ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01.10.15р. Справа № 904/6284/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросфера", (м. Дніпропетровськ)

до 1) Публічного акціонерного товариства "Племінний завод ім. 20-річча Жовтня", (с. Жовтень, Сахновщинський район, Харківська область)

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Біфоріум", (м. Дніпропетровськ)

про стягнення 186 329,66 грн.

та за зустрічним позовом: Публічного акціонерного товариства "Племінний завод ім. 20-річча Жовтня", (с. Жовтень, Сахновщинський район, Харківська область)

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросфера", (м. Дніпропетровськ)

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Біфоріум", (м. Дніпропетровськ)

про стягнення збитків у розмірі 24 624,13 грн.

Суддя Дубінін І.Ю.

Представники:

Від позивача: Попова К.В. - представник (дов. № б/н від 16.09.15р.)

від відповідача-1: Зубрич Д.О. - представник (дов. № б/н від 04.08.15р.)

від відповідача-2: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агросфера" (далі-позивач) звернулося до господарського суду із позовом до Публічного акціонерного товариства "Племінний завод ім. 20-річча Жовтня" (далі-відповідач-1) та до Товариства з обмеженою відповідальністю "Біфоріум" (далі-відповідач-2) про стягнення 186 329,66 грн.

Сума позову складається з наступних сум: 145 963,70 грн. - проіндексована сума боргу, 8 573,363 грн. - пеня, 31 792,60 грн. - проценти за користування товарним кредитом.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем-1 зобов'язань за договором купівлі-продажу № 16153 від 14.05.2015р., в частині повного та своєчасного розрахунку за поставлений товар. При цьому, з метою забезпечення виконання зобов'язань відповідача-1 перед позивачем, між позивачем та відповідачем-2 було укладено договір поруки № 16153-ПОР від 14.05.2015р., відповідно до умов якого відповідач-2 зобов'язався відповідати перед кредитором (позивачем) за виконання зобов'язань відповідача-1 за договором купівлі-продажу № 16153 від 14.05.2015р.

Публічне акціонерне товариство "Племінний завод ім. 20-річча Жовтня" 04 серпня 2015 року подало до канцелярії суду зустрічну позовну заяву, в якій просить прийняти зустрічний позов для розгляду с первісним та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросфера" на користь Публічного акціонерного товариства "Племінний завод ім. 20-річча Жовтня" збитки у розмірі 24 624,13 грн.

04.08.15р. представником відповідача-1 у судовому засіданні надано клопотання, в якому просить суд продовжити строк розгляду спору по справі № 904/6284/15 на 15 (п'ятнадцять) днів.

Також, представником відповідача-1 у судовому засіданні надано відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог позивача заперечує та вважає позовну заяву безпідставною і необґрунтованою та просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі з наступних підстав:

Застосування товару спричинило діаметрально-протилежний ефект його цільовому призначенню та неефективність цього товару. Відповідач відразу викликав представника позивача для участі в дослідженнях та пояснень з приводу якості товару, у зв'язку з чим, відповідач вказує на те, що він обґрунтовано зупинив оплату коштів за товар через встановлення передачі товару неналежної якості.

Відповідач вважаємо, що штрафні санкції в договорі та позовних вимогах позивача надмірно великі порівняно із збитками кредитора, порушені принципи добросовісності, справедливості та розумності, а також відсутня вина відповідача в простроченні виконання грошового зобов'язання через постачання позивачем відповідачу неякісного товару (засоби захисту рослин та мікродобрива).

04 серпня 2015 року представник позивача подав до канцелярії суду пояснення № 25/07/15 від 31.07.15р., в яких зазначено, що ухвалою від 20.07.15р. суд зобов'язав позивача надати докладний акт звірки взаєморозрахунків за спірний період згідно договору купівлі-продажу № 16153 від 14.05.2015р., але позивач вказує на те, що акт звірки взаєморозрахунків не може використовуватись як письмова форма визнання боргу, тоді як зобов'язання сторін підтверджуються договором, специфікаціями та видатковими накладними, які вже додані до матеріалів справи.

Крім того, ТОВ "Агросфера" подало клопотання № 29/08/15 від 03.08.15р., яким долучає до матеріалів справи документи витребувані судом, а саме: копія виписки з Держреєстру на відповідача-1 та відповідача-2.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 04.08.15р. прийнято зустрічну позовну заяву ПАТ "Племінний завод ім. 20-річча Жовтня" до ТОВ "Агросфера", про стягнення збитків у розмірі 24 624,13 грн., для спільного розгляду з первісним позовом ТОВ "Агросфера" до ПАТ "Племінний завод ім. 20-річча Жовтня" та до ТОВ "Біфоріум" про стягнення 186 329,66 грн., продовжено строк вирішення спору по справі № 904/6284/15 з 17.09.15р. по 01.10.15р. включно та призначено до розгляду в засіданні на 17.09.15р. о 11:30 год.

Представником ТОВ "Агросфера" 17.09.15р. подано до канцелярії суду відзив на зустрічну позовну заяву № 48/09/15 від 15.09.15р., в якому зазначено, що відповідач за зустрічним позовом просить відмовити у задоволенні зустрічного позову в повному обсязі, а також клопотання про здійснення технічної фіксації судового засідання № 14/09/15 від 14.09.15р.

Клопотання про здійснення технічної фіксації судового засідання задоволено судом.

Представником Публічного акціонерного товариства "Племінний завод ім. 20-річча Жовтня" заявлено клопотання, яким просить зупинити провадження у справі № 904/6284/15, у зв'язку з відкриттям кримінального провадження № 0000009 та можливим призначенням експертизи продукції придбаної у ТОВ "Агросфера" для зібрання доказової бази та до вирішення по суті спору у справі № 0000009.

Господарський суд ухвалою від 17.09.15р. відмовив Публічному акціонерному товариству "Племінний завод ім. 20-річча Жовтня" в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі № 904/6284/15 та розгляд справи відклав на іншу дату.

ТОВ "Агросфера" надало пояснення на відзив відповідача № 1 від 29.09.2015р. за № 64/09/15, в яких з запереченнями відповідача-1 не погоджується та вважає їх безпідставними, хибними та такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Правова природа процентів за користування товарним кредитом передбачені п. 7.2. та п. 7.3. договору купівлі-продажу вже закріплена у судовій практиці та відображена в Оглядовому листі ВГСУ від 29.04.2013р. № 01-06/767/2013 "Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань".

Проценти за користування товарним кредитом є процентами, які встановлені положеннями ст. 694 ЦК України та по своїй правовій природі являються боргом і стягуються незалежно від наявності вини боржника чи будь-яких порушень, а тому навіть зменшення їх розміру є неможливим.

Право на встановлення сторонами в договорі купівлі-продажу таких процентів прямо передбачено законом - п.1 ч.5 ст. 694 ЦК України, котра регулює правовідносини, пов'язані з продажем товару в кредит.

Таким чином, твердження відповідача-1 про те, що проценти за користування товарним кредитом є штрафними санкціями, стягнення яких може бути здійснено лише за наявності прямої вини боржника є хибними та помилковими. До того ж, як було вище роз'яснено, проценти за користування товарним кредитом за своєю природою є боргом, а тому вимога відповідача-1 про їх зменшення є безпідставною.

Позивач зауважує, що під час приймання товару за договором будь-яких письмових заяв (претензій) з боку відповідача-1 з питань кількості, якості та документів згідно п. 4.12. договору, в порядку передбаченому п. 5.4. договору, на адресу позивача не надходило. Таким чином, позивачем було передано, а відповідачем-1 отримано товар належної якості разом із документами, якими відповідно до вимог чинного законодавства має підтверджуватися якість переданого товару.

У свою чергу, твердження відповідача-1 про невідповідність отриманого товару стандартам є безпідставними, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 5.5. договору купівлі-продажу № 16153 від 14.05.2015, передбачено, що згідно ст.6, ст.627 та ч.1 ст.628 ЦК України сторони домовились, що Товар - Засоби Захисту Рослин вважаються неякісними лише у випадку, якщо це підтверджується висновками (сертифікатами відповідності) одного з двох акредитованих закладів, а саме: Державним підприємством "Науковий центр превентивної токсикології, харчової та хімічної безпеки імені академіка Л.І. Медведя Міністерства охорони здоров'я України" або Національним університетом біоресурсів і природокористування України. Результати дослідження якості товару інших лабораторій (дослідних закладів) не приймаються сторонами та не мають доказової сили при пред'явленні претензій чи позовних вимог пов'язаних із якістю Засобів Захисту Рослин.

Отже, єдиним доказом, який має підтверджувати обґрунтованість вимог відповідача-1 з приводу якості придбаного товару є висновки одного із двох акредитованих закладів України, а саме: сертифікат відповідності виданий Державним підприємством «Науковий центр превентивної токсикології, харчової та хімічної безпеки імені академіка Л.І. Медведя Міністерства охорони здоров'я України» або Національним університетом біоресурсів і природокористування України.

Твердження відповідача-1 гуртуються на акті обстеження посівів кукурудзи, який не є належним документом, який має підтверджує невідповідність якості отриманого товару вимогам, які до нього пред'являються стандартами. До того ж, вказаний акт складений відповідачем-1 в односторонньому порядку, без виклику та участі уповноваженого представника позивача. Та і за своїм призначенням вказаний акт ніяким чином не скасовує того факту, що позивачем було поставлено товар належної якості. Тому як лише письмово відображає процедуру (порядок) проведення внесення працівниками відповідача-1 придбаного у позивача товару на відповідну культуру.

За вище викладених умов в дію вступають положення п. 5.6. договору, де чітко передбачено, що претензії покупця розглядаються продавцем і визнаються обґрунтованими тільки за умови дотримання покупцем вимог п. 5.4., 5.5., 5.5.1., а також вимог інструкцій виробника, нормативних документів по транспортуванню, збереженню і застосуванню такого види товару. В іншому випадку він втрачає право на пред'явлення претензії до продавця по якості товару, і товар вважається таким, що задовольняє вимоги покупця.

Як вбачається зі змісту самого акту наданого відповідачем-1, причиною того, що препарат Крейсер не спрацював в повній мірі стало порушення працівниками відповідача-1 технології його внесення. А відтак відповідач-1 безпідставно намагається перекласти несприятливі наслідки неналежного використання товару на продавця, яким є позивач. Тому як позивачем було передано товар належної якості разом із належним документом, яким має підтверджувати якість таких товарів, у той час коли несприятливі наслідки сталися через недбалі дії працівників відповідача-1 та порушення останнім вимог інструкцій виробника.

В судовому засіданні представником відповідача-1 заявлено клопотання про проведення товарознавчої експертизи та зупинення провадження у справі на час проведення судової експертизи.

Клопотання про проведення товарознавчої експертизи по справі не задовольняється господарським судом з огляду на наступне

З метою правильного і однакового застосування господарськими судами законодавства, яке регулює призначення судової експертизи вирішення питання щодо призначення судових експертиз здійснюється лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

У вирішенні відповідного питання (до призначення судової експертизи) враховується:

- визначитися з конкретною установою або конкретним експертом, якими проводитиметься експертиза. З цією метою господарський суд, зокрема, витребує у сторін пропозиції стосовно таких установ та/або судових експертів, у тому числі тих, які не є працівниками зазначених установ. Господарський суд не зв'язаний цими пропозиціями, але може враховувати їх у вирішенні питання про призначення і проведення судової експертизи;

- визначити об'єкти, що підлягають експертному дослідженню;

- максимально конкретно визначити питання, які мають бути роз'ясненні судовим експертом, та сформулювати їх у логічній послідовності;

- за необхідності визначити вид (підвид) судової експертизи, до компетенції якої відноситься роз'яснення відповідних питань. Якщо визначення такого виду (підвиду) саме по собі потребує спеціальних знань, його слід віднести на розсуд експертної установи (експерта);

- визначити обсяг необхідних та достатніх для експертного дослідження матеріалів;

- здійснити перевірку (огляд) матеріалів, які підлягають направленню на експертизу, з точки зору їх повноти та придатності для проведення експертизи, в тому числі з урахуванням належного відображення ознак об'єктів і зразків, а за невідповідності матеріалів цим критеріям - вжити заходів до усунення недоліків матеріалів шляхом витребування додаткових документів і матеріалів у сторін та інших осіб;

- у разі потреби забезпечити відібрання зразків, у тому числі за необхідності - з участю спеціаліста;

- у необхідних випадках розглянути можливість виклику судового експерта для уточнення питань, які ним мають бути роз'яснені, а також для перевірки матеріалів з точки зору їх повноти, достатності та придатності для проведення експертизи;

- з'ясувати усі інші обставини, пов'язані з проведенням судової експертизи (п. 5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 23.03.2012 року).

При цьому суд зауважує, що строк вирішення спору у справі № 904/6284/15 спливає - 01.10.15р., тоді як відповідачем не враховано приписи ст. 69 Господарського процесуального кодексу України та (до призначення судової експертизи) в додаток до клопотання про призначення експертизи не надано доказів в обґрунтування необхідності такого клопотання. Крім того з врахуванням вищевказаного строку розгляду справи суд позбавлений можливості дотриматись приписів п. 5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 23.03.12р. щодо визначення з конкретною установою або конкретним експертом, якими проводитиметься експертиза, з цією метою господарський суд, зокрема, витребує у сторін пропозиції стосовно таких установ та/або судових експерті; визначення об'єктів, що підлягають експертному дослідженню; максимально конкретно визначення питання, які мають бути роз'ясненні судовим експертом, та сформулювати їх у логічній послідовності; визначення обсяг необхідних та достатніх для експертного дослідження матеріалів; здійснення перевірки (огляд) матеріалів, які підлягають направленню на експертизу, з точки зору їх повноти та придатності для проведення експертизи, в тому числі з урахуванням належного відображення ознак об'єктів і зразків, а за невідповідності матеріалів цим критеріям - вжити заходів до усунення недоліків матеріалів шляхом витребування додаткових документів і матеріалів у сторін та інших осіб, а також з'ясувати усі інші обставини, пов'язані з проведенням судової експертизи.

Відповідач-2 у судове засідання не з'явився, але подав до суду відзив на позовну заяву № 1014/2015-в від 28.09.2015р., яким позовні вимоги ТОВ "Агросфера" визнає повністю та вважає обставини викладені в позові доведеними, а проведені розрахунки вірними. Також просить суд розглядати справу без уповноваженого представника ТОВ "Біфоріум" за наявними в ній матеріалами.

Суд вважає достатніми матеріали справи для слухання справи у відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

В порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи представників позивача та відповідача-1, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

14 травня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агросфера", як продавець, та Приватним акціонерним товариством "Племінний завод ім. 20-річчя Жовтня", як покупець, укладений договір купівлі-продажу № 16153.

Договір набирає сили з моменту підписання обома сторонами і діє до 31 грудня 2015 року (п. 13.1 договору).

Згідно п. 1.1. договору продавець зобов'язується передати, а покупець зобов'язується прийняти та сплатити вартість Засобів Захисту Рослин, Мікродобрив іменованих у подальшому товар, відповідно до умов даного Договору (додаткових угод та специфікацій до нього).

Відповідно до пункту 3.1. договору, конкретний вид товару, його асортимент, кількість, ціна, строк поставки та умови оплати товару наведені в специфікаціях до даного договору. Специфікації є невід'ємною частиною даного Договору. Ціна товару встановлена по домовленості сторін, а сторони визначили грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті - Долар США. Оплата вартості товару (виконання зобов'язання) підлягає у гривні, згідно розділу 4 цього договору.

Пунктом 3.2. договору купівлі-продажу узгоджено, що загальна сума договору складається із суми вартості товару по всіх специфікаціях, підписаних в рамках цього договору, які є його невід'ємною частиною, з урахуванням зміни ціни у спосіб передбачений пунктами 4.7., 4.8. та суми процентів за користування товарним кредитом.

До договору купівлі-продажу № 16153 від 14.05.2015р. було підписано Специфікацію № 1 від 14.05.2015р., Специфікацію № 2 від 14.05.2015р., де сторони узгодили конкретний асортимент, кількість, ціну, строк поставки та умови оплати товару, що має передаватися продавцем.

Відповідно до умов оплати по Специфікаціям к договору купівлі-продажу № 16153 від 14.05.2015р. передбачено, що товар по Специфікації до договору продається на умовах надання продавцем покупцю товарного кредиту з відстроченням платежу. Покупець зобов'язаний сплатити продавцю загальну кінцеву вартість товару, отриманого згідно Специфікації до договору, у строк до 12.06.2015 року.

Право власності на товар переходить до покупця в момент одержання ним товару, супровідних документів, та підписання накладних на передачу товару (п. 5.1. договору).

Згідно п. 5.4. договору, прийом товару по кількості і якості та документів згідно п. 4.12. проводиться покупцем у момент одержання товару від продавця. Покупець зобов'язаний перевірити комплектацію, цілісність тари, пломб на ній (якщо вони присутні), а також відсутність ознак ушкодження і псування товару й у випадку їхнього виявлення негайно, до закінчення прийому, письмово заявити продавцю. При відсутності такої заяви товар вважається прийнятим покупцем, а документи, передбачені п. 4.12., - йому переданими.

Пунктом 5.5. договору встановлено, що згідно ст. 6, ст. 627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України сторони домовились, що товар - Засоби Захисту Рослин вважається неякісним лише у випадку, якщо це підтверджується висновками (сертифікатами відповідності) одного з двох акредитованих закладів, а саме: Державним підприємством «Науковий центр превентивної токсикології, харчової та хімічної безпеки імені академіка Л.1. Медведя Міністерства охорони здоров'я України» або Національним університетом біоресурсів і природокористування України. Результати досліджень якості товару інших лабораторій (дослідних закладів) не приймаються сторонами та не мають доказової сили при пред'явленні претензій чи позовних вимог, пов'язаних із якістю Засобів Захисту Рослин.

Претензії покупця розглядаються продавцем і можуть бути визнані обгрунтованими тільки за умови дотримання Покупцем умов пункту 5.4., 5.5. і 5.5.1., а також вимог інструкцій виробника, нормативних документів по транспортуванню, збереженню і застосуванню товару (п. 5.6. договору).

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до умов договору купівлі-продажу та Специфікацій до нього продавець передав, а покупець прийняв у власність товар - Засоби Захисту Рослин, Мікродобрива на загальну суму 237 975,36 грн., за видатковими накладними:

- № 140549/08 від 14.05.15р. на суму 13 576,73 грн. (а.с. 20);

- № 140551/08 від 14.05.15р. на суму 224 398,63 грн. (а.с. 21).

В подальшому відповідачем-1 здійснено два платежі по спірному договору на загальну суму 107 071,55 грн., що підтверджується банківськими виписками за 19.06.15р. та за 01.07.15р., які додаються до позовної заяви (а.с. 23 - 24).

Статтею 524 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Відповідно до частини 2 статті 533 Цивільного кодексу України, (Валюта виконання грошового зобов'язання) передбачено наступне: «Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом».

Пунктом 4.6. договору передбачено, що оплата вартості товару та нарахованих процентів проводяться у гривнях. Сторони домовились та узгодили зміну ціни на товар в межах періоду часу, що вказаний у п. 4.7. та згідно способів викладених у пунктах 4.7., 4.8. договору.

Так, пунктом 4.8. Договору узгоджено право позивача на індексацію суми вартості товару у гривні (боргу), у разі зміни (збільшення або зменшення) міжбанківського валютного курсу гривні до іноземної валюти - (Долар США). Також, в даному пункті позивач та відповідач-1 узгодили формулу, згідно якої, буде відбуватися розрахунок проіндексованої суми вартості товару у гривні та визначили відповідні показники для такого розрахунку.

Отже, з урахуванням того, що мало місце коливання курсу гривні до долара США, відповідно до п. 4.8. договору, продавець здійснив перерахунок суми основного боргу з урахуванням відповідних змін.

Як вбачається з проведеного розрахунку станом на 13.07.2015р., що є датою кінцевого розрахунку ціни даного позову, загальна проіндексована сума вартості товару (боргу) згідно вищевказаного договору складає 145 963,70 грн.

Відповідач-1 свої зобов'язання за договором купівлі-продажу № 16153 від 14.05.2015р. належним чином не виконав. З проведеного розрахунку станом на 13.07.2015р., що є датою кінцевого розрахунку ціни даного позову, загальна проіндексована сума вартості товару (боргу) згідно даного договору складає 145 963,70 грн.

На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача-1 проіндексовану суму боргу у розмірі 145 963,70 грн.

Доказів виконання за договором купівлі-продажу № 16153 від 14.05.2015р., в частині повного та своєчасного погашення проіндексованої суми боргу у розмірі 145 963,70 грн. на момент розгляду спору відповідач-1 до суду не надав, доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, не спростував.

Приймаючи рішення господарський суд виходить із наступного.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (ст. 174 Господарського кодексу України).

Частиною 6 ст. 265 Господарського кодексу України встановлено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений строк оплати товару.

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, одностороння відмова вiд зобов'язання або одностороння змiна його умов не допускається, якщо iнше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, iнших актiв цивiльного законодавства. Якщо у зобов'язаннi встановлений строк (термiн) його виконання, то воно пiдлягає виконанню у цей строк (термiн).

Згідно п. 2 ст. 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Викладене є підставою для задоволення позову в частині стягнення з відповідача-1 проіндексовану суму боргу у розмірі 145 963,70 грн.

14.05.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агросфера", як кредитор, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Біфоріум", як поручитель, було укладено договір поруки № 16153-ПОР.

Відповідно до п. 1.1. договору поруки, предметом цього договору поруки є зобов'язання поручителя перед кредитором відповідати за порушення Публічним акціонерним товариством "Племінний завод ім. 20-річчя Жовтня", як боржник, його зобов'язань перед кредитором за основним договором, передбаченому розділом 2 цього договору поруки, що включає: сплату процентів за користування товарним кредитом у спосіб та відповідно до умов основного договору та у розмірі відповідно до пунктів 4.2., 7.2., 7.3. основного договору: сплату неустойки (штрафу, пені), що передбачені умовами основного договору.

Відповідно до п. 1.4. договору поруки, поручитель відповідає солідарно та в повному обсязі по зобов'язанням боржника перед кредитором за основним договором щодо: сплати процентів за користування товарним кредитом у спосіб та відповідно до умов основного договору та у розмірі відповідно до пунктів 4.2., 7.2., 7.3. основного договору; сплати неустойки (штрафу, пені), що передбачені умовами основного договору. При цьому Кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх Боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Пунктом 2.1. договору поруки передбачено, що під основним договором в цьому договорі поруки розуміють договір купівлі-продажу № 16153 від 14.05.15р., укладений між кредитором (в основному договорі іменується як "Продавець") та боржником (в основному договорі іменується як "Покупець").

Згідно п. 5.1. договору поруки, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що передбачені п. 1.1 даного договору.

Як визначено п. 8.1. договору поруки, договір поруки набирає чинності з дати його підписання та діє протягом 4-х років. Уразі порушення зобов'язання боржником, кредитор має право, на власний вибір, направити поручителю письмову вимогу виконати зобов'язання (або певну його частину) або пред'явити до поручителя позов (п. 4.1. договору поруки).

У відповідності до пункту 7.2. договору купівлі-продажу встановлено, якщо покупець прострочив оплату товару, проданого в кредит, на прострочену суму нараховуються 35 процентів річних за користування товарним кредитом від останнього дня строку, коли товар мав бути оплачений, та протягом 10-ти календарних днів, тобто до моменту, коли починає діяти інша процентна ставка, визначена у п. 7.3. цього договору.

Пунктом 7.1. договору купівлі-продажу передбачено, що у випадку порушення термінів оплати, обумовлених у Специфікації(ях) до договору, покупець сплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за якій сплачується пеня, від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення оплати.

Згідно пункту 7.3. договору купівлі-продажу, покупець прострочив оплату товару, проданого в кредит, через 10 календарних днів від останнього дня строку, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати, на прострочену суму нараховуються 350 процентів річних за користування товарним кредитом.

На підставі п. 7.1., п. 7.2., та п. 7.3. договору позивач просить суд стягнути за період з 13.06.2015р. по 13.07.2015р. включно з відповідача-1 та відповідача-2 проценти за користування товарним кредитом у розмірі 31 792,60 грн. та пеню у сумі 8 573,36 грн., згідно розрахунку, який вказаний у позовній заяві.

Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

За частиною 1 статті 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до ч. 1 ст. 694 Цивільного кодексу України, договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстрочкою або розстроченням платежу.

Частина 5 статті 694 Цивільного кодексу України, встановлює - якщо покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати.

Договором купівлі-продажу може бути передбачений обов'язок покупця сплачувати проценти на суму, що відповідає ціні товару, проданого в кредит, починаючи від дня передання товару продавцем.

У відповідності до частини 2 статті 536 ЦК України, розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

За ст.ст. 611, 549, 551 ЦК України, у разi порушення зобов'язання настають правовi наслiдки, встановленi договором або законом, зокрема - сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або iнше майно, якi боржник повинен передати кредиторовi у разi порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у вiдсотках вiд суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме i нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмiр встановлюється договором або актом цивiльного законодавства.

Враховуючи викладене, та перевіривши розрахунки позивача судом встановлено, що розрахунок процентів та пені відповідає вимогам чинного законодавства.

При викладених обставинах вимогу позивача щодо стягнення з відповідача-1 та відповідача-2 процентів за користування товарним кредитом у сумі 31 792,60 грн. та пеню у сумі 8 573,36 грн. слід визнати обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

З огляду на викладене, позовні вимоги за первісним позовом задовольнити у повному обсязі.

Заперечуючи проти задоволення за первісним позовом, Публічне акціонерне товариство "Племінний завод ім. 20-річчя Жовтня", звертаючись із зустрічним позовом просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросфера" збитки у сумі 24 624,13 грн. за договором купівлі-продажу № 16153 від 14.05.2015 року.

Обґрунтовуючи вимоги за зустрічним позовом Публічне акціонерне товариство "Племінний завод ім. 20-річчя Жовтня" посилається на те, що на підставі довіреності № 58 від 14.05.2015р. працівник позивача отримав вищезазначений товар, а саме Флокс - 100л., Дікам плюс - 400л., Крейсер - 25кг.

В період з 19.05.15р. по 23.05.15р. куплений товар був використаний шляхом обробки полів, що належать ПАТ "Племінний завод 20-річчя Жовтня".

03.06.2015 року комісією, в яку входили представники позивача та ТОВ "Агросфера" було обстежено посіви кукурудзи на зерно, що належать ПАТ "Племінний завод 20-річчя Жовтня", які були оброблені закупленими добривами було складено Акт. Акт був складений на предмет дії гербіцидів фірми "Агросфера". Комісією встановлено, що посіви кукурудзи були оброблені гуматами разом з геріцидами Дікам плюс та Крейсер. Прилипач, який повинен був внесений разом із гербіцидом Крейсер не було внесено, так як у гумітах знаходився прилипач. На вказаних полях гербіциди спрацювали не в повній мірі, мишій почав відростати. Комісією встановлено, що при внесенні гербіциду Крейсер було допущено порушення технології внесення.

Також комісією було вирішено про проведення контрольного внесення гербіцидів на кукурудзі, про що був складений Акт та Додаток № 2.

24.06.2015 року комісія провела обстеження посівів кукурудзи на зерно, де проводилось контрольне внесення гербіциду Крейсер. Для порівняння на другому полі № 6,7 II сівозміни було внесено гербіцид Таїс (діюча речовина така як у Крейсера) фірми Альянс - Еко. Комісією встановлено, що на контрольних ділянках посівів кукурудзи на полі № 6,7 II сівозміни площею 1,2 га., та на полі № 9 І сівозміни площею 6 га., де проводилось контрольне внесення гербіциду, Крейсер фірми Агросфера не спрацював, мишій не було знищено, почалося відростання коріння. Тоді як на другому полі № 6,7 II сівозміни де було внесено гербіцид Таїс фірми Альянс-Еко гербіцид спрацював мишій пропав.

Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною;

При визначенні розміру збитків, якщо інше не передбачено законом або договором, враховуються ціни, що існували за місцем виконання зобов'язання на день задоволення боржником у добровільному порядку вимоги сторони, яка зазнала збитків, а у разі якщо вимогу не задоволено у добровільному порядку, - на день подання до суду відповідного позову про стягнення збитків.

В ході проведення робіт по обробці посівів кукурудзи препаратами, придбаними у ТОВ "Агросфера" позивач за зустрічним договором вказує на те, що він поніс збитки в сумі 24 624,13грн.

Позовні вимоги за зустрічним позовом не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 статті 679 Цивільного кодексу України, продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту.

Згідно ч. 1 ст. 687 Цивільного кодексу України, перевірка додержання продавцем умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару та інших умов здійснюється у випадках та в порядку, встановлених договором або актами цивільного законодавства.

У відповідності до п. 5.4. договору купівлі-продажу № 16153 від 14.05.2015р., передбачено, що прийом товару по кількості і якості та документів згідно п. 4.12. проводиться покупцем у момент одержання товару від продавця. Покупець зобов'язаний перевірити комплектацію, цілісність тари, пломб на ній (якщо вони присутні), а також відсутність ознак ушкодження і псування товару й у випадку їхнього виявлення негайно, до закінчення прийому, письмово заявити продавцю. При відсутності такої заяви товар вважається прийнятим покупцем, а документи, передбачені п. 4.12., йому переданими.

З матеріалів справи вбачається, що під час приймання товару за договором будь-яких письмових заяв (претензій) з боку позивача за зустрічним позовом з питань кількості, якості та документів згідно п.4.12. договору, в порядку передбаченому п. 5.4. договору, на адресу відповідача за зустрічним позовом не надходило.

Таким чином, відповідачем за зустрічним позовом було передано, а позивачем за зустрічним позовом отримано товар належної якості разом із документами, якими відповідно до вимог чинного законодавства має підтверджуватися якість переданого товару.

Пунктом 5.6. договору передбачено, що претензії покупця розглядаються продавцем і визнаються обґрунтованими тільки за умови дотримання покупцем вимог п. 5.4., 5.5. і 5.5.1., а також вимог інструкцій виробника, нормативних документів по транспортуванню, збереженню і застосуванню такого види товару.

Відповідно до статі 22 Цивільного кодексу України, збитками, зокрема є витрати, яких зазнала особа у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

При вирішенні спору про відшкодування збитків обов'язковому з'ясуванню підлягають наявність таких збитків, протиправність діяння, наявність причинного зв'язку між збитками і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в їх спричинені.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 34 Господарського процесуального кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, причиною того, що не спрацював один із препаратів придбаних у відповідача за зустрічним позовом стало неправильне використання препарату з боку працівників позивача за зустрічним позовом. Тобто відсутній як причинний зв'язок між збитками, які поніс позивач за зустрічним позовом та діями відповідача за зустрічним позовом, так і вина останнього у їх виникненні. У зв'язку з чим, вбачається безпідставність заявлених вимог з боку позивач за зустрічним позовом про стягнення з відповідача за зустрічним позовом збитків у розмірі 24 624,13 грн.

За наведених обставин справи, суд не вбачає підстав для задоволення зустрічного позову, відхиляє доводи позивача за зустрічним позовом у справі, наведені в обґрунтування заявлених позовних вимог, оскільки вони є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по справі за первісним позовом покладаються на відповідача-1 та відповідача-2 пропорційно розміру задоволених позовних вимог, за зустрічним позовом покладаються на позивача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за первісним позовом задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Племінний завод ім. 20-річчя Жовтня" (64508, Харківська область, Сахновщинський район, с. Жовтень; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросфера" (49083, м. Дніпропетровськ, вул. Собінова, 1; ) - 145 963 (сто сорок п'ять тисяч дев'ятсот шістдесят три) грн. 70 коп. проіндексовану суму боргу.

Стягнути солідарно з Публічного акціонерного товариства "Племінний завод ім. 20-річчя Жовтня" (64508, Харківська область, Сахновщинський район, с. Жовтень; ) та з Товариства з обмеженою відповідальністю "Біфоріум" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграда, буд. 247-Б; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросфера" (49083, м. Дніпропетровськ, вул. Собінова, 1; ) - 31 792 (тридцять одна тисяча сімсот дев'яносто дві) грн. 60 коп. процентів за користування товарним кредитом, 8 573 (вісім тисяч п'ятсот сімдесят три) грн. 36 коп. пені.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Племінний завод ім. 20-річчя Жовтня" (64508, Харківська область, Сахновщинський район, с. Жовтень; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросфера" (49083, м. Дніпропетровськ, вул. Собінова, 1; ) - 1 863 (одна тисяча вісімсот шістдесят три) грн. 30 коп. витрат по сплаті судового збору.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Біфоріум" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграда, буд. 247-Б; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросфера" (49083, м. Дніпропетровськ, вул. Собінова, 1; ) - 1 863 (одна тисяча вісімсот шістдесят три) грн. 30 коп. витрат по сплаті судового збору.

Позовні вимоги за зустрічним позовом відмовити у повному обсязі.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 06.10.15р.

Суддя І.Ю. Дубінін