання відповідачем 1 відповіді на претензію або виконання своїх зобов'язань за Договором купівлі - продажу майнових прав матеріали справи не містять.

В свою чергу, листом №01/02-006 від 30.01.2015 р. УК «Екосорб» повідомив ПрАТ «БФ «Старатель», що на підставі пункту 7.2 Договору купівлі - продажу майнових прав цей договір припинив свою чинність, оскільки за Договором купівлі-продажу майнових прав до УК «Екосорб» не надходило жодного платежу, окрім проведення єдиного платежу 1-ї частини пакета облігацій на суму 112 500,00 грн., щодо продажу яких між сторонами було укладено Договір № 36-160-ЧК купівлі - продажу облігацій від 29.08.07 р., в зв'язку з чим ПрАТ «БФ «Старатель» втрачено можливість отримати предмет цього договору у власність.

Решта коштів позивачем за первісним позовом не було сплачено, відтак УК «Екосорб» вважає Договір купівлі-продажу облігацій достроково припиненим. Окрім того, обґрунтовуючи безпідставність заяви ПрАТ «БФ «Старатель» про зарахування зустрічних вимог УК «Екосорб» зазначав, що відповідно до ст. 602 Цивільного кодексу України не допускається зарахування зустрічних вимог у разі спливу позовної давності та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Отже, звертаючись до суду з позовом про визнання за ПрАТ «БФ «Старатель» майнових прав на об'єкт нерухомості позивач за первісним позовом стверджує, що ним виконано умови Договору купівлі-продажу майнових прав щодо сплати вартості майнових прав на об'єкт нерухомості, натомість відповідачем-1 за первісним позовом умови цього договору не виконано, об'єкт будівництва в експлуатацію не введено, майнові права на об'єкт нерухомості ПрАТ «БФ «Старатель» не передано.

Також в обґрунтування позовних вимог позивач за первісним позовом посилався на те, що на підставі частини 3 ст. 203 Господарського кодексу України господарське зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони, відтак надіслані ним заяви на адресу УК «Екосорб» №22/12/14-02 від 22.12.2014 р. та №25/12/14-02 від 25.12.2014 р. є підставою для зарахування грошових вимог УК «Екосорб» до ПрАТ «БФ «Старатель» за Договором купівлі-продажу майнових прав в рахунок часткового погашення боргу УК «Екосорб» перед ПрАТ «БФ «Старатель» за ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.04.2012 р. у справі №39/138.

При цьому, заперечуючи проти задоволення первісних позовних вимог УК «Екосорб» у відзиві на позов зазначав, що між ним та ПрАТ «БФ «Старатель» 29.08.2007 р. було укладено договір №36-160-ЧК купівлі-продажу облігацій (далі - Договір купівлі-продажу облігацій), за умовами якого УК «Екосорб» як емітент зобов'язався продати, а ПрАТ «БФ «Старатель» як покупець - купити пакет облігацій на загальну суму 364 500,00 грн. по вартості, в строки та в порядку, що передбачений цим договором.

Окрім цього, під час розгляду зустрічної позовної заяви УК «Екосорб» (позивач за зустрічним позовом) до ПрАТ «БФ «Старатель» (відповідач за зустрічним позовом) про визнання зобов'язань УК «Екосорб» та ПрАТ «БФ «Старатель» за Договором купівлі-продажу майнових прав припиненими судом встановлено, що в обґрунтування зустрічних позовних вимог УК «Екосорб» посилався на те, що відповідачем за зустрічним позовом порушено умови пункту 4.3 Договору купівлі-продажу майнових прав та не здійснено оплати майнових прав у строки, передбачені цим договором, в зв'язку з чим УК «Екосорб» на підставі пункту 7.2 Договору купівлі-продажу майнових прав має право розірвати цей правочин в односторонньому порядку, наслідком чого є його припинення. Про розірвання Договору купівлі-продажу майнових прав в односторонньому порядку та його припинення позивач за зустрічним позовом повідомив відповідача за цим позовом у передбаченому цим договором порядку, відтак просив суд встановити рішенням суду, що зобов'язання між цими сторонами за Договором купівлі-продажу майнових прав припинилися.

У відповідності до ст. 124, п.п. 2, 3, 4 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ст.ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України основними засадами судочинства є рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Обов'язок доказування, а отже і подання доказів відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників судового процесу, а тому суд лише створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства. Тобто, вказана норма Господарського процесуального кодексу України зобов'язує доводити свою правову позицію саме ту сторону, яка на неї посилається.

Саме змагальність сторін, яка реалізується в господарському процесі через ст. 33 Господарського процесуального кодексу України дає змогу суду всебічно, повно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи та внаслідок чого ухвалити законне, обґрунтоване і справедливе рішення у справі.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Суд зазначає, що частиною 3 ст. 203 та частиною 1 ст. 220 Господарського кодексу України передбачено припинення господарського зобов'язання, зокрема, зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав, або строк якої невизначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

Аналогічні положення щодо зарахування зустрічних однорідних вимог містить частина 1 ст. 601 Цивільного кодексу України.

Отже, заява однієї сторони про зарахування зустрічної однорідної вимоги є одностороннім правочином, який має наслідком припинення зобов'язань. Якщо друга сторона вважає, що заява першої сторони є нікчемним правочином, а відтак не припиняє зобов'язання (наприклад, за відсутністю зобов'язання другої сторони або в разі недопустимості зарахування зустрічних вимог згідно з частинами четвертою, п'ятою статті 203 ГК України, статтею 602 ЦК України), то друга сторона вправі звернутися до суду з позовом про примусове виконання зобов'язання першою стороною в натурі або про застосування інших способів захисту, встановлених законом (пункт 31 Інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-8/211 від 07.04.2008).

За змістом статті 601 Цивільного кодексу України згоди іншої сторони у зобов'язанні із зарахуванням вимог не вимагається. Закон не виключає можливості здійснення відповідачем зарахування зустрічних однорідних вимог і в процесі судового розгляду. У такому випадку відповідна заява обов'язково повинна мати письмову форму й адресуватися позивачеві, а її копія і докази надсилання позивачеві (чи одержання ним) подаватися господарському суду. Відповідач може також звернутися із зустрічним позовом до позивача в порядку статті 60 ГПК (пункт 22 Інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-08/163 від 12.03.2009).

Як свідчать матеріали справи, заборгованість УК «Екосорб» перед ПрАТ «БФ «Старатель» на суму 6 997 703,56 грн. за Договором підряду № Чм 36-307 від 12.06.07 р. встановлена ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.04.2012 р. у справі № 39/138 за позовом ПрАТ «БФ «Старатель» до УК «Екосорб» про стягнення заборгованості в сумі 12 663 560,83 грн., та підтверджена постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №44841967 від 25.09.2014 року.

При цьому, доказів погашення заборгованості позивачем за зустрічним позовом матеріали справи не містять.

На час проведення зарахування заборгованість ПрАТ «БФ «Старатель» перед УК «Екосорб» за Договором купівлі-продажу майнових прав існувала в сумі 364 500,00 грн..

Так, пунктом 4.3 Договору купівлі-продажу майнових прав, укладеного 29.08.2007 р. між УК «Екосорб», як продавцем, та ПрАТ «БФ «Старатель», (в редакції додаткової угоди №2 від 09.06.2011 р.) визначено порядок розрахунків за вказаним договором, зокрема, покупець здійснює розрахунок в наступному порядку та в такі строки: 112 500,00 грн. - 31.08.2007 р.; 252 000,00 грн. - 30.12.2011 року.

Враховуючи, що зобов'язання сторін Договором купівлі-продажу майнових прав та Договором підряду є грошовими, суд приходить до висновку про однорідність вимог, що виникли на їх підставі. При цьому, однорідність цих вимог випливає з їх юридичної природи і матеріального змісту та не залежить від підстав виникнення зобов'язань.

Виконання В свою чергу Закон України «Про виконавче провадження» не містить заборони щодо можливості виконання судового рішення шляхом проведення зарахування зустрічних вимог. Добровільне виконання може здійснюватись у будь-який передбачений чинним законодавством спосіб, або у спосіб, що не суперечить вимогам чинного законодавства.

Стаття 602 Цивільного кодексу України, якою передбачені випадки недопустимості зарахування зустрічних вимог, також не містить обмежень щодо такого зарахування на стадії виконання судових рішень.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України в постанові від 09.12.2008 р. при перегляді постанови Вищого господарського суду України від 01.10.2008 р. у справі № 37/638.

Таким чином, враховуючи наявність умов, встановлених ст. 601 Цивільного кодексу України, та відсутність обставин, встановлених ст. 602 Цивільного кодексу України, за яких зарахування зустрічних однорідних вимог не допускається, суд вважає такими, що відповідають вимогам закону вчинені ПрАТ «БФ «Старатель» односторонні правочини №22/12/14-02 від 22.12.2014 р. та №25/12/14-02 від 25.12.2014 р. про зарахування зустрічних однорідних вимог за Договором купівлі-продажу майнових прав та Договором підряду.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Зобов'язанням на підставі частини 1 ст. 509 Цивільного кодексу України є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до частини 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу статей 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що ПрАТ «БФ «Старатель» свої зобов'язання за Договором купівлі-продажу майнових прав зі сплати 100% вартості майнових прав в сумі 364 500,00 грн. виконав у повному обсязі, натомість УК «Екосорб» свої зобов'язання перед ПрАТ «БФ «Старатель» за цим правочином не виконав, майнові права на спірну квартиру не передав, введення об'єкту будівництва в експлуатацію у відповідності до умов цього договору не здійснив, що стало підставою для звернення з відповідним позовом в судовому порядку.

В свою чергу, розглянувши подану 28.07.2015 р. до Господарського суду міста Києва ПрАТ «БФ «Старатель» заяву №19/07/15-01 від 19.07.2015 р. про відмову від позову суд зазначає, що в її обґрунтування позивач посилається на те, що відповідно до умов договору №17/07/15-В від 17.07.2015 р. про відступлення права вимоги ПрАТ «БФ «Старатель» (первісний кредитор) передало право вимоги майнових прав до УК «Екосорб» на підставі Договору купівлі-продажу майнових прав новому кредитору - гр. ОСОБА_6.

Як вбачається з доданого до заяви про відмову від позову договору №17/07/15-В від 17.07.2015 р. про відступлення права вимоги, первісний кредитор передав в порядку та на умовах, визначених цим договором, а новий кредитор прийняв право вимоги, що належить первісному кредитору на підставі Договору купівлі-продажу майнових прав.

Так, відповідно до пункту 5.3.1 Договору купівлі-продажу майнових прав покупець має право переуступити право вимоги за цим договором на користь інших фізичних осіб тільки до запланованої дати введення об'єкту будівництва в експлуатацію.

При цьому, як підтверджується матеріалами справи та не заперечується представниками сторін, об'єкт будівництва, а саме - житловий будинок, будівництво якого здійснюється за адресою: АДРЕСА_1, на момент укладення між ПрАТ «БФ «Старатель» та гр. ОСОБА_6 договору №17/07/15-В від 17.07.2015 р. про відступлення права вимоги в експлуатацію не введено, відтак цей правочин не суперечить умовам Договору купівлі-продажу майнових прав.

Суд зазначає, що на підставі частини 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Відповідно до ст. 78 Господарського процесуального кодексу України відмова позивача від позову, визнання позову відповідачем і умови мирової угоди сторін викладаються в адресованих господарському суду письмових заявах, що долучаються до справи. Ці заяви підписуються відповідно позивачем, відповідачем чи обома сторонами. До прийняття відмови позивача від позову або до затвердження мирової угоди сторін господарський суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи є повноваження на вчинення цих дій у представників сторін. Про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін господарський суд виносить ухвалу, якою одночасно припиняє провадження у справі.

Згідно з частиною четвертою статті 78 ГПК господарський суд виносить ухвалу про прийняття відмови позивача від позову, а відповідно до частини п'ятої цієї ж статті приймає рішення про задоволення позову у разі визнання його відповідачем. Проте суд, який вирішує спір, не зв'язаний заявами позивача про відмову від позову, зменшення розміру позовних вимог та відповідача - про визнання позову. На підставі частини шостої статті 22 ГПК у разі, якщо відповідні дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси (у тому числі юридичної чи фізичної особи, яка не є учасником даного судового процесу), спір підлягає вирішенню по суті згідно з вимогами чинного законодавства (абзац дев'ятий підпункту 3.12 пункту 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

До прийняття відмови позивача за первісним позовом від позову, господарським судом у відповідності до вимог ст.78 Господарського процесуального кодексу України ухвалою від 28.07.15 р. роз'яснено позивачу за первісним позовом процесуальні наслідки припинення провадження у справі, передбаченні ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Окрім того, судом доведено до відома сторін, що відмова позивача від первісного позову не є перешкодою для розгляду зустрічного позову в межах однієї справи.

Дослідивши матеріали справи, зокрема, заяву позивача за первісним позовом про відмову від позову, суд встановив, що ця заява підписана уповноваженою особою, не суперечить законодавству, не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси, в свою чергу приписи частини четвертої ст. 22 Господарського процесуального кодексу України передбачають право позивача, зокрема, на відмову від позову, відтак, враховуючи вимоги ст.80 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що спір за первісним позовом про визнання майнових прав на квартиру, розташовану в об'єкті будівництва за адресою: АДРЕСА_1, з наступними характеристиками: секція - 1; поверх - 6; кількість кімнат - 2; номер квартири - 34; загальна площа - 80,89 кв.м., не підлягає вирішенню по суті, натомість заяву ПрАТ «БФ «Старатель» №19/07/15-01 від 19.07.2015 р. про відмову від позову розцінює такою, що підлягає задоволенню.

У разі відмови позивача від позову та прийняття такої відмови судом провадження у справи підлягає припиненню на підставі пункту 4 частини 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Узагальнюючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що провадження у справі №911/29/15 за первісним позовом Приватного акціонерного товариства «Будівельна фірма «Старатель» до Українського консорціуму «Екосорб» та Товариства з обмеженою відповідальністю «ПГ Інвест» про визнання майнових прав на квартиру підлягає припиненню.

Таким чином, оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, зважаючи на той факт, що позивач за зустрічним позовом не надав суду доказів на підтвердження порушення відповідачем за цим позовом його прав чи законних інтересів на момент звернення до суду з зустрічним позовом, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення зустрічних позовних вимог Українського консорціуму «Екосорб» до Приватного акціонерного товариства «Будівельна фірма «Старатель» про визнання зобов'язань між цими сторонами за Договором купівлі-продажу майнових прав припиненими.

Також суд зазначає, що статтею 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено підстави повернення судового збору, перелік яких є вичерпним. Зокрема, згідно п.5 ч. 1 вказаної статті сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, в разі, зокрема, закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), утому числі в апеляційні та касаційній інстанціях.

Таким чином, припинення провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 4 частини 1 статті 80 ГПК, не тягне за собою наслідків у вигляді повернення сплаченої суми судового збору.

У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; при задоволенні позову в повному обсязі відшкодування витрат позивача, що пов'язані зі сплатою судового збору, покладається на відповідача; в разі відмови у позові повністю ці витрати покладаються на позивача. Такі правила розподілу судового збору застосовуються у спорах як майнового, так і немайнового характеру (пункт 4.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України»).

Отже, судові витрати за подання зустрічної позовної заяви відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу покладаються на Український консорціум «Екосорб».

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 43, 49, п. 4 ч. 1 ст. 80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі № 911/29/15 за первісним позовом Приватного акціонерного товариства «Будівельна фірма «Старатель» до Українського консорціуму «Екосорб», Товариства з обмеженою відповідальністю «ПГ Інвест» про визнання майнових прав - припинити.

2. В задоволенні зустрічного позову Українського консорціуму «Екосорб» до Приватного акціонерного товариства «Будівельна фірма «Старатель» про визнання зобов'язань припиненими - відмовити.

Повний текст рішення складений та підписаний 06 жовтня 2015 р.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання протягом 10 днів з дня складання та підписання повного тексту рішення апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Головуючий суддя А.М. Селівон

Судді В.В.Князьков

Ю.В.Цюкало