РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2015 року Справа №902/235/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Дужич С.П.

судді Демидюк О.О. ,

судді Саврій В.А.

при секретарі Головченко Д.М.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1 (довіреність №366 від 14.05.2015р.)

відповідача - не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 господарства "Явір" на рішення господарського суду Вінницької області від 23 червня 2015 року у справі №902/235/15 (суддя Кожухар М.С.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України"

до ОСОБА_2 господарства "Явір"

про стягнення 814972,6 грн.

Судом розяснено представникам сторін права та обовязки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

23 червня 2015 року, рішенням господарського суду Вінницької області було частково задоволено позов ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" до СФГ "Явір" про стягнення 814 972,6 грн. та стягнуто з відповідача на користь позивача 500000,00 грн. - боргу передоплати, 73972,60 грн. - 24% річних, 150000,00 грн. штрафу, 89000,00 грн. - пені та 16259,45 грн. - судового збору і відмовлено в частині позову про стягнення 3000,00 грн. - пені.

Відповідач, у своїй апеляційній скарзі просить рішення скасувати та прийняти нове, яким у позові відмовити, вважаючи, що прийняті судом висновки не відповідають обставинам справи, а також порушено норми матеріального та процесуального права, оскільки судом не було враховано причини неналежного виконання договору з боку відповідача і не досліджено того факту, що позивач ухилився від внесення змін до договору поставки стосовно строків поставки зерна кукурудзи, що дало б можливість виконати його умови та виключило б необхідність застосовувати штрафні санкції. Вважає, що позивач навмисне не пішов на поступки стосовно строків поставки, проігнорувавши листи відповідача щодо їх перенесення, маючи на меті додаткову вигоду у вигляді штрафних санкцій.

Відповідач не скористався своїм правом відзиву на апеляційну скаргу, проте його відсутність, відповідно ч.2 ст. 96 ГПК України, не перешкоджає апеляційному перегляду справи.

03 серпня 2015 року, ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу було прийнято до провадження та призначено до розгляду на 20 серпня 2015 року.

20 серпня 2015 року, розпорядженням в.о. голови Рівненського апеляційного господарського суду, у зв'язку із перебуванням у відпустці судді Саврія В.А., було внесено зміни до складу колегії суддів та визначено її у складі: ОСОБА_3 - головуючий, ОСОБА_4, ОСОБА_5

20 серпня 2015 року, ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду розгляд апеляційної скарги було відкладено на 09 вересня 2015 року.

09 вересня 2015 року, розпорядженням в.о. голови Рівненського апеляційного господарського суду, у зв'язку із перебуванням у відпустці судді Мамченко Ю.А., було внесено зміни до складу колегії суддів та визначено її у складі: ОСОБА_3 - головуючий, ОСОБА_4, ОСОБА_6

У судовому засіданні представник позивача заперечив проти доводів апеляційної скарги та надав пояснення в обґрунтування своєї позиції. Вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, таким, що прийняте з дотриманням норм чинного законодавства, а тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, хоча і був завчасно повідомлений про час і місце судового розгляду, на що вказує повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення.

Звернувся до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв'язку зі зверненням до відповідача з пропозицією щодо укладення мирової угоди, проте, представник позивача заперечив проти відкладення розгляду спору, вважає за можливе розглядати справу за наявними у ній доказами.

Судовою колегією враховується, що відсутність представника товариства відповідно до ст. 77 ГПК України не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи.

Враховуючи вимоги ст.ст. 101, 102 ГПК України про межі та строки перегляду справи в апеляційній інстанції, а також те, що сторони по справі належним чином повідомлені про час і місце розгляду апеляційної скарги, суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутності представника відповідача.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила, що:

03 червня 2014 року, між СФГ "Явір", як постачальником, та ПАТ "ДПЗК України", як покупцем, було укладено Договір №147-К поставки зерна майбутнього врожаю, згідно умов якого постачальник зобов'язується до 01 листопада 2014 року, включно, поставити покупцю зерно кукурудзи 3-го класу в кількості 500,0 тонн з відповідними якісними показниками, з попередньою оплатою 1000,00 грн. за тонну, а покупець прийняти поставлений товар та оплатити його. (а.с.12-21)

Згідно з п. 2.4. Договору, остаточний розрахунок проводиться покупцем на підставі наявності в останнього таких документів (належним чином оформлених): складські документи на товар, виписані покупцю (за наявності відповідних умов поставки); акт (акти) приймання-передачі всього обсягу товару, що підписаний покупцем та постачальником; всі видаткові накладні на товар; всі податкові накладні, які повинні бути зареєстровані у порядку та строки, що передбаченні чинним законодавством, в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п. 4.1. Договору, покупець протягом 15 календарних днів з моменту набрання чинності цим договором, зобовязується перерахувати кошти (попередня оплата товару), передбачені п.3.1.1. Договору на поточний рахунок постачальника (на підставі рахунку-фактури останнього), за вирахуванням грошової суми передбаченої у п. 4.1.1. цього Договору.

Остаточний розрахунок за поставлений покупцю товар, здійснюється покупцем (на підставі рахунку-фактури постачальника) протягом 10 робочих днів з моменту отримання покупцем усіх документів (належним чином оформлених), передбачених у п.п.2.З., 2.4. цього Договору, із розрахунку ціни за одиницю виміру товару з ПДВ (грн.), що визначена на підставі п. 3.2. Договору (п. 4.2. Договору).

Відповідно до п.5.4. Договору №147-К, у разі невиконання постачальником своїх зобов'язань, або за наявності очевидних підстав вважати, що останній не виконає своїх зобов'язань у встановлений термін або виконує їх неналежним чином (у т.ч. з підстав, у настанні яких відсутня вина постачальника), або у разі отримання покупцем інформації, що постачальник не вживає або неналежним чином вживає заходів щодо оформлення страхового випадку у відповідності до умов Договору комплексного страхування, передбаченого п.5.5. Договору, або постачальником змінено без погодження з покупцем вигодонабувача у Договорі комплексного страхування, передбаченого п.5.5. Договору, або у випадку, якщо інформація, яка надається для укладення/виконання цього Договору виявиться чи стане такою, що не відповідає дійсності, покупець має право зупинити виконання своїх зобов'язань, відмовитися від їх виконання частково або в повному обсязі, при цьому постачальник зобов'язаний повернути покупцю (на підставі письмової вимоги) всі кошти перераховані на користь постачальника на виконання умов цього Договору, у т.ч. суму грошових коштів попередньої оплати, та проценти у розмірі 24% річних за період з дня одержання попередньої оплати від покупця до дня її повернення останньому. Сторони погодили, що достатнім доказом наявності обставин, визначених попереднім реченням, є лист-вимога покупця. З метою можливості оперативного застосування прав, що визначені цим пунктом, покупець має право у будь-який час здійснювати огляд полів, на яких вирощується товар та приміщень/земельних ділянок, у/на яких знаходиться товар, а також отримувати, збирати, зберігати, обробляти, використовувати, поширювати (у будь-який спосіб) будь-яку інформацію, що стосується діяльності/бездіяльності постачальника та/або будь-яких посадових осіб постачальника.

Постачальник зобовязаний укласти зі страховою компанією, яка погоджена покупцем, Договір комплексного страхування, умовами якого буде передбачено, що вигодонабувачем за таким договором є покупець. Покупець сплачує за постачальника страховий платіж за Договором комплексного страхування (у порядку, що передбачений Договором комплексного страхування), на умовах, в порядку та у розмірі передбаченому згідно п.4.1.1. Договору (п.5.5. Договору).

Відповідно п.6.3 Договору, у разі невиконання/неналежного виконання постачальником зобов'язань щодо поставки товару, постачальник зобов'язаний сплатити покупцю неустойку у розмірі 0,2% від суми визначеної договором суми передоплати, за кожен день прострочення зобов'язання, а за прострочення зобов'язання щодо поставки товару понад 15 днів, постачальник, окрім неустойки, сплачує також штраф у розмірі 30% від передоплати суми, що визначена п.3.1.1. цього Договору.

03 червня 2014 року, між СФГ "Явір" та ПАТ "ПЗУ Україна" було укладено Договір комплексного страхування посівів майбутнього врожаю сільськогосподарських культур №220.994020878.0086, згідно якого був застрахований майбутній врожай кукурудзи відповідача, Додатком №1 до даного Договору визначено, зокрема, страхову вартість у розмірі 1000000,00 грн., страхову суму у сумі 504000,00 грн. та страховий платіж в розмірі 17640,00 грн. (а.с.22-32)

03 червня 2014 року, між ПАТ "ДПЗК України", як заставодержателем, та СФГ "Явір", як заставодавцем, було укладено Договір застави майбутнього врожаю, згідно умов якого останній має право у випадку невиконання заставодавцем своїх зобовязань за Договором №147-К одержати задоволення за рахунок передбаченого в п.1.5 цього Договору заставленого майна, переважно перед іншими кредиторами. (а.с.35-38)

03 червня 2014 року, СФГ "Явір" направив позивачу рахунок-фактуру №12 на оплату 500,00 тон кукурудзи на загальну суму 500000,00 грн. (в тому числі з ПДВ у розмірі 8333,33 грн.). (а.с.41)

20 червня 2014 року, ПАТ "ДПЗК України" платіжним дорученням №303 направив на рахунок ПАТ "ПЗУ Україна" 17640,00 грн. страхового платежу за Договором страхування №220.994020878.0086. (а.с.39, 42)

20 червня 2014 року, ПАТ "ДПЗК України" платіжним дорученням №304 направив на рахунок СФГ "Явір" 482360,00 грн. попередньої оплати за Договором №147-К. (а.с.40, 124)

31 жовтня 2014 року, СФГ "Явір", листом №98, повідомило ПАТ "ДПЗК України" про те, що посіяно пізні сорти кукурудзи, збір яких почнеться з 10 листопада 2014 року та просило перенести терміни поставки зерна із 01 листопада 2014 року на 01 грудня 2014 року та внести зміни до Договору від 03 червня 2014 року. (а.с.146)

В період із 03 по 15 листопада 2014 року СФГ "Явір" проведено збір урожаю кукурудзи та за реєстрами товарно-транспортних накладних поставило її на ПАТ "Хмільницький елеватор" в кількості, що визначена Договором №147-К. (а.с.152-160)

02 грудня 2014 року, СФГ "Явір", не отримавши відповіді на лист від 31 жовтня 2014 року, листом №122 повідомляло ПАТ "ДПЗК України" про формування відповідної партії товару, яка відповідала кількості та якості зазначених у Договорі №147-К та просило повідомити про нарахування штрафу в розмірі 30%, а також надати відповідь на попередній лист щодо внесення змін до Договору №147-К стосовно термінів поставки товару. (а.с.147)

15 грудня 2014 року, СФГ "Явір", не отримавши відповіді на лист від 02 грудня 2014 року, звернулося до ПАТ "ДПЗК України" з листом №114, в якому повідомило про те, що у зв'язку із ненаданням відповіді на попередні листи та, у зв'язку із невизначеністю позиції стосовно нарахування штрафу в розмірі 30% від вартості товару, розрахунки проводитися не будуть.

17 грудня 2014 року, ПАТ "ДПЗК України", у відповідь на лист №112 від 02 грудня 2014 року, повідомило СФГ "Явір", що термін виконання Договору №147-К сплив 01 листопада 2014 року, а станом на 17 грудня 2014 року СФГ "Явір" не здійснено жодної поставки товару та вимагало від СФГ "Явір" негайно виконати умови Договору в повному обсязі, або відповідно п.5.4. Договору №147-К повернути всі кошти перераховані на користь СФГ "Явір", у т.ч. суму грошових коштів, що визначено згідно п.4.1.1. Договору (попередня оплата), та проценти у розмірі 24% річних за період з дня одержання попередньої оплати від ПАТ "ДПЗКУ" до дня її повернення останньому з урахуванням неустойки та штрафу відповідно п.6.3. Договору. (а.с.149)

18 грудня 2014 року, ПАТ "ДПЗК України", у відповідь на лист №114 від 15 грудня 2014 року, повідомило СФГ "Явір", що ПАТ "ДПЗКУ" вимушене вжити заходів для захисту своїх законних прав з метою зобовязання СФГ "Явір" повернути ПАТ "ДПЗКУ" кошти, що перераховані згідно умов Договору, а також проценти у розмірі 24% річних за період з дня одержання попередньої оплати від ПАТ "ДПЗКУ" до дня її повернення останньому та суми неустойки і штрафу з покладенням на СФГ "Явір" усіх судових витрат. (а.с.150)

26 січня 2015 року, ПАТ "ДПЗК України" направило відповідачу лист-вимогу №130-2-12/358 в якому наполягало протягом 3 банківських днів повернути 500 000,00 грн. - попередньої оплати, а також 150 000,00 грн. - штрафу, 83 000,00 грн. - пені, 72 328,77 грн. - 24% річних. (а.с.43-46)

24 лютого 2015 року, ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" звернулося до господарського суду Вінницької області з позовом до СФГ "Явір" про стягнення 814 972,6 грн., з яких: 500 000,00 грн. - боргу за Договором, 91 000,00 грн. - пені, 150 000,00 грн. - штрафу, 73 972,60 грн. - 24% річних. (а.с.3-8)

23 червня 2015 року, рішенням господарського суду Вінницької області було частково задоволено позов ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" до СФГ "Явір" про стягнення 814 972,6 грн. та стягнуто з відповідача на користь позивача 500000,00 грн. - боргу передоплати, 73972,60 грн. - 24% річних, 150000,00 грн. штрафу, 89000,00 грн. - пені та 16259,45 грн. - судового збору і відмовлено в частині позову про стягнення 3000,00 грн. - пені. (172-176)

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступне.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою.

Захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в суді кожна особа вправі здійснювати шляхом звернення з позовом, предмет якого або кореспондує із способами захисту, визначеними у ст. 16 ЦК України, договором або іншим законом.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки постачальник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як встановлено з матеріалів справи, між сторонами спору було укладено Договір №147-К поставки зерна майбутнього врожаю, згідно умов якого відповідач зобов'язався до 01 листопада 2014 року поставити позивачу зерно кукурудзи 3-го класу в кількості 500 тонн з відповідними якісними показниками, а позивач прийняти і оплатити товар, здійснивши попередню оплата у розмірі 500 000,00 грн. в тому числі і розмір страхового платежу (п.4.1.1. Договору).

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що зобов'язання підлягає виконанню у встановлений між сторонами строк (термін) його виконання.

На виконання умов даного Договору №147-КПАТ "ДПЗК України" перерахував 20 червня 2014 року,:

- на рахунок ПАТ "ПЗУ Україна" 17640,00 грн. - страхового платежу за Договором страхування №220.994020878.0086 від 03 червня 2015 року

- на рахунок СФГ "Явір" 482 360,00 грн. - попередньої оплати за Договором №147-К, що разом склало 500000,00 грн.

Проте, відповідач, провівши страхування майбутнього врожаю кукурудзи та прийнявши від позивача кошти попередньої оплати, у визначений договором строк товар, зазначений в Договорі №147-К, до 01 листопада 2014 року не поставив та не повернув, на письмову вимогу позивача №130-2-12/358 від 26 січня 2015 року, отриману ним попередню оплату у розмірі 500000,00 грн. (а.с.43-46)

В силу ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Пунктом 5.4 Договору №147-К передбачено обовязок відповідача, у разі неналежного виконання ним зобовязань по поставці товару, повернути позивачу (на підставі письмової вимоги), зокрема, всі кошти перераховані на користь постачальника на виконання умов цього Договору, у т.ч. суму грошових коштів, що визначена згідно п.4.1.1. Договору (попередня оплата).

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про обґрунтованість заявлених у цій частині позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 500000,00 грн. - коштів передоплати (в тому рахунку: 17640,00 грн. - страхового платежу).

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач не виконав зобов'язання у вказаний строк, визначений умовами Договору №147-К: 01 листопада 2014 року включно (п.1.2.), він є боржником, що прострочив.

Крім обовязку повернути кошти попередньої оплати, п.5.4 Договору №147-К, позивач просить стягнути з відповідача на його користь 91000,00 грн. - пені (за період 01 листопада 2014 року - 30 січня 2015 року), 150 000,00 грн. - 30% штрафу за порушення зобовязань з поставки товару більш ніж на 15 днів та 73 972,60 грн. - 24% річних за користування чужими грошовими коштами з дня її одержання до дня повернення (за період з 20 червня 2014 року по 30 січня 2015 року). (п.6.3. Договору)

Неустойкою (штрафом, пенею) відповідно до положень ст. 549 ЦК України є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Сторони у Договорі №147-К (п.6.3. Договору) передбачили за невиконання або неналежного виконання постачальником зобов'язань щодо поставки товару сплату покупцю неустойки у розмірі 0,2% від суми, що визначена п.3.1.1. цього Договору, за кожен день прострочення зобов'язання, а за прострочення зобов'язання щодо поставки товару понад 15 днів, постачальник, окрім неустойки, - також штраф у розмірі 30% від суми, що визначена п.3.1.1. цього Договору.

Господарський суд першої інстанції вірно визначив, що оскільки відповідач не виконав свої зобовязання по Договору №147-К щодо поставки товару, а не сплати коштів, до 01 листопада 2014 року, то обмеження пені подвійною обліковою ставкою НБУ до пені, передбачені ст. 231 ГК України та Законом "Про відповідальність за порушення грошових зобовязань", які передбачені саме за порушення грошових зобовязань, в даному випадку не застосовуються.

Відповідно ч.2 ст. 693 ЦК України, на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до ст. 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов'язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Згідно зі ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

У п. 5.4. Договору №147-К сторони передбачили, що у разі невиконання постачальником своїх зобов'язань, він, зокрема, зобов'язаний сплатити проценти у розмірі 24% річних за період з дня одержання попередньої оплати від покупця до дня її повернення останньому.

Здійснивши перерахунок нарахованих позивачем 30% штрафу та 24% річних (за період з 20 червня 2014 року по 30 січня 2015 року) та пені (за період 04 листопада 2014 року по 30 січня 2015 року) (а.с.7) апеляційний господарський суд погоджується з місцевим господарським судом про законність та обґрунтованість вимог позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача 150000,00 грн. - 30% штрафу, 73972,60 грн. - 24% річних (за період з 20 червня 2014 року по 30 січня 2015 року) і пені у розмірі 89000,00 грн., оскільки останній день для виконання своїх зобовязань відповідачем, відповідно до ч.5 ст. 254 ЦК України, був 04 листопада 2014 року. А у стягненні 3000,00 грн. слід відмовити.

Посилання відповідача на те, що судом не було враховано, що позивач ухилився від внесення змін до договору поставки стосовно строків поставки зерна кукурудзи, що дало б можливість виконати його умови та виключило б необхідність застосовувати штрафні санкції, колегія суддів оцінює критично і відхиляє як безпідставні, оскільки за приписами ст.ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, тобто вносити зміни до існуючого договору це право, а не обовязок сторін по договору, а Договором №147-К від 03 червня 2014 року не передбачено обовязку позивача переносити термін поставки товару.

СФГ "Явір" погодилось на умови, викладені в Договорі №147-К від 03 червня 2014 року, прийняло попередню оплату, та не надало належних доказів, що виконання умов договору не відбулось у визначений договором строк з незалежних від нього обставин.

Крім того, в матеріалах справи взагалі відсутні докази поставки зерна належної якості позивачу, що не заперечується відповідачем.

Інші заперечення відповідача, викладені у апеляційній скарзі, також не знайшли свого підтвердження під час її розгляду, а тому відхиляються як необґрунтовані.

Згідно ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду першої інстанції прийняте у відповідності до норм ст. 43 ГПК України із всебічним, повним та обєктивним дослідженням матеріалів справи в їх сукупності та вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для скасування рішення господарського суду та задоволення вимог апеляційної скарги.

Судові витрати за подачу апеляційної скарги, на підставі ст.ст. 49, 105 ГПК України, у зв'язку з відмовою в її задоволенні, покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103, 105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Вінницької області від 23.06.15 р. у справі №902/235/15 залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_2 господарства "Явір" - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Справу №902/235/15 повернути господарському суду Вінницької області.

Головуючий суддя Дужич С.П.

Суддя Демидюк О.О.

Суддя Саврій В.А.