номер провадження справи 13/127/13
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2015 Справа № 908/4179/13

За позовом: Публічного акціонерного товариства РОДОВІД БАНК, м. Київ

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю АДМІН, м. Запоріжжя

про стягнення 1 539 633,61 грн.

Суддя Серкіз В.Г.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 39 від 02.07.2015р.

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № б/н від 22.09.2015р.

Розглядається позовна заява Публічного акціонерного товариства РОДОВІД БАНК до Товариства з обмеженою відповідальністю АДМІН про стягнення коштів у сумі 1 539 633,61 грн. за договором про дольову участь у будівництві від 08.08.2007р.

23.12.2013р. ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі № 908/4179/13 та призначено до розгляду на 27.01.2014р.

Ухвалою суду від 27.01.2014р. розгляд справи відкладено на 13.02.2014р. у звязку з необхідністю витребувати нові докази.

Ухвалою суду від 13.02.2014р. розгляд справи відкладено на 18.02.2014р., у звязку з неявкою сторін.

Ухвалою суду від 18.02.2014р. строк розгляду справи продовжено до 11.03.2014р. та відкладено розгляд справи до 05.03.2014р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 05.03.2014р. зупинено провадження у справі № 908/4179/13 до набрання законної сили судового рішення господарського суду Запорізької області у справі № 908/4186/13.

Ухвалою від 07.09.2015р. поновлено провадження у справі № 908/4179/13 та призначено судовий розгляд на 30.09.2015р.

За клопотанням представників сторін судовий розгляд справи проводився за допомогою засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до ст. 81-1 ГПК України.

30.09.2015р. справу розглянуто, спір вирішено, прийнято рішення у справі, вступну та резолютивну частини якого оголошено в судовому засіданні згідно із приписами ст. 85 ГПК України.

Представник позивача в судових засіданнях підтримав позовну заяву № 17.3-11-б.б/7519 від 17.12.2013р. в повному обсязі та просить суд стягнути з відповідача 1 023 104,00 грн. надлишково сплачених коштів за нежитлові приміщення, 446 608,87 грн. неустойки за несвоєчасну передачу нежитлових приміщень та 69 920,74 грн. 3 % річних за несвоєчасне повернення надлишково сплачених коштів за нежитлові приміщення відповідно до договору про дольову участь у будівництві від 08.08.2007р. Позовні вимоги засновані на приписах ст.ст. 16, 257, 331, 525, 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст. 530, 550, 552, 610-612, ч. 1 ст. 625, 629 ЦК України, ст. 7, ч. 1, 7 ст. 193, 216-218, 230, 231, 234 ГК України та ст.ст. 1, 2, 12, 13, 15, 49, 54-57 ГПК України.

В той же час, в судовому засіданні 30.09.2015р. представник позивача пояснив суду, що 21.10.2014р. ТОВ «АДМІН» було отримано технічний паспорт на нежитлове приміщення № 1, розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Волгоградській, 26 а, згідно до якого загальна площа приміщення становить 520 кв. м. Рішенням господарського суду Запорізької області від 19.11.2014р. по справі № 908/4186/13 позовні вимоги ПАТ «РОДОВІД БАНК» частково задоволені:

- визнано частково незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Запорозької міської ради від 26.05.2011р. № 233/5 «Про оформлення права власності на квартири та нежитлові приміщення по вул. Волгоградській. 26 А за фізичними та юридичними особами» в частині реєстрації права власності за ТОВ «АДМІН» на нежитлові приміщення площею 455 кв. м, що розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вул. Волгоградській, 26 а, приміщення №1;

- визнано за ПАТ «РОДОВІД БАНК» право власності на нежитлові приміщення площею 520 кв. м. за адресою: м. Запоріжжя, вул. Волгоградській, 26 а, приміщення № 1.

Таким чином, загальна площа нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Волгоградській, 26 а, приміщення №1, право власності на яке набув ПАТ «РОДОВІД БАНК» внаслідок реалізації Договору про дольову участь у будівництві від 08.08.2007 р., становить 520 кв. м.

Представник відповідача в судовому засіданні 30.09.2015р. підтримав письмові пояснення від 30.09.2015р. та зазначив, що 21.10.2014р. ТОВ «АДМІН» було отримано технічний паспорт на нежитлове приміщення № 1, розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Волгоградській, 26 а, згідно до якого загальна площа приміщення становить 520 кв. м. Рішенням господарського суду Запорізької області від 19.11.2014р. по справі № 908/4186/13 позовні вимоги ПАТ «РОДОВІД БАНК» частково задоволені:

- визнано частково незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Запорозької міської ради від 26.05.2011р. № 233/5 «Про оформлення права власності на квартири та нежитлові приміщення по вул. Волгоградській. 26 А за фізичними та юридичними особами» в частині реєстрації права власності за ТОВ «АДМІН» на нежитлові приміщення площею 455 кв. м, що розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вул. Волгоградській, 26 а, приміщення №1;

- визнано за ПАТ «РОДОВІД БАНК» право власності на нежитлові приміщення площею 520 кв. м. за адресою: м. Запоріжжя, вул. Волгоградській, 26 а, приміщення № 1.

Таким чином, загальна площа нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Волгоградській, 26 а, приміщення №1, право власності на яке набув ПАТ «РОДОВІД БАНК» внаслідок реалізації Договору про дольову участь у будівництві від 08.08.2007 р., становить 520 кв. м. Отже, площа нежитлового приміщення, право власності на яке набуте позивачем становить 520 кв. м, як це було обумовлено у Договорі про дольову участь у будівництві від 08.08.2007р., а не 455 кв. м. як стверджувалось у позовній заяві. Тому, за таких умов безпідставними є вимоги позивача про стягнення з відповідача коштів у сумі 1 023 104,00 грн. надлишково сплачених за Договором про дольову участь у будівництві від 08.08.2007р. Також, представник відповідача зазначає, що за відсутності факту надлишково сплачених позивачем за Договором про дольову участь у будівництві від 08.08.2007р. коштів, відсутні підстави і для стягнення 3% річних за несвоєчасне повернення надлишково сплачених коштів. Стосовно стягнення неустойки за порушення строку передачі нежитлових приміщень у власність позивача, відповідачем заявлено заяву про застосування наслідків спливу строку позовної давності, в якій заявляє, що пунктом 3.2.1 Договору про дольову участь встановлена відповідальність відповідача за передачу нежитлових приміщень у власність позивача у строк більший ніж встановлено у п. 1.4 Договору, за кожний день прострочення, що настав після такого шестимісячного терміну, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від загальної вартості приміщення, визначеної в п. 1.5 цього Договору. Пунктом 1.4 Договору передбачено, що відповідач протягом 10 робочих днів з моменту введення будинку в експлуатацію за Актом приймання-передачі передає позивачу про фінансовані нежитлові приміщення. Таким чином, Договором про дольову участь у будівництві від 08.08.2007р. встановлено строк передання готового будівництвом приміщення у власність позивача - 10 робочих днів з моменту введення будинку в експлуатацію. Готовий будівництвом обєкт, в якому містяться профінансовані позивачем нежитлові приміщення, введено в експлуатацію 25.10.2010р. Останній день 10-денного строку припадає на 08.11.2010р. Отже, саме 08.11.2010р., на думку відповідача, сплив останній день встановленого Договором строку виконання відповідачем зобов'язання, щодо передання позивачу збудованого нежитлового приміщення. Однак, положенням ч. 6 ст. 232 ГК України обмежено строк нарахування штрафних санкцій шістьма місяцями з моменту коли зобов'язання мало бути виконано. Шестимісячний термін з моменту порушення відповідачем встановленого у п. 1.4. Договору строку передання приміщень у власність позивача сплив 09.05.2011р. Таким чином, нарахування мало здійснюватись неустойки за порушення відповідачем зобов'язання щодо своєчасного передання готового будівництвом приміщення позивачу мало здійснюватися за період з 09.11.2010р. по 09.05.2011р. Натомість, розрахунок неустойки зроблено позивачем за період з 09.05.2011р. по 08.11.2011р. Тому, помилковим та необгрунтованим є висновок позивача про встановлення пунктом 3.2.1 Договору початку строку для нарахування штрафних санкцій після спливу 6-місячного строку, з часу порушення відповідачем зобов'язань з передачі приміщень. Тому, представник відповідача вважає, що зміст пункту 3.2.1 Договору про дольову участь не дозволяє зробити висновок про зміну порядку нарахування штрафних санкцій таким чином, як це зазначає позивач. Згідно із ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Отже, так як останній день строку виконання зобовязання сплив 08.05.2010р., останнім днем спливу, встановленого ч. 2 ст. 258 ЦК України, строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій відповідач вважає 09.05.2012р. Позовна заява подана позивачем до господарського суду Запорізької області 17.12.2013р., тобто після спливу строку позовної давності.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

08 серпня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «РОДОВІД БАНК», правонаступником всіх прав і обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «РОДОВІД БАНК» (Сторона 2) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АДМІН» (Сторона 1) було укладено договір про дольову участь у будівництві (Договір).

Згідно із п. 1.1 Договору, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Сторона 1 приймає Сторону 2 у фінансування будівництва нежитлових приміщень житлового комплексу з вбудованими приміщеннями торгівлі, офісними приміщеннями та підземним паркінгом, що будується за адресою: м. Запоріжжя, вул. Лермонтова, 1, Сторона 2 здійснює фінансування цього будівництва в обсягах та в порядку, що передбачені цим договором.

Пунктом 1.2 Договору передбачено, що після закінчення будівництва будинку та здачі його в експлуатацію позивачу повинні бути передані нежитлові приміщення загальною площею 520 кв.м., з яких: приміщення підвалу загальною площею 146 кв.м, приміщення першого поверху загальною площею 187 кв.м. та приміщення другого поверху загальною площею 187 кв.м (Нежитлові приміщення). Остаточний розмір площі визначається на підставі технічного паспорту на нежитлові приміщення, виданого БТІ.

Пунктом 1.3 Договору визначено строк закінчення та дату введення житлового комплексу з вбудованими приміщеннями торгівлі, офісними приміщеннями та підземним паркінгом, що будується за адресою: .м. Запоріжжя, вул. Лермонтова, 1, в експлуатацію 15.06.2009р.

Згідно п. 1.4 Договору, за умови здійснення фінансування у повному обсязі Стороною 2 згідно умов цього договору, Сторона 1 протягом 10 робочих днів з моменту введення будинку в експлуатацію за актом приймання-передачі (додаток № 1 до цього договору) передає Стороні-2 профінансовані нежитлові приміщення з наданням документів на ці приміщення.

Відповідно до п. 1.5 Договору, загальна вартість усієї площі нежитлових приміщень становить 1 117 500,00 дол. США. Загальна вартість усієї площі відповідно до офіційного курсу Національного банку України на дату укладання цього договору складає 5 643 375,00 грн. в т.ч. ПДВ 940 562,50 грн.

Згідно з п. 2.1 Договору, фінансування будівництва Стороною 2 здійснюється наступним чином: 100 % загальної вартості, передбаченої п. 1.5 цього договору сплачується Стороною 2 Стороні 1 протягом 5 робочих днів з моменту набрання чинності цим договором.

Усі розрахунки за цим договором здійснюються шляхом безготівкового перерахування на поточні рахунки сторін (п. 2.3 Договору).

Відповідно до п. 4.1 Договору, цей Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплюються печатками сторін і діє до повного виконання обовязків за цим договором.

04.09.2007р. позивач, на виконання пунктів 1.5 та 2.1 договору, перерахував на рахунок ТОВ «АДМІН» суму 5 643 375,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 12256 від 04.09.2007р., копія якого міститься в матеріалах справи.

13.11.2007р. між Відкритим акціонерним товариством «РОДОВІД БАНК» (Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АДМІН» (Забудовник) був укладений генеральний договір на забудову № 131107, відповідно до умов якого, Забудовник зобовязався за замовленням Банку збудувати у відповідності із затвердженою проектно-кошторисною документацією Житловий комплекс з вбудовано-прибудованими приміщеннями торгівлі і підземним пакрінгом, який розташований за будівельною адресою вул. Волгоградська, 26-А (Лермонтова,1 - Волгоградська) в м. Запоріжжя (п. 2.1 генерального договору).

Пунктом 7.2 генерального договору сторони визначили, що після введення обєкта будівництва в експлуатацію Забудовник письмово повідомляє про це Банк, замовляє технічну документацію на обєкт будівництва і на кожний обєкт інвестування та передає Банку довідку, що містить дані щодо фактичної площі обєктів інвестування, а Банк передає забудовнику перелік довірителів, які набули права отримати у власність закріплені за ними обєкти інвестування. Зазначений перелік є остаточним підтвердженням замовлення на будівництво.

Відповідно до п.п. 9.1., 9.4. генерального договору, останній вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін. Договір припиняється за умови повного виконання сторонами своїх зобовязань.

25.10.2010р. введено в експлуатацію закінчений будівництвом обєкт: житловий комплекс по вул. Волгоградська, 26А у м. Запоріжжі, в тому числі, нежитлові приміщення. Зазначене підтверджується Сертифікатом відповідності № ЗП 000645 від 25.10.2010р., виданим на підставі акту готовності обєкта до експлуатації від 22.10.2010р.

26.05.2011р. рішенням виконкому Запорізької міської ради від 26.05.2011р. № 233/5 Про оформлення права власності на квартири та нежитлові приміщення по вул. Волгоградській, 26-А, за фізичними та юридичними особами, вирішено оформити право власності за фізичними та юридичними особами на квартири та нежитлові приміщення по вул. Волгоградській, 26-а, згідно з додатками 1, 2 до рішення. Орендному підприємству Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації оформити та видати свідоцтва про право власності за фізичними та юридичними особами на квартири та нежитлові приміщення. Фізичним та юридичним особам провести в орендному підприємстві Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації реєстрацію права власності на обєкти нерухомості. Так, згідно додатку № 2 рішення виконкому за ТОВ АДМІН оформлюється право власності, зокрема, на нежитлове приміщення № 1 загальною площею 455 кв.м., розташоване в адміністративній будівлі (літ. Б-7) по вул. Волгоградській, 26-а в м. Запоріжжі.

03.08.2011р., на підставі рішення виконкому Запорізької міської ради від 26.05.2011р. № 233/5, виконавчим комітетом Запорізької міської ради видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно власнику - ТОВ АДМІН, на нежитлове приміщення в адміністративній будівлі (літ. Б-7), яке знаходиться за адресою Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Волгоградська, 26а, приміщення № 1, загальною площею 455 кв.м.

04.10.2011р. Орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації за ТОВ АДМІН зареєстровано право власності на нежитлове приміщення в адміністративній будівлі (літ. Б-7), яке знаходиться за адресою Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Волгоградська, 26а., приміщення № 1. Зазначене підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав № 31536684 від 04.10.2011р.

Відповідно до Технічного паспорту на нежитлове приміщення № 1, виготовленого ТОВ Регіональне бюро технічної інвентаризації, станом на 21.10.2014р. загальна площа нежитлового приміщення № 1, літ Б-7, по вул. Волгоградська, № 26 в м. Запоріжжі становить 520 кв.м.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 19.11.2014р. по справі № 908/4186/13 позовні вимоги ПАТ «РОДОВІД БАНК» до Товариства з обмеженою відповідальністю «АДМІН» (відповідач-1) та до Виконавчого комітету Запорізької міської ради (відповідач-2) за участю Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» (третя особа) задоволено частково:

- визнано частково незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Запорозької міської ради від 26.05.2011р. № 233/5 «Про оформлення права власності на квартири та нежитлові приміщення по вул. Волгоградській. 26 А за фізичними та юридичними особами» в частині реєстрації права власності за ТОВ «АДМІН» на нежитлові приміщення площею 455 кв. м, що розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вул. Волгоградській, 26 а, приміщення №1;

- визнано за ПАТ «РОДОВІД БАНК» право власності на нежитлові приміщення площею 520 кв. м. за адресою: м. Запоріжжя, вул. Волгоградській, 26 а, приміщення № 1.

Оцінивши представлені докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтями 11 та 509 Цивільного кодексу України визначено, що однією із підстав виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк, є договір.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Статтею 1130 ЦК України встановлено, що за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов'язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові.

Статтею ж 1131 ЦК України визначено, що умови договору про спільну діяльність, у тому числі координація спільних дій учасників або ведення їхніх спільних справ, правовий статус виділеного для спільної діяльності майна, покриття витрат та збитків учасників, їх участь у результатах спільних дій та інші умови визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом про окремі види спільної діяльності.

Таким чином, договір про дольову участь у будівництва від 08.08.2007р. за своєю правовою природою є договором про спільну діяльність.

Із змісту п. 3 Розяснень Вищого арбітражного суду України від 28.04.1995р. № 02-5/302 вбачається, що договорами про сумісну діяльність передбачаються права і обов'язки сторін щодо досягнення певної господарської мети без створення суб'єкта права - окремої юридичної особи. Грошові та інші майнові внески учасників цього договору, а також майно, створене або придбане в результаті їх сумісної діяльності, є спільною власністю сторін, яка за своїм характером є частковою (дольовою) власністю. Сумісна діяльність може також здійснюватися шляхом інвестування відповідно до Закону України Про інвестиційну діяльність.

Частина 1 ст. 4 Закону України Про інвестиційну діяльність визначає, що об'єктами інвестиційної діяльності можуть бути будь-яке майно, в тому числі основні фонди і оборотні кошти в усіх галузях економіки, цінні папери (крім векселів), цільові грошові вклади, науково-технічна продукція, інтелектуальні цінності, інші об'єкти власності, а також майнові права.

Згідно з ч. 5 ст. 7 Закону України Про інвестиційну діяльність, інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об'єктами та результатами інвестицій, включаючи реінвестиції та торговельні операції на території України, відповідно до законодавчих актів України.

Відповідно до ст. 9 Закону України Про інвестиційну діяльність, основним правовим документом, який регулює взаємовідносини між суб'єктами інвестиційної діяльності, є договір (угода).

З умов договору про дольову участь у будівництві від 08.08.2007р. вбачається, що обєктом інвестицій є нежитлові приміщення житлового комплексу з вбудованими приміщеннями торгівлі, офісними приміщеннями та підземним пакрінгом, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Лермонтова, 1 (вул. Волгоградська, 26-А).

Укладаючи договір по дольову участь у будівництві сторони визначили обовязки кожної з них щодо результатів сумісної діяльності, у тому числі, обовязок позивача профінансувати будівництво нежитлових приміщень, а обовязок відповідача-1 передати позивачу профінансовані нежитлові приміщення після введення обєкта в експлуатацію.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною 1 ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч.1 ст. 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як вже зазначалось та підтверджується матеріалами справи позивач у повному обсязі виконав своє зобовязання щодо фінансування будівництва в розмірі 100% загальної вартості усієї площі нежитлових приміщень.

Відповідач, в свою чергу, своє зобовязання щодо передачі нежитлових приміщень разом з усіма документами на приміщення, після введення будинку в експлуатацію, не здійснив, а навпаки оформив за собою право власності на спірні нежитлові приміщення.

Однак, 21.10.2014р. ТОВ «АДМІН» було отримано технічний паспорт на нежитлове приміщення № 1, розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Волгоградській, 26 а, згідно до якого загальна площа приміщення становить 520 кв. м.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 19.11.2014р. по справі № 908/4186/13 позовні вимоги ПАТ «РОДОВІД БАНК» до Товариства з обмеженою відповідальністю «АДМІН» (відповідач-1) та до Виконавчого комітету Запорізької міської ради (відповідач-2) за участю Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» (третя особа) задоволено частково:

- визнано частково незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Запорозької міської ради від 26.05.2011р. № 233/5 «Про оформлення права власності на квартири та нежитлові приміщення по вул. Волгоградській. 26 А за фізичними та юридичними особами» в частині реєстрації права власності за ТОВ «АДМІН» на нежитлові приміщення площею 455 кв. м, що розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вул. Волгоградській, 26 а, приміщення №1;

- визнано за ПАТ «РОДОВІД БАНК» право власності на нежитлові приміщення площею 520 кв. м. за адресою: м. Запоріжжя, вул. Волгоградській, 26 а, приміщення № 1.

Таким чином, загальна площа нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Волгоградській, 26 а, приміщення № 1, право власності на яке набув ПАТ «РОДОВІД БАНК» внаслідок реалізації Договору про дольову участь у будівництві від 08.08.2007 р., становить 520 кв. м.

Отже, площа нежитлового приміщення, право власності на яке набуте позивачем становить 520 кв. м, як це було обумовлено у Договорі про дольову участь у будівництві від 08.08.2007р.

Тому, за таких умов вимоги позивача про стягнення з відповідача коштів у сумі 1 023 104,00 грн. надлишково сплачених за Договором про дольову участь у будівництві від 08.08.2007р. є безпідставними та такими що не підлягають задоволенню.

Також, позивачем заявлено до стягнення 3 % річних за несвоєчасне повернення надлишково сплачених коштів.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем надано суду розрахунок суми 3 % річних, згідно з яким відповідачу нараховано до сплати суму у розмірі 69 920,74 грн. за несвоєчасне повернення надлишково сплачених коштів.

Однак, за відсутності факту надлишково сплачених позивачем за Договором про дольову участь у будівництві від 08.08.2007р. коштів, відсутні підстави і для стягнення 69 920,74 грн. 3% річних за несвоєчасне повернення надлишково сплачених коштів.

Крім того, позивачем заявлено 446 608,87 грн. неустойки за несвоєчасну передачу нежитлових приміщень.

В силу ст. 216, ч. 1 ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання.

У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (ч. 2 ст. 217 ГК України).

Частиною 1 ст. 230 ГК України до штрафних санкцій віднесено господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Відповідно до ст. 611 ЦК України одним з правових наслідків порушення зобовязання є сплата неустойки (штрафу, пені).

Згідно ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Згідно приписів ст.3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

У той же час, в п. 3.2.1 Договору зазначено, що за передачу нежитлових приміщень у власність Стороні 2 у строк більший ніж встановлений у п. 1.4 цього Договору, сплачує Строні 2 за кожний день прострочення, що настав після такого шестимісячного терміну , подвійну облікову ставку НБУ від загальної вартості приміщення, визначеної у п.1.5 цього Договору, при цьому загальна сума неустойки не повинна перевищувати 5% вартості приміщення за весь час прострочення.

Як вбачається зі змісту викладеного пункту договору, взагалі не зазначено та не передбачено договором розмір неустойки. Тобто, конкретний розмір неустойки за порушення строків оплати товару сторонами при укладенні Договору не визначено.

З огляду на викладене, наданий позивачем розрахунок суми неустойки судом не може бути прийнятий, оскільки він є необґрунтованим, у звязку із чим в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача 446 608,87 грн. неустойки за несвоєчасну передачу нежитлових приміщень судом відмовляється.

З урахуванням викладеного, проаналізувавши надані докази, господарський суд відмовляє Публічному акціонерному товариству РОДОВІД БАНК в задоволенні позовних вимог.

Згідно ст. 44, 49 ГПК України, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 44, 49, 82 - 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову відмовити.

Суддя В.Г. Серкіз

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Рішення оформлено і підписано згідно з вимогами ст. 84 ГПК України 08.10.2015р.