ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"06" жовтня 2015 р.Справа № 916/1974/15

За позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до відповідачів ОСОБА_2 кооперативу "КАТЮША";

ОСОБА_3 селищної ради Овідіопольського району Одеської області

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_4 підприємства "ОДЕСТРАНСПАРКСЕРВІС",

Одеської міської ради

про визнання недійсним договору

Головуючий суддя Гут С.Ф.

суддя Мостепаненко Ю.І.

суддя Оборотова О.Ю.

В судовому засіданні приймали участь:

Від позивача: ОСОБА_5, довіреність №476 від 25.03.2015р.;

Від відповідача ОСОБА_2 кооперативу "КАТЮША": не зявився ;

Від відповідача ОСОБА_3 селищної ради Овідіопольського району Одеської області: не зявився;

Від третьої особи КП "ОДЕСТРАНСПАРКСЕРВІС": ОСОБА_6, довіреність №229/05-19 від 21.10.2014р.

Від третьої особи ОМР: ОСОБА_7, посвідчення №849.

СУТЬ СПОРУ: Позивач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до відповідачів ОСОБА_2 кооперативу "КАТЮША";ОСОБА_3 селищної ради Овідіопольського району Одеської області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_4 підприємства "ОДЕСТРАНСПАРКСЕРВІС", Одеської міської ради про визнання недійсним договору на право тимчасового користування землею(в тому числі на умовах оренди) від 09.10.2000р., укладеного між ОСОБА_3 селищною радою та ОСОБА_2 кооперативом "КАТЮША".

Ухвалою господарського суду Одеської області від 14.05.2015р. порушено провадження у справі №916/1974/15.

07.07.2015р. від ОСОБА_2 кооперативу "КАТЮША" надійшло клопотання (вх.№17194/15 від 07.07.2015р.) про залучення до матеріалів справи доказів по справі на спростування доводів позовної заяви.

Судом клопотання розглянуто та задоволено, та залучено до матеріалів справи надані докази по справі.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 07.07.2015р. було продовжено строк вирішення спору по справі №916/1974/15 до 28.07.2015р. , в порядку ст.69 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 21.07.2015р. було призначено справу №916/1974/15 до колегіального розгляду у складі трьох суддів господарського суду Одеської області.

Розпорядженням №938 від 21.07.2015р. було призначено автоматичний розподіл справи для визначення складу колегії, та визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Гут С.Ф., суддя Мостепаненко Ю.І., суддя Оборотова О.Ю.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 21.07.2015р. прийнято справу №916/1974/15 до колегіального розгляду у складі: головуючий суддя Гут С.Ф., суддя Мостепаненко Ю.І., суддя Оборотова О.Ю.

06.08.2015р. від позивача надійшло клопотання (вх.№20005/15 від 06.08.2015р.) про залучення до матеріалів справи доказів по справі, а саме: лист ГУ Держземагеокадастру в Одеській області від 30.07.2015р. та лист ГУ Держземагенства в Одеській області.

Судом клопотання розглянуто та задоволено, та залучено до матеріалів справи надані докази по справі.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 06.08.2015р. було продовжено строк вирішення спору по справі №916/1974/15 до 06.10.2015р. , в порядку ст.69 ГПК України.

29.09.2015р. від ОСОБА_2 кооперативу "КАТЮША" надійшло клопотання (вх.№24116/15 від 29.09.2015р.) про залучення до матеріалів справи доказів по справі, а саме копію постанови Одеського апеляційного господарського суду від 27.08.2015р. по справі №916/733/15-г.

Судом клопотання розглянуто та задоволено, та залучено до матеріалів справи наданий доказ по справі.

06.07.2015р. від ОСОБА_4 підприємства "ОДЕСТРАНСПАРКСЕРВІС" надійшли пояснення по справі(вх.№16995/15 від 06.07.2015р.), згідно яких зазначає про те, що КП "ОДЕСТРАНСПАРКСЕРВІС" повністю підтримує поданий позивачем позов та додатково повідомляє, про те, що укладаючи договір балансоутримання місць для паркування з ФОП ОСОБА_1 підприємство керувалось рішеннями Одеської міської ради, а тому правом організації та експлуатації місць паркування транспорту за адресою вул. Ак. Вільямса,46а має Позивач. Однак, договір на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) від 09 жовтня 2000р., укладений між ОСОБА_3 селищною радою смт Таїрово та СК "КАТЮША", заважає позивачу у веденні господарської діяльності. Договір на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) від 09 жовтня 2000р. не набув чинності, зважаючи на факт відсутності його державної реєстрації, а тому повинен бути визнаний недійсним. Управлінням держземагенства у м.Одесі повідомлено КП"ОДЕСТРАНСПАРКСЕРВІС", згідно книги реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі відсутні відомості щодо реєстрації права власності (користування) на земельну ділянку за СК "КАТЮША" за адресами вул. Вільямса, 46 або вул. Ак. Вільямса, 46а. Відповідно до отриманої відповіді Департаменту комунальної власності СК"КАТЮША" не укладав з Одеською міською радою договорів оренди на земельні ділянки по вул. Ак. Вільямса,46 та вул. Ак. Вільямса,46а, рішень Одеської міської ради щодо переоформлення, надання у користування (оренду) СК "КАТЮША" вказаних земельних ділянок не приймалось. Також надано лист-відповідь від 13.02.2015р. №01-26/Д34-31 на звернення СК "КАТЮША", в якому відповідачу вказано, що договір на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) укладений по формі, яка не відповідає типовій формі, затвердженій Постановою Кабінету Міністрів від 03.03.2004р. №220, та запропоновано вжити дії до виправлення вказаних порушень. Договір на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) від 09 жовтня 2000р. в порушення вимог ст. 24 ЗК України та ст. 126 чинного ЗК України (в редакції 1990р.) не був зареєстрований, та не набув чинності в порядку, встановленому законом. В зв'язку з викладеним вважає, що договір на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) від 09 жовтня 2000р., укладений між ОСОБА_3 селищною радою смт Таїрово та СК "КАТЮША" є недійсним.

У судовому засіданні 07.07.2015р. від ОМР надійшли пояснення по суті спору(вх.№17193/15 від 07.07.2015р.), згідно яких поданий позов підтримує в повному обсязі.

Позивач підтримує позовні вимоги у повному обсязі, та просить суд визнати недійсним договір на право тимчасового користування землею(в тому числі на умовах оренди) від 09.10.2000р., укладений між ОСОБА_3 селищною радою та ОСОБА_2 кооперативом „КАТЮША.

Відповідач ОСОБА_3 селищна рада Овідіопольського району Одеської області в судові засідання не зявлялась, письмові пояснення по справі не надала.

Відповідач ОСОБА_2 кооператив "КАТЮША" вважає позовні вимоги позивача безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, проти позову заперечує, та просить суд у позові відмовити, з підстав викладених у відзиві на позов (вх.№18650/15 від 21.07.2015р.). Так в обґрунтування відзиву зазначає про те, що ФОП ОСОБА_1, з посиланням на договір №К-КР-2014/03-01 балансоутримання місць для паркування від 24.10.2014р., не має права на оскарження Договору на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) загальною площею 0,4317га за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Вільямса, 46, який укладено 09.10.2000р. між СК "КАТЮША" та ОСОБА_3 селищною радою Овідіопольського району Одеської області, зареєстрованого Радою народних депутатів Овідіопольського району Одеської області в Книзі записів договорів на право тимчасового користування землею 06.11.2000 за №ТУ-53. Вказане підтверджується Правовим висновком Верховного Суду України у спорі про визнання договору недійсним від 26.12.2013р. у справі №6-94цс13. При розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив правовий висновок, відповідно до якого однією з обовязкових умов визнання договору недійсним є порушення у звязку з його укладенням прав та охоронюваних законом інтересів позивача. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, а позивач посилається на фор мальне порушення закону у суду немає правових підстав для задоволення позову. Отже, 09.10.2000р. під час укладення оскарженого договору немає жодних порушень прав та охоронюваних законом інтересів ФОП ОСОБА_1 Автостоянка на земельній ділянці за адресою: м.Одеса, вул.Ак.Вільямса, 46, первісно забудована на підставі рішення Виконавчого комітету Київської районної ради народних депу татів №681 від 01.07.1994„Про улаштування міжквартальної автостоянки Спілки автомобілістів за адресою: вул.Чорноморська дорога, кут вул.Ак.Вільямса».У той час, земельна ділянка належала до складу земель ОСОБА_3 селищної ради Овідіопольського району Одеської області. 30.05.2000р., ОСОБА_3 селищною радою Овідіопольського району Одеської області прийнято рішення за №5 про видачу СП "КАТЮША" правовстановлювальних документів на землю на території ОСОБА_3 селищної ради загальною площею 1,2673 га забудованих земель під експлуатацію та обслуговування відкритих автостоянок: СК"КАТЮША" площею 0,1469 га (м. Одеса, вул. Академіка Глушко, 11/1), «Олімп-2» площею 0,4317га (м.Одеса, вул.Академіка Вільямса, 46), «Ксюша» площею 0,3567 га (м. Одеса, вул. Ільфа і Петрова, 4). На підставі вказаного рішення, видано доручення ОСОБА_3 селищною радою від 24.05.2000р. №122, та Госпрозрахунковим проектно-виробничим архітектурно-планувальним бюро Управління містобудування і архітектури Одеської обласної державної адміністрації, виготовлена технічна документація зі складання договору на право тимчасового довгостроко вого користування земельними ділянками, строком на 25 років, СП "КАТЮША" для експлуатації та обслуговування відкритих автостоянок „Катюша, «Олімп-2» та „Ксюша на території Таїров ської селищної ради Овідіопольського району Одеської області. 11.04.2000р. Госпрозрахунковим проектно-виробничим архітектурно-планувальним бюро Управління містобудування і архітектури Одеської обласної державної адміністрації, скла дено Акт інвентаризації, встановлення там узгодження меж земельної ділянки у натурі, на якій автостоянка «Олімп-2» площею 0,4317га (м. Одеса, вул. Академіка Вільямса, 46), який підписано Головою ОСОБА_3 селищної ради ОСОБА_8, та суміжними землекористувачами. Інвентаризація земельної ділянки в натурі (на місцевості), була виконана за здійсненням нака зу Держкомзему України №85 від 26.08.1997р. «Про земельно-кадастрову інвентаризацію земель населених пунктів». 09.10.2000р., між позивачем та ОСОБА_3 селищною радою Овідіопольського району Одеської області укладено Договір на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) загальною площею 0,4317га за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Вільям са, 46, який зареєстровано Радою народних депутатів Овідіопольського району Одеської області в Книзі записів договорів на право тимчасового користування землею 06.11.2000 за №ТУ-53. Строк дії Договору - 25 років, цільове призначення - для експлуатації та обслуговування ав тостоянки «Олімп-2» в м. Одесі по вул. Академіка Вільямса, 46. Договір є дійсним, належно виконується позивачем, зокрема СК "КАТЮША" сплачує земельний податок за земельну ділянку загальною площею 23495 кв.м, в тому числі за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Вільямса, 46, що підтверджується довідкою Державної податко вої інспекції у Київському районі м.Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області від 12.02.2015 №2833/1503/149. На дійсність договору не впливає та обставина, що 31.08.2002р., на підставі Постанови Верховної Ради України від 07.02.2002р. №3064-111 «Про зміну меж міста Одеси Одеської області», складено Акт про встановлення в натурі межі м.Одеси по суміжності з Овідіопольським райо ном Одеської області та передачу на зберігання межових знаків, який затверджено Головою Одеської обласної ради і Головою Одеської облдержадміністрації. 07.05.2003р., виконавчим комітетом Одеської міської ради Право позивача на експлуатацію автостоянки «Олімп-2» (м. Одеса, вул. Академіка Вільямса, 46) підтверджено Паспортом тимчасового платного об'єкта зберігання чи відстою транспортних засобів у м.Одесі виданим Виконавчим комітетом Одеської міської ради та зареєстрованим 07.05.2003 за А/С №0/013. Додатком до Паспорта тимчасового платного об'єкта зберігання чи відстою транспортних засобів у м. Одесі А/С №0/013 від 07.05.2003, є географічний паспорт тимчасової платної стоянки №0/013 вул. Вільямса, 46, «Олімп-2», у якому відображено майно СК "КАТЮША" - забу довані за власні кошти огорожа, навіси, павільйон диспетчера, павільйон охорони, ворота із хвірткою.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив.

Відповідно до п. 1.1 статуту СК "КАТЮША", зареєстрованого Київською районною адміністрацією Одеського міськвиконкому 09.07.1999р. за №04056782Ю0010260, з урахуванням змін, зареєстрованих 21.02.2000р. за №04056782Ю0010026, основною метою Кооперативу є організація та координація спільної діяльності членів кооперативу по зберіганню приватного автотранспорту, експлуатація та обслуговування автостоянок на закріплених земельних ділянках.

Згідно з рішенням ОСОБА_3 селищної ради від 30.05.2000р. за №5, було вирішено видати договори на право тимчасового довгострокового користування строком на 25 років, але не пізніше реконструкції району земельними ділянками, СК "КАТЮША" загальною площею 1,2673 га забудованих земель під експлуатацію та обслуговування відкритих автостоянок на території ОСОБА_3 селищної ради, в тому числі: відкрита автостоянка „Олімп-2 площею 0,4317 га забудованих земель за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Вільямса, 46.

05.02.2015р. між ОСОБА_4 підприємством "ОДЕСТРАНСПАРКСЕРВІС" (Уповноважена особа) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Оператор) було укладено договір №18/К-КР-2015/03-01 балансоутримання місць для паркування.

ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа - підприємець у Реєстраційній службі Одеського міського управління юстиції 23.07.2013р., здійснює діяльність за КВЕД 52.21 Допоміжне обслуговування наземного транспорту.

Відповідно до умов п. 1.1. договору, Уповноважена особа надає право Оператору організувати та проводити діяльність із забезпечення паркування транспортних засобів на місцях для паркування (спеціально відведена автостоянка) загальною площею 2612,50м2, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Вільямса, 46-а (2612,50м2).

Пунктом 1.2. договору встановлено, що Оператор здійснює обслуговування (експлуатацію) місць для паркування з метою надання послуг паркування та перерахування збору за місця для паркування транспортних засобів у розмірі та порядку, передбаченому Розділом 3 цього договору «Розмір і порядок розрахунків».

У відповідності до п. 2.1. Положення про організацію та порядок паркування транспортних засобів у місті Одесі» затвердженого рішенням Одеської міської ради №1251 -VI від 20.09.2011р. (надалі - Положення), організація та розміщення майданчиків для платного паркування та спеціально відведених автостоянок здійснюється на підставі Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів на території м. Одеси, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 08.04.2011р. №520-УІ, і схеми розміщення майданчиків для платного паркування транспортних засобів та спеціально відведених автостоянок (далі - Схема), узгодженої та затвердженої в установленому порядку.

Перелік спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів, затверджується рішенням Одеської міської ради, в якому зазначаються їх місцезнаходження, загальна площа, технічне облаштування, кількість місць для паркування транспортних засобів (п.2.2. Положення).

Відповідно до Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів на території м. Одеси, затвердженого рішенням ОМР від 27.08.2014р. № 5286-VI (у новій редакції), однією з земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів визначена земельна ділянка, розташована за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Вільямса, 46-а (в додатку 1 до рішення - п. 80 по Київському району м. Одеси), площею 2425,00 м2, розрахована на 194 місць для паркування

Пунктом 2.6. Положення визначено, що розробку Схем за окремими адресами здійснює уповноважений орган. Схема погоджується у наступному порядку: - управління ДАІ ГУ МВС України в м. Одесі; - управління дорожнього господарства Одеської міської ради; - департамент транспорту, зв'язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради (далі - Департамент); - інспекція з благоустрою міста Одеської міської ради (у випадку будівництва або реконструкції майданчика для паркування). Схема затверджується заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради. Для отримання Схеми оператор звертається до уповноваженого органу із відповідною заявою, до якої додає копії завірених належним чином, документів. Строк видачі розробленої Схеми десять робочих днів, починаючи з дня наступного за днем звернення із заявою про її виготовлення. Схема розробляється за плату. Вартість виготовлення Схеми затверджується виконавчим комітетом Одеської міської ради.

У відповідності до п. 6.4. договору, договір може бути розірвано в односторонньому порядку за вимогою Уповноваженої особи у разі неналежного виконання Оператором п.п. 2.3, 3.2 цього Договору шляхом відповідного письмового повідомлення. Договір вважається розірваним з моменту отримання Оператором повідомлення.

Згідно п.6.5. договору, договір може бути розірвано Оператором, якщо про даний намір Уповноважена особа буде проінформована письмово не пізніше як за один місяць до дати розірвання договору.

09 жовтня 2000р. між ОСОБА_3 селищною радою та ОСОБА_2 кооперативом "КАТЮША" було укладено договір на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди), відповідно до якого ОСОБА_3 селищна рада рішенням №5 від 30 травня 2000р. надала, а СК"КАТЮША" прийняв в тимчасове довгострокове користування земельну ділянку загальною площею 0,4317 га за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Вільямса, 46, для експлуатації та обслуговування відкритої автостоянки «Олімп-2».

Позивач у своїй позовній заяві, зазначає про те, що у здійсненні своєї господарської діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів на спеціальній відведеній автостоянці, що розташована за адресою: вул. Ак. Вільямса 46-а ставить опір СК "КАТЮША", що посилається на наявність чинного Договору на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) від 09 жовтня 2000р., відповідно до якого ОСОБА_3 селищна рада рішенням за №5 від 30 травня 2000р. надала, а СК"КАТЮША" прийняв на умовах тимчасового довгострокового користування земельну ділянку загальною площею 0,4317 га за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Вільямса, 46, для експлуатації та обслуговування відкритої автостоянки «Олімп-2», однак ФОП ОСОБА_1 заперечує дійсність вищезазначеного договору з огляду на наступне.

Так в обґрунтування позову позивач зазначає на те, що ОСОБА_2 кооператив "КАТЮША" не набув прав на спірну земельну ділянку, оскільки Договір тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) від 09 жовтня 2000р. не набрав чинності у встановленому законом порядку. Після засвідчення факту державної реєстрації договір оренди реєструється у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі, яка ведеться державним органом земельних ресурсів за формою згідно з додатком. З тексту договору на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) від 09 жовтня 2000р. вбачається, що він набуває чинності з моменту його реєстрації. Вказаний договір містить відмітку про його реєстрацію в книзі записів договорів на право тимчасового користування землею від "06" листопада 2000р. за №ТУ-53 Радою народних депутатів Овідіопольського району Одеської області, проте, всупереч наведеним вище вимогам законодавства, факт державної реєстрації не засвідчений гербовою печаткою та підписом уповноваженої особи.

Постановою Верховного Суду України від 07.06.2005р. за справою №2-1/11330-03 встановлено, що реєстрація угоди в книзі запису договорів на право користування землею, державної реєстрації договору оренди землі не замінює. У зв'язку з недодержанням вимог законодавства щодо держаної реєстрації Договору тимчасового користування землею від 09 жовтня 2000р. Представник позивача зазначає, що у СК "КАТЮША" відсутні правові підстави для користування спірною земельною ділянкою.

Крім того, представник позивача зазначив, що під час укладання договору на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) від 09 жовтня 2000р. не було дотримано обов'язкової нотаріальної форми його посвідчення.

Відповідно до судової практики встановлено, що згідно з вимог законодавства, яке діяло на момент укладення вищевказаного Договору, Договори на право тимчасового користування землею (у тому числі на умовах оренди) посвідчувались нотаріально, що підтверджується Постановою Вищого господарського суду від 17.05.2011р. справа № 6/34-10-502, Постановою Одеського апеляційного господарського суду 21.02.2013р. справа № 5017/2662/2012, Рішенням Господарського суду Одеської області 28.01.2008р. справа № 16/301-07-8404 (набрало законної сили).

Представник позивача в обґрунтування позову зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 48 Цивільного кодексу України (1963) по недійсній угоді кожна з сторін зобов'язана повернути другій стороні все одержане за угодою, а при неможливості повернути одержане в натурі - відшкодувати його вартість у грошах, якщо інші наслідки недійсності угоди не передбачені законом. Відповідно до п. 1.1. Договору на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) від 09 жовтня 2000р. вбачається, що на підставі рішення №65 від 30.05.2000р. 14/ХХІІІ ОСОБА_3 селищної ради надається земля СК "КАТЮША", всупереч рішення №5 ОСОБА_3 селищної ради від 30.05.2000р. на яке посилається СК "КАТЮША". Таким чином, у Договорі на право тимчасового користування землею від 09 жовтня 2000р. вказана підстава надання земельної ділянки, якої по суті не існує.

Також позивач, звертає увагу суду, що є і невідповідність, щодо адреси розташування спірного об'єкту нерухомості, зокрема у документах СК "КАТЮША", зазначається, що автостоянка розташована на земельній ділянці за адресою вул. Ак. Вільямса 46, проте позивач провадить діяльність на спеціальній відведеній автостоянці, що розташована за адресою: вул. Ак. Вільямса 46-а. Під зазначеними номерами вищевказаної вулиці (у відповідності до даних 2Гісу) значаться зовсім різні об'єкти нерухомості та дані об'єкти не знаходяться на карті у одному місті.

Крім того, в позовній заяві позивач посилається на те, що постає питання щодо повноважень у ОСОБА_3 селищної ради щодо передачі у тимчасове користування (в тому числі на умовах оренди) спірної земельної ділянки, оскільки, відповідно до Постанови ВРУ «Про зміну меж міста Одеси Одеської області зазначається тільки розміри земельних ділянок та найменування населених пунктів, де знаходились зазначені земельні ділянки, які включалися у межі Одеси. Відповідно до зазначеної постанови неможливо встановити чи дійсно спірна земельна ділянка, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Вільямса 46-а була такою, що відносилась до включених земельних ділянок у межі м. Одеси та чи дійсно спірна земельна ділянка до набрання чинності Постанови ВРУ знаходилась в межах смт Таїрово.

Відповідно до Довідки Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеські області, на яку посилається СК "КАТЮША", кооператив сплачує земельний податок за земельну ділянку, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Вільямса 46, де розташована автостоянка, що порушує вимоги Податкового кодексу України. СК "КАТЮША" не сплачує збір за місця для паркування транспортних засобів, що є порушенням чинного законодавства.

Виходячи з вищезазначеного, позивач просить суд визнати недійсним договір на право тимчасового користування землею(в тому числі на умовах оренди) від 09.10.2000р., укладений між ОСОБА_3 селищною радою та ОСОБА_2 кооперативом „КАТЮША.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд дійшов висновків, що заявлені позивачем позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на наступні положення законодавства.

Частинами 1, 2 ст.124 Конституції України передбачено, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами, делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускається, та юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно з частинами 1, 2, 5 ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною першою статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до статей 203, 204 Цивільного кодексу України підстави і наслідки недійсності правочину можуть бути передбачені винятково законами. Як встановлено, угода може бути визнана недійсною лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом. Отже, наявність обставин, з якими закон повязує визнання угоди недійсною є обовязковою умовою визнання його недійсним.

Відповідно до ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Згідно ч.1 ст.628 цього ж Кодексу зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно норм ч.1 ст.203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину визначені статтею 203 Цивільного кодексу України, ними зокрема є наступні: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Частиною 1 ст. 207 ГК України встановлено, що господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Отже, відповідність змісту правочину Цивільному та Господарському кодексам України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства є однією з необхідних умов визнання останнього дійсним, натомість його суперечність зазначеним вимогам і є підставою для визнання такого договору недійсним.

Відповідно до приписів ст. 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Згідно ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Статтею ст. 627 Цивільного кодексу України визначено один із загальних принципів цивільно-правових відносин, а саме свобода договору, яка наділяє осіб правом вільно вирішувати питання про укладення договору, про вибір контрагентів, про визначення умов договору. Статтею 67 Господарського кодексу України, встановлено, що відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов'язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

Положеннями ст. 22 Земельного кодексу Української РСР від 18 грудня 1990 року N 561-XII (в редакції, чинній на час укладення договору на право тимчасового користування від 09.10.2000р.) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється.

Згідно зі ст. 24 Земельного кодексу Української РСР від 18 грудня 1990 року N 561-XII (в редакції, чинній на час укладення договору на право тимчасового користування від 09.10.2000р.) право тимчасового користування землею, в тому числі на умовах оренди, оформляється договором. Форма договору і порядок його реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Як свідчить зміст рішення ОСОБА_3 селищної ради від 30.05.2000р. за № 5, земельна ділянка площею 0,4317 га за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Вільямса, 46, для обслуговування автостоянки „Олімп-2 була надана позивачу саме у тимчасове договірне використання, без зазначення факту виникнення між сторонами орендних правовідносин. Отже, в даному випадку посилання відповідачів та третьої особи на порушення вимог Закону України „Про оренду землі, що були допущені при укладенні договору на право тимчасового користування від 09.10.2000р., зокрема щодо недотримання обовязкової нотаріальної форми договору, судом відхиляються.

В силу положень п.п. 2, 3, 13, 14 Порядку державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 1998 р. N 2073 (який був чинним на момент укладення договору на право тимчасового користування від 09.10.2000р.) державна реєстрація договорів оренди є офіційним визнанням і підтвердженням державою факту виникнення або припинення права оренди земельних ділянок. Державна реєстрація договорів оренди проводиться виконавчим комітетом сільської, селищної та міської ради, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за місцем розташування земельної ділянки. Після засвідчення факту державної реєстрації договір оренди реєструється у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі, яка ведеться державним органом земельних ресурсів за формою згідно з додатком. Книга записів державної реєстрації договорів оренди землі ведеться окремо в розрізі кожної сільської, селищної, міської ради, а також у розрізі Київської, Севастопольської міської державної адміністрації. Книга прошнуровується, засвідчується підписами сільського, селищного, міського голови та начальника районного відділу, міського управління (відділу) земельних ресурсів і скріплюється печатками. Датою реєстрації договору оренди у Книзі записів є дата засвідчення факту державної реєстрації.

За таких обставин, суд доходить висновку, що договір на право тимчасового користування від 09.10.2000р. був укладений у відповідності до чинних на той час вимог Земельного кодексу Української РСР як вищого акту земельного законодавства. При цьому, заперечення відповідачів та третьої особи щодо відсутності належним чином оформленої відмітки про державну реєстрацію договору спростовуються фактом включення до Книги записів (реєстрації) договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) на території ОСОБА_3 селищної ради запису про вчинення даного договору між СК „Катюша та ОСОБА_3 селищною радою.

Крім того, в матеріалах справи наявний паспорт платного обєкту зберігання чи тимчасового відстою транспортних засобів у м. Одесі А/С № 0/013 „Олімп-2, виданий виконавчим комітетом Одеської міської ради.

05.02.2015р. між КП „Одестранспарксервіс (Уповноважена особа) та ОСОБА_1 (Оператор) було укладено договір балансоутримання місць для паркування № 18/К-КР-2015/03-01, за умовами якого уповноважена особа надає право Оператору організовувати та провадити діяльність із забезпечення паркування транспортних засобів на місцях для паркування (спеціальна відведена автостоянка) загальною площею 2 612,50 кв.м., що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Вільямса, 46-а, Оператор здійснює обслуговування (експлуатацію) місць для паркування з метою надання послуг паркування та перерахування збору за місця для паркування транспортних засобів у розмірі та порядку, передбаченому Розділом 3 цього договору. Договір було укладено терміном з 01.02.2015р. по 31.12.2015р. без можливості його автоматичної пролонгації.

Як стверджує відповідач, з посиланням на факт укладення даної угоди позивач здійснив самовільне захоплення спірної автомобільної стоянки. Викладені обставини зумовили звернення СК „Катюша, особисто його керівника та членів кооперативу до правоохоронних та інших державних органів з метою захисту їх прав, що були порушені внаслідок вчинення відповідачами спірних дій. Так, 01.12.2014р. низкою членів СК „Катюша було оформлене колективне звернення до Голови Одеської обласної державної адміністрації ОСОБА_9 з приводу рейдерського захоплення автомобільної стоянки за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Глушка, 46, яке відбулось 01.11.2014р. під головуванням ОСОБА_1, який в обґрунтування правомірності своїх дій посилався на факт укладення вищезазначеного договору із КП „Одестранспарксервіс. Аналогічне звернення було подано також міському голові м. Одеса Труханову Г.Л. Також, факт захоплення спірної автостоянки мав великий суспільний резонанс, що підтверджується наданим представником позивача відео сюжетом на телеканалі „КРУГ під назвою „Покорение Олимпа від 23.02.2015р.

Крім того, в провадженні Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області знаходиться на розслідуванні кримінальне провадження № 0005062 за фактом вчинення розбійного нападу на автостоянку „Олімп-2, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Вільямса, 46. Відомості про вчинення даного кримінального правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань у звязку із надходженням відповідної заяви голови СК „Катюша та ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 02.12.2014р. по справі № 522/22774/14-к з приводу вчинення групою осіб під головуванням громадянина ОСОБА_1 та директора КП „Одестранспарксервіс ОСОБА_10 розбійного нападу на вищезазначену автомобільну стоянку.

ФОП ОСОБА_1, з посиланням на договір №К-КР-2014/03-01 балансоутримання місць для паркування від 24.10.2014р., не має права на оскарження Договору на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) загальною площею 0,4317га за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Вільямса, 46, який укладено 09.10.2000р. між СК «КАТЮША» та ОСОБА_3 селищною радою Овідіопольського району Одеської області, зареєстрованого Радою народних депутатів Овідіопольського району Одеської області в Книзі записів договорів на право тимчасового користування землею 06.11.2000 за №ТУ-53. Вказане підтверджується Правовим висновком Верховного Суду України у спорі про визнання договору недійсним від 26.12.2013 у справі №6-94цс13. При розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив правовий висновок, відповідно до якого однією з обовязкових умов визнання договору недійсним є порушення у звязку з його укладенням прав та охоронюваних законом інтересів позивача. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, а позивач посилається на фор мальне порушення закону у суду немає правових підстав для задоволення позову. Отже, 09.10.2000р. під час укладення оскарженого договору немає не яких порушень прав та охоронюваних законом інтересів ФОП ОСОБА_1

Під час розгляду справи позивачем не було надано доказів, правового обґрунтування, які б могли слугувати підставою для визнання договору недійсним чи задоволення його вимог, а отже посилання позивача на недійсність договору на думку суду є безпідставні, тому не підлягають задоволенню.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК України).

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовна вимога Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про визнання недійсним договору на право тимчасового користування землею(в тому числі на умовах оренди) від 09.10.2000р., укладеного між ОСОБА_3 селищною радою та ОСОБА_2 кооперативом "КАТЮША", не обґрунтована, матеріалами справи не підтверджена, тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. У позові відмовити.

Рішення господарського суду Одеської області набирає чинності у порядку ст.85 ГПК України.

Повний текст рішення складено 09.10.2015р.

Головуючий суддя С.Ф. Гут

Суддя Ю.І.Мостепаненко

Суддя О.Ю.Оборотова