ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

08 жовтня 2015 р. Справа № 909/986/15

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Матуляк П. Я. , розглянувши матеріали справи

заступника Коломийського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Івано-Франківської обласної державної адміністрації, вул. Грушевського, 21, м.Івано-Франківськ,76004

до відповідача: Коломийської районної державної адміністрації вул. Верещинського, 17, м. Коломия

до відповідача: фізичної особи-підприємця Михальчук Галини Степанівни, м.Коломия, вул.Шевченка, 7

про визнання недійсним розпорядження Коломийської районної державної адміністрації №98 від 05.03.10 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу її в оренду фізичній особі-підприємцю Михальчук Галині Степанівні по Ліснослобідській сільській раді, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки для промисловості від 19.07.2010, укладений між Коломийською районною державною адміністрацією та фізичною особою-підприємцем Михальчук Галиною Степанівною, та повернення земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

рішенням суду від 17.09.15 позов заступника Коломийського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Івано-Франківської обласної державної адміністрації до Коломийської районної державної адміністрації та фізичної особи-підприємця Михальчук Галини Степанівни про визнання недійсним розпорядження Коломийської районної державної адміністрації №98 від 05.03.10 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу її в оренду фізичній особі-підприємцю Михальчук Галині Степанівні по Ліснослобідській сільській раді, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки для промисловості від 19.07.2010, укладений між Коломийською районною державною адміністрацією та фізичною особою-підприємцем Михальчук Галиною Степанівною, та повернення земельної ділянки площею 1,1184 га державі в особі Івано-Франківської обласної державної адміністрації - задоволено. Визнано недійсними розпорядження Коломийської районної державної адміністрації №98 від 05.03.10 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу її в оренду фізичній особі-підприємцю Михальчук Галині Степанівні по Ліснослобідській сільській раді та договір оренди земельної ділянки від 19.07.2010, укладений між Коломийською районною державною адміністрацією та фізичною особою-підприємцем Михальчук Галиною Степанівною; зобов"язано фізичну особу-підприємця Михальчук Галину Степанівну повернути земельну ділянку площею 1,1184 га державі в особі Івано-Франківської обласної державної адміністрації та стягнуто з фізичної особи-підприємця Михальчук Галини Степанівни та Коломийської районної державної адміністрації в доход Державного бюджету судовий збір.

02.10.15 від відповідачів - фізичної особи-підприємця Михальчук Галини Степанівни та Коломийської районної державної адміністрації факсом надійшли клопотання відповідно №15079/15 та №10393/15 щодо виправлення описки в рішенні суду від 17.09.15 шляхом виключення з резолютивної частини зазначеного рішення абзаців 5, 6 щодо стягнення з відповідачів судового збору. Ці ж клопотання сторонами 05.10.15 подано через канцелярію суду (вх.№ 15139/15 та 15140/15). Зазначені клопотання мотивовано тим, що позов подано прокурором, який до 01.09.15 був звільнений від сплати судового збору і який є позивачем у даній справі, і в позовній заяві відсутня вимога щодо стягнення судового збору. Крім того, заявники зазначають, що, стягнувши з відповідачів судовий збір, суд вийшов за межі позовних вимог.

Розглянувши подані клопотання, суд приходить до висновку про відмову у їх задоволенні з огляду на наступне.

Поняття сторін у господарському процесі визначено у ст. 21 ГПК України: сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу. Позивачами є підприємства та організації, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. У випадках, передбачених законом, прокурор, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до господарського суду з позовними заявами з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб. Якщо позов подано особою не у власних інтересах, а в інтересах іншої особи, позивачем є особа, в інтересах якої подано позов про захист її прав і законних інтересів.

Згідно з абзацом четвертим частини першої статті 2 ГПК господарський суд порушує справи за позовами прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. Частиною другою згаданої статті передбачено, що у позовній заяві прокурор самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, за відсутності ж такого органу або відсутності у нього повноважень зазначає про це в позовній заяві.

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 08.04.99 № 3-рп/99 зі справи за конституційним поданням Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (далі - Рішення Конституційного Суду України) під поняттям "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах", зазначеним у частині другій статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України, потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади (п.1 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 7"Про деякі питання участі прокурора у розгляді справ, підвідомчих господарським судам" з наступними змінами).

З позовної заяви №81-133-15 від 31.08.15 вбачається, що заступником Коломийського міжрайонного прокурора подано відповідний позов в інтересах держави в особі Івано-Франківської обласної державної адміністрації. Таким чином, позивачем у справі є Івано-Франківська обласна державна адміністрація, в інтересах якої подано позов прокурором.

Відповідно до розділу VI Господарського процесуального кодексу України судовими витратами є витрати сторін та інших учасників судового процесу в господарському суді, які пов'язані з розглядом справи і складаються з: судового збору; сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом; витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження; оплати послуг перекладача, адвоката; інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Склад судових витрат не є вичерпним, і оцінка тих чи інших витрат сторін як судових здійснюється господарським судом з урахуванням обставин конкретної справи.

Вищенаведені правові норми та статті 54, 55 ГПК України свідчать про те, що судовий збір не є позовною вимогою, а відноситься до складу судових витрат, порядок розподілу яких визначено статтею 49 ГПК України. Зокрема, судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує судовий збір за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог(п.2.11 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" з наступними змінами).

Згідно приписів п.4.6. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7, приймаючи рішення зі справи, провадження в якій порушено за заявою прокурора, господарський суд у разі повного або часткового задоволення позову (скарги) стягує судовий збір з відповідача (повністю або пропорційно задоволеним вимогам), якщо він не звільнений від сплати судового збору. Стягнення відповідних сум судового збору здійснюється в доход державного бюджету України. Відповідачі у справі, з яких стягнуто судові витрати, не підпадають під дію ст.5 Закону України "Про судовий збір", тобто від сплати судового збору не звільнені.

Як вбачається з позовних матеріалів, прокурором, яким подано позов в інтересах Івано-Франківської обласної державної адміністрації, заявлено три вимоги немайнового характеру: визнання недійсним розпорядження Коломийської районної державної адміністрації №98 від 05.03.10 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу її в оренду фізичній особі-підприємцю Михальчук Галині Степанівні по Ліснослобідській сільській раді, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки для промисловості від 19.07.2010, укладеного між Коломийською районною державною адміністрацією та фізичною особою-підприємцем Михальчук Галиною Степанівною, та повернення земельної ділянки площею 1,1184 га державі в особі Івано-Франківської обласної державної адміністрації.

Розмір судового збору за одною немайновою вимогою становить 1218,00 грн., отже загальна сума судового збору становить 3654,00грн.(1218,00 Х 3), тому суд правомірно розподілив порівну між відповідачами судові витрати.

Керуючись ст.2, 21, 49, 54, 55 ст. 86 , ст.89 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

відмовити в задоволенні клопотань фізичної особи-підприємця Михальчук Галини Степанівни (вх.№1507915 від 02.10.15) та Коломийської районної державної адміністрації (вх.№10393/15 від 02.10.15) щодо виправлення описки в рішенні суду від 17.09.15 шляхом виключення з резолютивної частини зазначеного рішення абзаців 5, 6 щодо стягнення з відповідачів судового збору.

Суддя Матуляк П. Я.

Виготовлено в КП "Діловодство спеціалізованого суду"

________________ Легінь О. В. 08.10.15