КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2015 р. Справа№ 911/2252/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Баранця О.М.

суддів: Калатай Н.Ф.

Пашкіної С.А.

при секретарі Матюхін І.В

за участю представників:

від позивача Солонина І.Ю.

від відповідача 1 не з'явився.

від відповідача 2 не з'явився.

розглянувши

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лубенське

шляхово-будівельне управління № 9"

на рішення

господарського суду Київської області

від 23.06.2015 року

у справі № 911/2252/15 (суддя: Черногуз А.Ф.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лубенське

шляхово-будівельне управління № 9"

до Товариства з обмеженою відповідальністю

"Юридичний альянс "АРС Еквітас"

Публічного акціонерного товариства

"Трест Дніпродорбуд"

про визнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 23.06.2015 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 23.06.2015 року у та прийняти нове, яким задовольнити повні вимоги повністю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.07.2015 р. апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Київської області від 23.06.2015 року прийнято до провадження та призначено до розгляду.

Розпорядженням секретаря палати Київського апеляційного господарського суду змінено склад колегії суду.

Представником позивача подано клопотання про відкладення розгляду справи.

В судове засідання 15.09.2015 року представники позивача та відповідачів не з'явилися, про дату, місце та час розгляду справи повідомлені належним чином. Розгляд справи було відкладено на 06.10.2015 року.

Розпорядженням секретаря палати Київського апеляційного господарського суду змінено склад колегії суду.

В судове засідання 06.10.2015 року представники відповідачів не з'явилися, про дату, місце та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає за можливе здійснювати розгляд справи без участі представників відповідачів, враховуючи що останні належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів даної справи, 08.10.2012 року між Службою автомобільних доріг у Полтавській області (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лубенське шляхово-будівельне управління № 9" (підрядник) було укладено договір про закупівлю послуг за бюджетні кошти № 09-10-12. Крім того, сторонами було укладено низку додаткових угод до нього, якими сторони вносили зміни до умов останнього. Відповідно до п. 1.1. договору (з урахуванням змін) підрядник зобов'язується в 2012-2014 роках надати замовникові послуги "Послуги транспортної інфраструктури для автодорожнього транспорту (ДК 016-97 код 63.21.2). (Лот № 16. Послуги з влаштування тонкошарового покриття з асфальтобетонної суміші поверх існуючого дорожнього одягу при поточному ремонті автомобільної дороги державного значення загального користування Дніпропетровськ-Царичанка-Кобеляки-Решетилівка)" (на ділянках км 104+000-км 106+000, км 114+000115+000), зазначені в Технічному завданні, а замовник - прийняти і оплатити такі послуги.

03.05.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Лубенське шляхово-будівельне управління № 9" (генпідрядник) та Публічним акціонерним товариством "Трест Дніпродорбуд" (субпідрядник) було укладено договір субпідряду № 09-10-12 суб, відповідно до п. 1.1. якого генпідрядник на підставі п. 6.4.4. договору підряду за погодженням із замовником доручає, а субпідрядник зобов'язується у 2013 році виконати на свій страх і ризик власними та залученими силами і засобами "Послуги транспортної інфраструктури для автодорожнього транспорту (ДК 016-97 код 63.21.2). (Лот № 16. Послуги з влаштування тонкошарового покриття з асфальтобетонної суміші поверх існуючого дорожнього одягу при поточному ремонті автомобільної дороги державного значення загального користування Дніпропетровськ-Царичанка-Кобеляки-Решетилівка)" (на ділянках км 104+000-км 106+000, км 114+000-км 115+000), генпідрядник зобов'язується прийняти такі послуги та передати їх безпосередньо замовнику, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити такі послуги.

Відповідно до п. 4.2. договору розрахунки за виконані роботи по цьому договору здійснюються шляхом перерахування відповідних коштів на рахунок субпідрядника, за мінусом вартості послуг генпідряду, після одержання від субпідрядника рахунку на оплату робіт та після підписання сторонами Акту приймання виконаних підрядних робіт (форма № КБ-2в) та довідки про вартість виконаних робіт (форма № КБ-3), а також після одержання від субпідрядника документів, зазначених пунктом 4.3. договору та виключно після отримання повного або часткового розрахунку від замовника (Служби автомобільних доріг в Полтавській області) за відповідні роботи протягом 2-х днів, після отримання коштів на рахунок Генпідрядника.

На виконання своїх зобов'язань субпідрядник виконав роботи на загальну суму 5896327,00 грн. Вказаний факт підтверджується погодженим сторонами актом приймання виконаних будівельних робіт за червень 2013 року від 27.06.2013 року на суму 5148456,00 грн (форма № КБ-2в), актом приймання виконаних будівельних робіт з розрахунком одиничної вартості за червень 2013 року від 27.06.2013 року на суму 5148456,00 грн (форма № КБ-2в), актом приймання виконаних будівельних робіт за червень 2013 року від 27.06.2013 на суму 747871,00 грн (форма № КБ-2в), актом приймання виконаних будівельних робіт з розрахунком одиничної вартості за червень 2013 року від 27.06.2013 на суму 747871,00 грн (форма № КБ-2в). Також сторонами було підписано довідку про вартість виконаних будівельних робіт (форма № КБ-3) за червень 2013 року на загальну суму 5896327,00 грн (копії вказаних документів містяться в матеріалах справи). Роботи прийняті без зауважень щодо якості, строків тощо.

За виконані роботи генпідрядник розрахувався частково, сплативши 1585899,24 грн, тож його заборгованість перед субпідрядником складала 4251464,76 грн, що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків станом на 03.12.2014 року (копія міститься в матеріалах справи).

04.12.2014 року між Публічним акціонерним товариством "Трест Дніпродорбуд" (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридичний альянс "АРС Еквітас" (новий кредитор) було укладено договір відступлення права вимоги, за умовами якого первісний кредитор відступає новому кредитору належні йому права вимоги за договором субпідряду № 09-10-12 суб від 03.05.2013 року до договору підряду № 09-10-12 від 08.10.2012 року, а новий кредитор заміняє первісного кредитора в договорі субпідряду та приймає на себе всі його права (п.п. 1., 2.1 договору);

Згідно з п. 2.2 договору в дату відступлення прав вимоги первісний кредитор вважається таким, що відступив, а новий кредитор таким, що набув права вимоги до боржника. Права вимоги переходять до нового кредитора в повному обсязі.

За актом приймання-передачі від 04.12.2014 року первісний кредитор передав позивачу (новому кредиторові) документи, що підтверджують право вимоги.

Згідно з ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно ст. 510 Цивільного кодексу України сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Приписами ст. 514 Цивільного кодексу України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 519 Цивільного кодексу України первісний кредитор у зобов'язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов'язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором.

Так, позивач обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначав, що оскаржуваний договір про відступлення права вимоги від 04.12.2014 року, укладений між Публічним акціонерним товариством "Трест Дніпродорбуд" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридичний альянс "АРС Еквітас", вчинено Публічним акціонерним товариством "Трест Дніпродорбуд" у момент коли останнє не набуло відповідного права вимоги в силу умов п. 4.2. договору субпідряду, яким встановлено, що оплата робіт здійснюється виключно після отримання повного або часткового розрахунку від замовника (Служби автомобільних доріг в Полтавській області) за відповідні роботи протягом 2-х днів, після отримання коштів на рахунок Генпідрядника, у зв'язку із чим спірний договір, на думку позивача, підлягає визнанню недійсним.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно ст. 838 Цивільного кодексу України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник. Генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов'язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов'язку. Замовник і субпідрядник не мають права пред'являти один одному вимоги, пов'язані з порушенням договорів, укладених кожним з них з генеральним підрядником, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 251 Цивільного кодексу України визначено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Згідно ст. 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Так, оскільки сторонами в договорі субпідряду є Товариством з обмеженою відповідальністю "Лубенське шляхово-будівельне управління № 9" (генпідрядник) та Публічним акціонерним товариством "Трест Дніпродорбуд" (субпідрядник), то усі правовідносини, що виникають на підставі вказаного договору можуть стосуватись лише сторін договору, та не можуть ставитись в залежність від дії особи, що не є стороною договору (Служба автомобільних доріг в Полтавській області), так само як і строк виконання зобов'язання не може визначатись умовою виконання зобов'язань третіми особами. Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що генпідрядник повинен був оплатити повну вартість виконаних субпідрядником робіт після прийняття останніх.

Отже, на момент укладання договору про відступлення права вимоги від 04.12.2014 року Публічним акціонерним товариством "Трест Дніпродорбуд", останнє набуло права вимоги виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Лубенське шляхово-будівельне управління № 9" зобов'язання з оплати вартості прийнятих робіт, а відтак спірний договір укладено у відповідності до вимог чинного законодавства, що ставляться до таких договорів.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно із частиною 1 статті 36 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин в їх сукупності.

Приписами статті 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що вимога позивача про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 04.12.2014 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Трест Дніпродорбуд" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридичний альянс "АРС Еквітас" є безпідставною, необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Тож, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Київської області від 23.06.2015 року у справі №911/2252/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Справу № 911/2252/15 повернути до Господарського суду Київської області.

3. Копію постанови направити сторонам.

Головуючий суддя О.М. Баранець

Судді Н.Ф. Калатай

С.А. Пашкіна

Повний текст постанови складено 06.10.2015 року.