ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2015 р. Справа № 925/1259/15

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Спаських Н.М. з секретарем судового засідання Волна С.В., за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: ОСОБА_1 - за довіреністю;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_2" до товариства з обмеженою відповідальністю "Біосен" про стягнення 71 520,38 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 3 065,80 доларів США та 4 011,48 грн., з яких:

- 568,53 доларів США заборгованості по процентах за період з 01.02.2015 року по 22.07.2015 року, що за курсом НБУ станом на 22.07.2015 року еквівалентно 12 519,03 грн.;

- 200,35 доларів США пені за несвоєчасну сплату процентів, що за курсом НБУ станом на 22.07.2015 року еквівалентно 4 411,70 грн.;

- 1 024,09 грн. комісії;

- 2 768,97 грн. пені за несвоєчасну сплату комісії;

- 2 296,92 доларів США як 3 % річних по кредиту та процентах, що еквівалентно 50 578,17 грн.;

- 218,42 грн. як 3 % річних за несвоєчасну сплату комісії

на підставі кредитного договору № 029/07 від 22.11.2007 року, укладеного між сторонами у справі.

Представник позивача в жодне судове засідання не з'явився, відмови від позову суду не подано.

Відповідач позовні вимоги визнає частково та просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за процентами в розмірі 7,79 доларів США за період з 01.02.2015 року по 22.07.2015 року, пені за несвоєчасну сплату процентів в розмірі 145,02 доларів США, 1 024,09 грн. комісії, пені за несвоєчасну сплату комісії в розмірі 56,53 грн. та 3% річних за несвоєчасну сплату процентів в розмірі 2 281,38 доларів США (а.с. 53).

Також відповідач у відзиві на позов просить на підставі ст. 616 ЦК України зменшити розмір неустойки, яка стягується із відповідача по справі.

Дослідивши наявні у справі документи і розрахунки, заслухавши заперечення відповідача проти позову, суд вважає, що позов підлягає лише до часткового задоволення, виходячи з такого:

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З матеріалів справи вбачається наступне:

22 листопада 2007 року між відкритим акціонерним товариством "Всеукраїнський ОСОБА_2" (далі - Кредитодавець, позивач по справі) та товариством з обмеженою відповідальністю "Біосен" (далі - Позичальник, відповідач по справі) був укладений кредитний договір № 029/07 (далі - Кредитний договір) (а.с. 13-16), відповідно до умов якого Кредитодавець надав Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характерувикористанняя грошові кошти, (кредит), на умовах, визначених цим договором та Додатковими угодами до нього, що складаютьневід'ємнуу частину Договору (п. 1.1. Договору).

Відповідно до п. 1.1.1. Кредитного договору кредит надається у формі мультивалютної кредитної лінії з максимальним лімітом в сумі, еквівалентній 1 000 000,00 (один мільйон) доларів США, що в еквіваленті в національній валюті України за курсом, встановленим НБУ на день підписання цього договору становить 5 050 000,00 грн. (п'ять мільйонів п'ятдесят тисяч гривень).

Відповідно до п. 1.1.2. Кредитного договору термін остаточного повернення кредиту -- до 19 листопада 2010 року включно. Термін користування кожним траншем не може перевищувати 1 (один) рік.

Питання про видачу та отримання кредиту відповідачем за вказаним кредитним договором вже було предметом дослідження у справі № 925/501/15 господарського суду Черкаської області, яка була оглянута в судовому засіданні та матеріали з якої приєднано до справи.

На підставі ч. 3 ст. 35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

У звязку з невиконанням відповідачем своїх зобовязань за укладеним між сторонами кредитним договором № 029/07 від 22 листопада 2007 року щодо повернення позивачу коштів, сплати процентів, пені та комісії за користування кредитом, вказаним рішенням господарського суду Черкаської області у справі № 925/501/15 від 19.05.2015 року, яке набрало законної сили, з відповідача на користь позивача було стягнуто 240 947,22 грн. простроченої заборгованості за кредитом, 15 256,07 грн. заборгованість за процентами, 568,94 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів, 10 215,05 грн. заборгованість за комісіями, 532,86 грн. пені за несвоєчасну сплату комісії та 5 350,40 грн. судового збору.

Як вбачається із розрахунку заборгованості та тексту рішення у справі № 925/501/15, борг за Кредитним договором № 029/07 від 22 листопада 2007 року з відповідача було стягнуто станом на 31.01.2015 року. (а.с. 93-99).

На примусове виконання рішення господарського суду Черкаської області від 19.05.2014 року по справі № 925/501/15 видано наказ від 07.05.2015 року.

З доводів позивача, викладених у позовній заяві по даній справі вбачається, що станом на 22.07.2015 року відповідач у добровільному порядку не виконав рішення господарського суду Черкаської області від 19.05.2015 року по справі № 925/501/15, що відповідачем не заперечено.

У відповідності до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, тому прийняття судового рішення про стягнення боргу не припиняє зобов'язання, а лише підтверджує його існування.

Таким чином, позивач має право на нарахування відповідачу пені, процентів річних, інфляційних та інших санкцій і платежів за всі періоди існування прострочення сплати кредитного боргу, в т.ч. і після прийняття судового рішення у справі № 925/501/15.

Відповідно до п. 1.1.3. Кредитного договору процентна ставка за користування кредитом становить:

- по траншах кредиту у доларах США 12,35 процентів річних;

- по траншах кредиту у гривні 16,5 процентів річних.

Договором про внесення змін № 13 від 28.12.2012 року (а.с. 29) до Кредитного договору змінено процентну ставку за користування кредитом:

- по траншах кредиту у доларах США встановлено 14,0 процентів річних;

- по траншах кредиту у гривні встановлено 30,0 процентів річних.

На вимогу суду позивач надав уточнений розрахунок позовних вимог за всіма платежами ( а.с. 84-85), які заявлені до стягнення.

Для удобства користування розрахунками позивача, всі таблички суд пронумерував від 1 до 14 по порядку їх розташування.

З розрахунків позивача (а.с. 84-85) вбачається, що за період з 01.02.2015 року по 22.07.2015 року за відповідачем рахується борг по процентах у сумі 568,53 доларів США, які нараховані на суму боргу по кредиту у розмірі 8 499,60 доларів США (що еквівалентно 240 947,22 грн.), який вже стягнуто у справі № 925/501/15.

Суд, перевіривши розрахунки позивача за програмою Ліга-Закон, встановив неправильність розрахунку боргу по процентах. За належним розрахунком заборгованість по процентах складає лише 560,74 доларів США за період з 01.02.2015 року по 22.07.2015 року.

Доказів сплати цього боргу відповідач суду не надав, строк виконання даного зобов'язання вже є таким, що настав, а тому до примусового стягнення з відповідача на користь позивача належить 560,74 доларів США боргу по процентах (табличка 6).

Відповідно до п. 1.6. Кредитного договору Позичальник сплачує на користь Кредитодавця наступні комісії:

- щорічну комісію за надання кредиту в розмірі 1,4% від обсягу максимального ліміту кредитної лінії на рахунок № 01 в Черкаській філії ВАТ "ВіЕйБі Банк", МФО 344001, в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ. Комісія сплачується в наступні терміни до 23 листопада 2007 року, 23 листопада 2008 року та 23 листопада 2009 року включно;

- комісію за відкриття позичкового рахунку в термін до 23 листопада 2007 року, в розмірі 1 000,00 грн. на рахунок № 01 в Черкаській філії ВАТ "ВіЕйБі Банк", МФО 344001.

Договором про внесення змін № 11 від 11.02.2011 року (а.с. 26) до Кредитного договору змінено п. 1.6. Кредитного договору: Позичальник сплачує на користь Кредитодавця щорічну комісію за надання кредиту в розмірі 0,8% річних від суми кредитної заборгованості до 23 листопада відповідного року.

З розрахунків позивача вбачається, що за відповідачем рахується борг по

комісії, яка нарахована позивачем 22.11.2014 року у сумі 1 024,09 грн. (табличка 9).

Суд перевіривши розрахунки позивача по цій комісії (8 499,60 доларів США боргу по кредиту х 15.0962 (курс долара на 21.11.2014) х 0,8%) погоджується із правильністю розрахунку боргу по комісії.

Доказів сплати цього боргу відповідач суду не надав, строк виконання даного зобов'язання вже є таким, що настав, а тому до примусового стягнення з відповідача на користь позивача належить 1 024,09 грн. боргу по комісії.

У відповідності до п. 4.3. Кредитного договору у разі несвоєчасного погашення кредиту, сплати процентів та комісій, визначених цим Договором, Позичальник сплачує Кредитодавцю пеню в національній валюті України в розмірі подвійної процентної ставки, визначеної в п. 1.1.3. цього Договору, від суми відповідного непогашеного платежу за кожний день прострочення виконання, за реквізитами та у день, вказаний Кредитодавцем.

Згідно ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У відповідності до ст. 1,3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", розмір пені, що стягується, не повинен перевищувати подвійну облікову ставку НБУ, що діяла у період прострочення.

У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належними чином та в установлений договором строк.

У відповідності до ч. 3 ст. 232 ГК України, нарахування пені повинно бути припинено через шість місяців після виникнення права на пеню, якщо інше не передбачено умовами договору між сторонами.

Виходячи з відсутності у кредитному договорі інших умов, нарахування пені по кредиту в будь-якому разі повинно проводитися лише за шість місяців з моменту настання права на нарахування пені по кожному платежу.

Позивач просить суд стягнути з відповідача пеню за несвоєчасну сплату процентів по кредиту в розмірі 200,35 доларів США, що за курсом НБУ станом на 22.07.2015 року еквівалентно 4 411,70 грн. за період з 22.01.2015 року по 22.07.2015 року (табличка 7) та пеню за несвоєчасне погашення комісій в розмірі 2 768,97 грн. за період з 22.01.2015 року по 22.07.2015 року (табличка 11).

Як вбачається із розрахунків позивача, пеня розрахована із розміру подвійної облікової ставки НБУ за період прострочення, що відповідає положенням Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань".

Суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені за несвоєчасну сплату процентів по кредиту в розмірі 200,35 доларів США (табличка 7), оскільки суд не в змозі перевірити розрахунки процентів, які позивачем вказані у першому стовпчику цієї таблички. За логікою, відомості у останньому стовпчику таблички 6 та у першому стовпчику таблички 7 (заборгованість по процентах) за один і той же період, повинні співпадати. Однак у позивача - це різні суми і для перевірки вказаних процентів у табличці 7 немає ніяких вихідних даних, як вони були розраховані позивачем.

На вимогу суду позивач свої розрахунки повністю не перевірив та не узгодив одні і ті самі відомості (борг по процентах) у різних табличках нового розрахунку позовних вимог ( а.с. 84-85).

У справі № 925/501/15 з відповідача на користь позивача вже було стягнуто 10 215,05 грн. боргу по комісії за надання кредиту.

На цю заборгованість позивач нарахував відповідачу пеню за період з 22.01.2015 року по 22.07.2015 року (табличка 11).

Відповідач правомірно заперечує проти розрахунків позивача в цій частині, оскільки рішенням у справі № 925/501/15 позивач вже стягнув цей же платіж по пені аж по 31.01.2015 року, тому новий період нарахування пені повинен розпочинатися лише із 01.02.2015 року.

Таким чином, за належним розрахунком, сума пені на комісію по кредиту у розмірі 10 215,05 грн. за період з 01.02.2015 року по 22.07.2015 року становить лише 2 690,62 грн., що перевірено судом за програмою Ліга-Закон і підлягає до примусового стягнення з відповідача лише в цій сумі.

У відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Законодавством не обмежується період нарахування інфляційних та 3% річних (на відміну від пені), також кредитний договір між сторонами не містить умови про обмеження цих платежів певною нарахованою сумою.

Право на нарахування інфляційних та 3% річних виникає у позивача незалежно від того, чи встановлено такі умови договором, оскільки таку відповідальність для боржника встановлено законом.

Строк позовної давності для стягнення цих платежів встановлено загальний, у три роки.

За належним розрахунком, перевіреним за програмою Ліга-Закон, заборгованість відповідача по 3% річних за кредитом за період з 23.12.2013 року по 22.07.2015 року становить лише 2248,51 доларів США і підлягає до примусового стягнення з відповідач у цій сумі (табличка 12).

В частині нарахованих позивачем 3% річних на суму боргу по процентах в розмірі 15,75 доларів США (табличка 13), суд відмовляє у стягненні цієї суми, оскільки як і в попередніх випадках, відомості про розмір процентів із першого стовпчика у табличці 13 неможливо перевірити. Таблички 6,7,13 мають абсолютно різні відомості про розмір нарахованих процентів, які неможливо перевірити через відсутність додаткових вихідних даних.

Також суд частково погоджується зі розрахунками 3% річних за комісіями (табличка 14), оскільки борг за комісіями у розмірі 32 925,06 та 2 213,43 (стовпчик 1 у табличці 14) неможливо перевірити через відсутність додаткових вихідних даних і ці суми не відповідають цим же відомостям у табличці 9.

Тому суд вважає, що до примусового стягнення з відповідача на користь позивача належить лише 201,50 грн. як 3% річних за комісіями за період з 25.11.2014 року по 22.07.2015 року, які нараховані на суму боргу відповідача по комісіях у розмірі 10 215,05 грн.

Доказів проведення повного розрахунку за кредитними зобов'язаннями відповідач суду не надав, строк виконання всіх заявлених до стягнення платежів на час вирішення спору вже є такими, що настали, а тому до примусового стягнення з відповідача на користь позивача належить лише 560,74 доларів США боргу по процентах, 1024,09 грн. комісії, 2 690,62 грн. пені по комісії, 2248,51 доларів США як 3% річних за кредитом, 201,50 грн. як 3% річних за комісіями на підставі кредитного договору № 029/07 від 22.11.2007 року.

В решті вимог у позові слід відмовити повністю за недоведеністю позивачем правомірності стягнення нарахованих платежів.

Клопотання відповідача у відзиві на позов ( а.с. 35) про зменшення розміру неустойки на підставі ст. 616 ЦК України суд залишає без задоволення, оскільки відповідач не визначився у сумі зменшення, про яке він просить. Крім того, суд враховує, що позивачу в частині позовних вимог судом відмовлено, а тому сума стягнення за позовом зменшена, що також зменшує тягар майнової відповідальності відповідача.

У відповідності до ст. 49 ГПК України, з відповідача на користь Державного бюджету України слід стягнути 1 827,00 грн. судового збору, оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору при подачі позову.

Керуючись ст. 49,82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Біосен" (вул. Чкалова, 11, м. Черкаси, 18011, код 31604080) на користь публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_2" (вул. Дегтярівська, б. 27 Т, м. Київ, 04119, код 19017842) 560,74 доларів США боргу по процентах, 1024,09 грн. комісії, 2 690,62 грн. пені по комісії, 2248,51 доларів США як 3% річних за кредитом, 201,50 грн. як 3% річних за комісіями на підставі кредитного договору № 029/07 від 22.11.2007 року.

В решті вимог у позові відмовити.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Біосен" (вул. Чкалова,11, м. Черкаси, 18011, код 31604080) на користь Державного бюджету України через місцеві органи ДПІ - 1827,00 грн. судового збору із зарахуванням на рахунок № 3002 в УДКСУ у м. Черкаси, МФО 854018, ідентифікаційний код суду 03500051.

Накази видати.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду протягом 10 днів.

Повне рішення складено 05 жовтня 2015 року

СУДДЯ Н.М. Спаських