ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2015 р. Справа № 907/962/14

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді Юрченка Я.О.

суддів Давид Л.Л. Хабіб М.І.

при секретарі судового засідання Лялька Н.Р.

за участю представників:

позивача: не зявився;

відповідача: не зявився;

розглянувши матеріали апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю Транс-Уж, б/н від 06.01.15

на рішення Господарського суду Закарпатської області від 29.10.14 (суддя Якимчук Л.М.)

у справі № 907/962/14

за позовом: публічного акціонерного товариства Страхова компанія Країна, м. Київ

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю Транс-Уж, м. Ужгород

про стягнення 71 766, 26 грн.

Публічне акціонерне товариство Страхова компанія Країна звернулася до Господарського суду Закарпатської області з позовною заявою до ТОВ Транс-Уж про відшкодування шкоди в розмірі 71 766, 26 грн.

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 29.10.2014 позовні вимоги задоволено частково.

Присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача суму 71 176, 26 грн та 1 808, 73 грн у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

В іншій частині позову відмовлено.

При винесенні рішення, місцевий господарський суд виходив зокрема з того, що на момент ДТП водієм транспортного засобу керувала особа, яка перебуває у трудових відносинах з відповідачем, відтак, на підставі ч. 1 ст. 1172 ЦК України право вимоги позивача перейшло до ТОВ Транс-Уж.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач - ТОВ Транс-Уж звернувся до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Закарпатської області від 29.10.2014, та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю, мотивуючи свої доводи порушенням місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права.

Зокрема, покликається на те, що місцевий господарський за відсутності належних та допустимих доказів в матеріалах справи, дійшов висновку, що гр. ОСОБА_1 перебуває з ТОВ Транс-Уж у трудових відносинах.

Також, зазначає, що судом невірно застосовано норми закону, оскільки власником транспортного засобу БАЗ 22154 АО 2949 ВА є ОСОБА_2, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована ТДВ СК «Райп». Відтак, в даному випадку підлягає застосуванню ч. 1 ст. 1194 ЦК України.

Крім того, вказує, що оскільки потерпілою особою та заподіювачем шкоди є фізичні особи, спір повинен розглядатись загальним судом, відтак, провадження слід припинити.

Позивач, скориставшись правом, передбаченим ст. 96 ГПК України, подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити рішення місцевого господарського суду без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

В дане судове засідання сторони явку повноважних представників не забезпечили, причини неявки суду не повідомили.

Поряд з цим, від відповідача надійшло клопотання про приєднання документів до матеріалів справи, а саме, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (вих. № 17-03/13 від 25.03.2015) та копію журналу вхідної кореспонденції за 2013 рік.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги, відзиву на неї, матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 07.11.2012 ПАТ Страхова компанія Країна (позивач, страховик) та ОСОБА_3 (страхувальник) укладено договір добровільного страхування транспортних засобів № ТЗ 0006527, відповідно до умов якого, були застраховані майнові інтереси страхувальника, пов'язані із володінням, користуванням, розпорядженням автомобіля "Skoda Fabia Combi", д.р.н. А0 07786 DF. Строк дії договору з 09.11.2012 до 08.11.2013.

23 березня 2013 року об 9 год 30 хв на перехресті вул. Швабська та просп. Свободи в м. Ужгороді трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю автобуса марки „БАЗ 22154, державний номерний знак НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2 під керуванням ОСОБА_1, внаслідок якої автомобіль "Skoda Fabia Combi", д.р.н. А0 7786 ВА під керуванням ОСОБА_4 отримав механічні пошкодження

Причиною ДТП стало те, що ОСОБА_1 на перехресті вул. Швабська та просп. Свободи в м. Ужгороді порушив правила дорожнього руху, а саме, поїхав на жовтий сигнал світлофора, що забороняє рух, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки Skoda Fabia Combi.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.04.2013 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП - порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340, 00 грн.

25 березня 2013 року страхувальник позивача звернувся до ПАТ Страхова компанія Країна із заявою про настання страхового випадку.

Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку від 27.05.2013 № 01-27/05/13, заподіяного ушкодженням транспортного засобу Skoda Fabia Combi, вартість майнової шкоди склала 76 261, 32 грн.

Згідно з актом виконаних робіт від 17.05.2013 № Се-К-000422, наданого ТОВ „Сервіс Центр Мукачево, вартість виконаних робіт та запасних частин і матеріалів, використаних для ремонту транспортного засобу Skoda Fabia Combi, державний номерний знак НОМЕР_2, склала 71 766, 26 грн.

На підставі наданих документів та згідно умов договору зазначене ДТП позивач визнав страховим випадком (підтверджується страховим актом від 12.08.2013 № 77-89/27542/2.1.5.1.) та здійснив виплату страхувальнику шляхом перерахування на рахунок ТОВ „Сервіс Центр Мукачево страхового відшкодування в розмірі 71 176, 26 грн (платіжне дорученням від 15.08.2013 № 1856), врахувавши франшизу за договором страхування у сумі 590 грн.

Як встановлено апеляційним господарським судом, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 (власник автобуса, страхувальник), який згідно з тимчасовим реєстраційним талоном ДАР № 232775 (дійсний до 01.12.2015) передав у користування ТОВ «Транс - Уж» транспортний засіб, водія якого визнаного винним у порушенні правил дорожнього руху при ДТП на момент її виникнення була застрахована ТДВ СК «Райп» за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/5020405 зі строком дії з 03.06.2012 по 02.06.2013. Забезпеченим транспортним засобом за вказаним полісом був ТЗ "БАЗ-22154, д.н.з. НОМЕР_3; ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну становив 50 000,00 грн., франшиза - 500, 00 грн. Також, з вказаного полісу вбачається, що транспортний засіб може використовуватись як таксі/маршрутне таксі, під керуванням особою, водійський стаж якої менше 3-х років.

Після виплати своєму страхувальнику страхового відшкодування за договором добровільного страхування № ТЗ 0006527 від 07.11.2012 позивач звернувся до відповідача як роботодавця водія ОСОБА_1 із вимогою про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Відповіді на вимогу матеріали справи не містять.

Відтак, позивач, після виплати своєму страхувальнику відповідно до договору добровільного страхування транспортних засобів страхового відшкодування в розмірі 71 176, 26 грн, зазнав збитків та набув право зворотної вимоги до відповідача, як роботодавця винної у скоєнні ДТП особи в тій частині збитків, що не підлягають відшкодуванню ТДВ СК «РАЙП», оскільки ліміт відповідальності за полісом ОСЦПВ №АВ/5020405 не перекриває суму завданих власнику автомобіля "Skoda Fabia Combi», державний номерний знак НОМЕР_2, в результаті ДТП збитків.

Статтею 993 Цивільного кодексу України та статтею 27 Закону України "Про страхування" визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, після виплати своєму страхувальнику страхового відшкодування за завдану внаслідок ДТП автомобілю Skoda Fabia Combi, державний номерний знак НОМЕР_2, шкоду до позивача у даній справі перейшло право вимоги відшкодування збитків, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Пунктом 1 статті 1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

В даному випадку, як встановлено судами, особою винною у скоєнні 23.03.2013 ДТП, є відповідно до постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.04.2013 є водій автобуса марки «БАЗ 22154», д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_1 Власником зазначеного автомобіля є ОСОБА_5, який згідно з тимчасовим реєстраційним талоном ДАР № 232775 передав у користування ТОВ «Транс Уж» транспортний засіб, з яким ОСОБА_1 на час вчинення ДТП перебував у трудових відносинах, про що свідчить трудовий договір від 18.03.2013.

Крім того, зазначена ДТП сталася внаслідок порушення водієм автобуса марки «БАЗ 22154» вимог ПДР України під час виконання своїх трудових обов'язків.

Статтями 1 та 5 Закону України "Про страхування" визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів та доходів від розміщення коштів цих фондів. Страхування може бути добровільним або обов'язковим.

Згідно зі ст. 7 Закону України "Про страхування" страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов'язковим видом страхування, що здійснюється в Україні.

Таким чином, відповідно до наведених положень чинного законодавства, у випадку укладення між страховою організацією та юридичними або фізичними особами договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів, особою, відповідальною за завдані збитки у межах, передбачених договором, є страховик (страхова організація).

Як встановлено апеляційним судом, цивільно-правова відповідальність власника автобуса марки «БАЗ 22154», д.н.з. НОМЕР_3 була застрахована ТДВ СК «РАЙП» за полісом ОСЦПВ власників наземних транспортних засобів № АВ/5020405.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, в силу вимог ст. 1194 ЦК України додаткова (субсидіарна) відповідальність покладається на роботодавця винної у вчиненні ДТП особи, лише у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди.

Відтак, задоволенню підлягають позовні вимоги щодо стягнення з ТОВ «Транс Уж» 21 176, 26 грн збитків, оскільки такий, як роботодавець винної у вчиненні ДТП особи, є відповідальною за завдані власнику ТЗ «Skoda Fabia Combi» збитки особою в тій частині, що не підлягають відшкодуванню ТДВ СК «РАЙП», та зобов'язаний відповідно до ст. 1194 ЦК України для компенсації здійсненої позивачем страхової виплати відшкодувати позивачу 21 176, 26 грн шкоди, що є різницею між розміром виплаченого позивачем страхового відшкодування (фактично понесені витрати позивача) та розміром страхового відшкодування.

З огляду на наведені норми закону, колегія суддів зазначає, що місцевий господарський суд в порушення ст. 43 ГПК України не в повному обсязі дослідив всі обставини справи, відтак, дійшов помилкового висновку щодо присудження до стягнення з відповідача на користь позивача 71 176, 26 грн.

Відповідно до ст. 43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

У звязку частковим задоволення апеляційної скарги та скасуванням рішення місцевого господарського суду, судові витрати підлягають розподілу пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 99, 101, 103, 104, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу задоволити частково.

2. Рішення Господарського суду Закарпатської області від 29.10.2014 скасувати, прийняти нове, яким задоволити вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача 21 766, 26 грн.

В задоволенні вимог щодо стягнення 50 000, 00 грн відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Транс - Уж ; місцезнаходження: 88000, м. Ужгород, вул. Гагаріна, 36 б на користь публічного акціонерного товариства „Страхова компанія „Країна, ; місцезнаходження: 04176, м. Київ, вул. Електриків, б. 29 а - 21 766, 26 грн шкоди та 554, 12 грн судового збору.

3. Стягнути з публічного акціонерного товариства „Страхова компанія „Країна, ; місцезнаходження: 04176, м. Київ, вул. Електриків, б. 29 а на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Транс - Уж ; місцезнаходження: 88000, м. Ужгород, вул. Гагаріна, 36 б - 277, 06 грн судового збору за перегляд в апеляційній інстанції.

4.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

5. Матеріали справи повернути до місцевого господарського суду.

Постанова підписана 05.10.2015

Головуючий суддя Юрченко Я.О.

Суддя Давид Л.Л.

Суддя Хабіб М.І.