ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

06 жовтня 2015 року Справа № 915/1670/15

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві справу

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Агробонус», вул. Крупської, 18, смт. Ворзель, м. Ірпінь, Київська область, 08296 ()

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю СГП «Співдружність», вул. Папаніна, 29, с. Лиса Гора, Первомайський район, Миколаївська область, 55250 ()

про стягнення заборгованості на загальну суму 220 615, 51 грн., у тому числі: 39 636, 39 грн. - суми вартості проіндексованого товару; 2 745, 18 грн. 3% річних; 7 397, 31 грн. інфляції; 33 398, 95 грн. відсотків за користування товарним кредитом; 12 149, 47 грн. пені; 125 288, 21 грн. - штрафу.

Представники сторін в судове засідання не з'явились.

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Агробонус» звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовними вимогами до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю СГП «Співдружність» про стягнення заборгованості на загальну суму 220 615, 51 грн., у тому числі: 39 636, 39 грн. - суми вартості проіндексованого товару; 2 745, 18 грн. 3% річних; 7 397, 31 грн. інфляції; 33 398, 95 грн. відсотків за користування товарним кредитом; 12 149, 47 грн. пені; 125 288, 21 грн. - штрафу.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 14.09.2015 року позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі, розгляд справи в судовому засіданні призначено на 06.10.2015 року.

Сторони в судове засідання 06.10.2015 року явку повноважних представників не забезпечили.

Ухвала господарського суду Миколаївської області про порушення провадження у справі від 14.09.2015 року отримана як позивачем ОСОБА_2 «Агробонус», так і відповідачем ОСОБА_2 СГП «Співдружність», про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень, які наявні в матеріалах справи (арк. 87-88).

Явка повноважних представників сторін не визнавалась судом обов'язковою.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до п. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року з останніми змінами № 18 особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За таких обставин, судом здійснено усі заходи щодо повідомлення належним чином сторін про дату, час та місце судового засідання.

При цьому, судом також враховано, що відповідно до п. 3.9.2 вищевказаної Постанови у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про вчинення усіх необхідних дій щодо повідомлення сторін про розгляд справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

18.03.2013 року між ОСОБА_2 «Агробонус» (постачальник) та ОСОБА_2 СГП «Співдружність» (покупець) було укладено договір поставки № Ю3020, відповідно до умов якого постачальник зобов'язався поставити і продати у власність покупця насіння та/або засоби захисту рослин та/або міндобрива та/або мікродобрива, а покупець зобов'язався прийняти й оплатити товар на умовах визначених даним договором (арк. 18-23).

В силу ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України між сторонами на підставі Договору виникли зобов'язальні відносини.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Свої зобовязання за Договором позивач виконав в повному обсязі та поставив відповідачу протягом квітня 2013 року-липня 2013 року товар, що підтверджується наявними в матеріалах справи специфікаціями та видатковими накладними (арк. 24-34).

Відповідачем на виконання умов договору було проведено оплату за поставлений товар в повному обсязі в розмірі 483 961, 82 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією банківської виписки по рахунку (арк. 35-68).

Однак, в порушення умов договору відповідачем платежі проводились несвоєчасно, внаслідок чого позивачем нараховано відповідачу 39 636, 39 грн. - суми вартості проіндексованого товару; 2 745, 18 грн. 3% річних; 7 397, 31 грн. інфляції; 33 398, 95 грн. відсотків за користування товарним кредитом; 12 149, 47 грн. пені; 125 288, 21 грн. - штрафу.

Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду із позовом.

05.10.2015 року від позивача ОСОБА_2 "Агробонус" до господарського суду Миколаївської області надійшла заява вх. № 18487/15 про відмову від позову (арк. 89).

В поданій заяві позивач, керуючись ст. 22, 78, 80 ГПК України, просив суд:

- прийняти відмову від позову про стягнення 39 636, 39 грн. - суми вартості проіндексованого товару; 2 745, 18 грн. 3% річних; 7 397, 31 грн. інфляції; 33 398, 95 грн. відсотків за користування товарним кредитом; 12 149, 47 грн. пені; 125 288, 21 грн. - штрафу;

- розглянути дану заяву за відсутності повноважного представника позивача;

- припинити провадження у справі № 915/1670/15.

В заяві зазначено, що наслідки припинення провадження у справі позивачу відомі.

Розглянувши подану заяву, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

Згідно з ч. 1, 2 та 4 ст. 78 ГПК України відмова позивача від позову, визнання позову відповідачем і умови мирової угоди сторін викладаються в адресованих господарському суду письмових заявах, що долучаються до справи. Ці заяви підписуються відповідно позивачем, відповідачем чи обома сторонами.

До прийняття відмови позивача від позову господарський суд розяснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи є повноваження на вчинення цих дій у представників сторін.

Про прийняття відмови позивача від позову господарський суд виносить ухвалу, якою одночасно припиняє провадження у справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 22 ГПК України господарський суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем, якщо ці дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Судом встановлено, що подана заява про відмову від позову підписана представником ОСОБА_2 "Агробонус" ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності № б/н від 25.05.2015 року. Судом перевірено повноваження та встановлено, що ОСОБА_3 діє в межах наданих йому повноважень та має право на відмову від позову (арк. 83).

Обізнаність позивача з правами та наслідками припинення провадження у справі, в тому числі відмови від позову, зафіксовано в поданій суду заяві про відмову від позову з посиланням на приписи ст. 80 ГПК України, яка передбачає, що у випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

Судом встановлено, що відмова від позову не суперечить чинному законодавству та не порушує прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що звернення до суду з позовом, як і відмова від нього, є формою реалізації прав позивача, заява позивача про відмову від позову підписана повноважною особою позивача, відмова від позовних вимог не порушує чиї-небудь права, свободи чи інтереси, тому відмова позивача від позову підлягає прийняттю господарським судом, а провадження в справі підлягає припиненню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 ГПК України про припинення провадження у справі виноситься ухвала, в якій мають бути вирішені питання про розподіл між сторонами господарських витрат, про повернення судового збору з бюджету, а також можуть бути розв'язані питання про стягнення штрафів, передбачених у пунктах 4 і 5 частини другої статті 83 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у звязку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 49 ГПК України судовий збір в сумі 3 309, 24 грн. слід покласти на позивача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, Законом України Про судовий збір, ст. 22, 49, 78, п. 4 ч. 1 ст. 80, ч. 3 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

прийняти відмову позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Агробонус» () від позову.

Припинити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Агробонус», вул. Крупської, 18, смт. Ворзель, м. Ірпінь, Київська область, 08296 () до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю СГП «Співдружність», вул. Папаніна, 29, с. Лиса Гора, Первомайський район, Миколаївська область, 55250 () про стягнення заборгованості на загальну суму 220 615, 51 грн., у тому числі: 39 636, 39 грн. - суми вартості проіндексованого товару; 2 745, 18 грн. 3% річних; 7 397, 31 грн. інфляції; 33 398, 95 грн. відсотків за користування товарним кредитом; 12 149, 47 грн. пені; 125 288, 21 грн. - штрафу у зв'язку з відмовою позивача від позову.

Судовий збір в сумі 3 309, 24 грн. покласти на позивача.

Ухвала може бути оскаржена відповідно до ст. 93-95, 106 ГПК України.

Суддя Е.М.Олейняш