ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.10.15р. Справа № 904/6804/15

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ДОЛФІ-УКРАЇНА", м. Дніпропетровськ

до відповідача - 1 товариства з обмеженою відповідальністю "Край-1", село Бузова, Києво-Святошинський район, Київська область

відповідача-2 фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Дніпропетровськ

про стягнення 150932,09 грн.

Суддя Кармазіна Л.П.

Представники:

від позивача - ОСОБА_2, представник, дов. №01/10 від 01.10.2014р.

від відповідача -1 - представник не з'явився

від відповідача -2 - представник не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДОЛФІ-УКРАЇНА" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача - 1 товариства з обмеженою відповідальністю "Край-1" та відповідача-2 фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 150932,09 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем-1 своїх зобов'язань за договором поставки №1571 від 26.07.2010 року, щодо оплати за отриманий товар.

Вимоги щодо солідарної відповідальності відповідача-2 обґрунтовані тим, що за умов укладеного між позивачем та відповідачем-2 договору поруки від 01.06.15р., останній взяв на себе зобов'язання, у випадку невиконання відповідачем-1 свого обов'язку передбаченого договором поставки №1571 від 26.07.2010 року, солідарно відповідати перед позивачем за зобов'язаннями відповідача-1 у розмірі 1000 грн. 00 коп.

Ухвалою господарського суду від 03.08.2015р., порушено провадження у справі, а розгляд справи призначено на 18.08.2015р.

18.08.2015р. представники відповідачів-1,2 в призначене судове засідання не з'явились, про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими повідомленнями про вручення поштового відправлення. (а.с.129,130 т. 3)

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Ухвалою господарського суду від 18.08.2015р., в звязку з неявкою представників відповідачів-1,2 в судове засідання, розгляд справи відкладено на 22.09.2015р.

22.09.2015 року представник відповідача-1 в призначене судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить наявний в матеріалах справи поштовий конверт з відміткою поштової установи "за зазначеною адресою не проживає". (а.с. 141,142 т.3)

Представник відповідача-2 в призначене судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення. (а.с.144 т.3)

Судом встановлено, що відповідно до отриманих Спеціальних витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців було змінено адресу відповідача-1 на: 08120, Київська область, Києво-Святошинський район, село Бузова, вулиця Леніна, будинок 215А, кімната 3, враховуючи, що в позовній заяві вказана адреса: 09000, АДРЕСА_1.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд позов задовольнити, надав клопотання про продовження розгляду справи на 15 днів.

Ухвалами господарського суду від 22.09.2015 року, продовжено строк вирішення спору на 15 днів до 15.10.2015 року, а розгляд справи відкладено на 12.10.2015р., в зв'язку з неявкою представників відповідачів-1,2 в судове засідання та необхідністю належного повідомлення відповідача-1 про час та місце проведення судового засідання.

12.10.2015 року представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд позов задовольнити, подав через канцелярію суду заяву про долучення доказів направлення на адресу відповідача-1 (08120, Київська область, Києво-Святошинський район, село Бузова, вулиця Леніна, будинок 215А, кімната 3), копії позовної заяви з додатками. (а.с.162-165 т.3)

Представник відповідача-1 в призначене судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, оскільки ухвала суду була направлена на адресу відповідача-1, яка вказана у наявному в матеріалах справи Спеціальному витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а саме: (08120, Київська область, Києво-Святошинський район, село Бузова, вулиця Леніна, будинок 215А, кімната 3), з зазначеної адреси до суду повернувся поштовий конверт з відміткою поштової установи "адресат невідомий". (а.с. 158-160 т.3)

Представник відповідача-2 в призначене судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення. (а.с.161 т.3)

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2 постанови).

Відповідно до пункту 2.6.15. Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013р. № 28 (з подальшими змінами), на звороті у лівому нижньому куті оригіналу процесуального документа, який виготовляється судом та залишається у справі, проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправлення документа, що містить вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправлення, підпис працівника, який її здійснив.

Дана відмітка є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам та іншим учасникам судового процесу.

Статтею 69 ГПК України передбачено, що спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Позивач звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою 30.07.2015 року, ухвалою господарського суду від 22.09.2015 року продовжено строк розгляду справи до 15.10.2015 року, а тому двохмісячний строк розгляду спору спливає.

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч.1 ст.4 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Суд вважає, що відповідачі-1,2 не скористались своїм правом на участь у судовому засіданні та вважає можливим розглянути справу за відсутності представників відповідачів-1,2, оскільки останні повідомлені про час та місце судового засідання належним чином, а матеріали справи містять достатньо документів необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення.

Відзиву на позов до суду не надано, тому справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

12.10.2015р. в порядку ст. 85 ГПК України, у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між товариством з обмеженою відповідальністю "Долфі-Україна" (позивач-постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Край" (покупець) укладено договір поставки №1571 від 26.07.2010 року, відповідно до умов якого, постачальник приймає на себе зобовязання поставляти і передавати у власність покупця товар, а покупець зобов'язується прийняти товар і оплатити його на умовах цього договору. (а.с.14-23)

Предмет поставки кожної окремої партії товару по договору встановлюється шляхом обміну сторонами наступними документами: на підставі узгодженої специфікації покупець направляє постачальнику замовлення, що акцептується шляхом поставки постачальником товару і узгоджується сторонами в товарній (видатковій) накладній, що є невідємною частиною даного договору. (п.1.3 договору)

Відповідно до п. 2.8. договору, право власності на товар переходить до покупця з моменту передачі товару і підписання сторонами оформленої належним чином накладної на товар в пункті поставки товару.

Пунктом 3.3. договору встановлено, що ціна договору дорівнює сумі всіх належних покупця за отриманий товар по даному договору.

Відповідно до п 3.1 договору, оплата за поставлений товар здійснюється в національній валюті України по мірі реалізації згідно пункту 1.1. додатку №4 до договору поставки.

Пунктом 1.1. додатку №4 до договору поставки встановлено, що покупець оплачує реалізовані товари за період один календарний тиждень (пн., вт., ср., чт., пт., сб., нд.) у магазинах покупця протягом 7 календарних днів з дня закінчення календарного тижня за умови, що постачальник надасть належним чином оформлені накладні (у формі відповідно до інструкції покупця) на адресу покупця, яка вказана у замовленні, потягом не більше, ніж 7 днів з дня поставки. Якщо постачальник не надасть накладні вчасно, покупець має право затримати розрахунок на відповідний час затримки наданих документів.

07.09.2010 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Долфі-Україна", товариством з обмеженою відповідальністю "Край" та товариством з обмеженою відповідальністю "Край-2" укладено додаткову угоду про заміну сторони у зобовязанні №07/19, відповідно до якої, у звязку з тим, що ТОВ «Край» має намір припинити здійснення роздрібної торгівлі через торговельну мережу власних магазинів, в т.ч не планує продавати товари постачальника, та втратило інтерес до договору, а ТОВ «Край-2» має намір розпочати здійснення роздрібної торгівлі через торговельну мережу власних магазинів, в т.ч. продавати товари постачальника, а постачальник не заперечує та підтверджує в повному обсязі зобовязання щодо поставок товарів до ТОВ «Край-2» на умовах укладеного з ТОВ «Край» договору, сторони дійшли згоди про заміну сторони покупця з ТОВ «Край» на ТОВ «Край-2» у зобовязанні по договору з 07.09.2010 року.

Відповідно до п. 2 додаткової угоди, з 07.09.2010 року всі права (як кредитора у зобовязанні по договору) і обовязки (як боржника у зобовязанні по договору) сторони покупця по договору поставки переходять з ТОВ «Край» на ТОВ «Край-2» і ТОВ «Край» вибуває із зобовязання по договору як сторона.

Обовязок оплатити згідно з умовами договору товар, що був поставлений постачальником на ТОВ «Край» і неоплачений до дати підписання цієї додаткової угоди переходить до ТОВ «Край-2». (п.3 додаткової угоди)

На виконання умов укладеного договору, позивач поставив ТОВ «Край-2» товар на загальну суму 957 717,82 грн., що підтверджується видатковим накладними, які підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками підприємств позивача та ТОВ «Край-2». (а.с.45-250 т. 1, а.с.1-250 т. 2, а.с. 1-79 т.3)

Як зазначає позивач у позовній заяві, ТОВ «Край-2» за отриманий товар розрахувався частково на суму 752 510,00 грн., про що свідчать наявні в матеріалах справи банківські виписки (а.с. 80-108 т.3) та частково повернув товар на загальну суму 77106 грн. 55 коп., про що свідчать наявні в матеріалах справи накладні на повернення товару, які підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками позивача та ТОВ «Край-2». (а.с. 109-113 т. 3)

Таким чином, заборгованість ТОВ «Край-2» перед позивачем за отриманий товар по договору поставки №1571 від 26.07.2010 року, складає 128 101,27 грн., що також підтверджується актом звіряння взаємних розрахунків станом на 31.03.2015 року, який підписано уповноваженими представниками сторін та скріплено печатками позивача та ТОВ «Край-2».

Крім того, 31.03.2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Долфі-Україна" (постачальник - позивач), товариством з обмеженою відповідальністю "Край-2" (первісний покупець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Край-1" (новий покупець відповідач-1) укладено додаткову угоду про заміну сторони у зобовязанні б/н, відповідно до якої, у звязку з тим, що первісний покупець має намір припинити здійснення роздрібної торгівлі через торговельну мережу власних магазинів, в т.ч не планує продавати товари постачальника, та втратило інтерес до договору поставки, а новий покупець має намір та можливість розпочати здійснення роздрібної торгівлі через торговельну мережу власних магазинів, в т.ч. продавати товари постачальника, а постачальник не заперечує та підтверджує в повному обсязі зобовязання щодо поставок товарів до нового покупця на умовах укладеного з первісним покупцем договору поставки, сторони дійшли згоди про заміну сторони покупця з ТОВ «Край-2» на ТОВ «Край-1» у зобовязаннях по договору поставки з дати підписання акту звірки взаєморозрахунків, який є невідємною частиною цієї додаткової угоди.

Відповідно до п. 2 додаткової угоди, з дати підписання акту звірки взаєморозрахунків, всі права (як кредитора у зобовязанні по договору поставки) і обовязки (як боржника у зобовязанні по договору поставки) сторони покупця по договору поставки переходять від первісного покупця до нового покупця, і первісний покупець вибуває із зобовязання по договору поставки як сторона.

Позивач зазначає, що оскільки до відповідача-1, як до нового покупця перейшли всі права та обовязки первісного покупця (ТОВ «Край-2»), в тому числі щодо розрахунків, заборгованість ТОВ «Край-2» у розмірі 128 101,27 грн. залишилась неоплаченою, позивач звернувся до відповідача-1 з претензією від 08.07.2015 року, якою просив сплатити суму боргу.

Проте в порушення своїх зобовязань за договором, відповідач-1 на претензію не відреагував, заборгованість у розмірі 128 101,27 грн. не сплатив, що і стало підставою для звернення позивача до господарського суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

На підставі ст. 625 ЦК України, позивач нарахував та просить стягнути з відповідача-1 3% річних у розмірі 1181,71 грн. та інфляційні втрати у розмірі 21649 грн. 11 коп.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, заслухавши представника позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав:

Сторони є субєктами господарювання, тому відповідно до положень ст.ст. 4, 173-175 і 193 ГК України до прав і обовязків сторін, що виникли на підставі зазначеного договору і є господарськими зобовязаннями, мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Факт отримання ТОВ «Край-2» товару підтверджується матеріалами справи, а саме видатковими накладними (а.с.45-250 т. 1, а.с.1-250 т. 2, а.с. 1-79 т.3), які підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками позивача та ТОВ «Край-2» (а.с.45-250 т. 1, а.с.1-250 т. 2, а.с. 1-79 т.3).

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до укладеної між сторонами додаткової угоди від 31.03.2015 року до відповідача-1, як до нового покупця перейшли всі права та обовязки первісного покупця (ТОВ «Край-2»), в тому числі щодо розрахунків.

Станом на час розгляду справи неоплаченим залишився товар на загальну суму 128101,27 грн.

Доказів оплати поставленого позивачем товару, матеріали справи не містять.

Зобов'язання відповідача-1, щодо оплати за отриманий товар передбачено умовами договору та нормами законодавства.

Відповідачем-1 повну оплату поставленого позивачем товару не здійснено, тобто порушено умови договору, який підписаний між сторонами.

Відповідно до ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з приписами ст.ст. 525, 526 ЦК України та ст. 193 ГК України цивільні та господарські зобовязання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. (ст. 530 ЦК України )

Стаття 712 ЦК України зазначає, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар. Строк виконання відповідного грошового зобов'язання визначається за правилами, встановленими частиною першою статті 692 ЦК України (постанова Вищого господарського суду України від 21.04.2011 N 9/252-10).

Згідно ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач-1 неналежним чином виконав свої зобовязання за вищевказаним договором, спір між сторонами виник з його вини, тому позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача-1 основного боргу - є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі у розмірі 128 101,27 грн.

Крім того, судом встановлено, що зобов'язання за спірним договором було забезпечено договором поруки від 01.06.15р., укладеним між товариством з обмеженою відповідальністю "ДОЛФІ-УКРАЇНА" (кредитор-позивач) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (поручитель-відповідач-2) (а.с.129-130 т.3), відповідно до умов якого поручитель поручається перед кредитором за виконання товариством з обмеженою відповідальністю Край-1 (боржник) свого обов'язку за договором поставки №1571 (основний договір), укладеного між кредитором і боржником 26.07.2010 року, враховуючи умови додаткової угоди № б/н від 31.03.2015 року.

Згідно з п. 2 договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язання боржником , згідно договору поставки у сумі, що дорівнює 1000 грн. 00 коп.

Поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором за належне виконання боржником забезпеченого зобов'язання. Але в будь-якому випадку розмір відповідальності поручителя не повинен перевищувати розміру забезпеченого зобов'язання, зазначеного в пункті 2 цього договору (п. 3 договору поруки).

Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Як зазначено вище, договором поруки встановлена солідарна відповідальність поручителя та боржника.

Частина 2 статті 554 ЦК України передбачає, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

За частиною 2 статті 553 ЦК України порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі.

Розмір відповідальності відповідача-2 перед позивачем за невиконання відповідачем-1 зобов'язань за договором поставки обмежений договором поруки сумою 1000 грн.00 коп.

Судом встановлено, що доказів повної оплати отриманого відповідачем-1 товару, матеріали справи не містять, відповідачем-2 не надано доказів виконання зобов'язання, забезпеченого порукою у сумі 1000 грн. 00 коп., у зв'язку з чим суд доходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача в частині солідарного стягнення з відповідача-2 суми боргу у розмірі 1000 грн. 00 коп. та з відповідача-1 основного боргу у розмірі 127 101 грн. 27 коп.

Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача-1 3% річних у розмірі 1181 грн. 71 коп. та інфляційних втрат у розмірі 21649 грн. 11 коп., суд зазначає наступне:

Відповідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошових зобовязань на вимогу кредитора, зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Тому підставою відповідальності за грошовим зобов'язанням є сам факт порушення зобов'язання, який полягає в неповерненні відповідних грошових коштів у строк, і цей факт є вирішальним для застосування такої відповідальності.

За своїми ознаками три відсотки річних є платою за користування чужими коштами в цей період прострочки виконання відповідачем його договірного зобов'язання, і за своєю правовою природою вони є самостійним способом захисту цивільних прав і забезпечення виконання цивільних зобов'язань.

Сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція).

Відповідно до п. 3.2. Постанови Пленуму ВГСУ Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань №14 від 17.12.2013 року, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Суд перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат щодо відповідності його вимогам чинного законодавства, у звязку з чим доходить до висновку що його здійснено вірно, в зв'язку з чим позовні вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат у розмірі 21 649 грн. 11 коп. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Виходячи з того, що факт отримання ТОВ «Край-2» товару від позивача є доведеним матеріалами справи, а оплата вказаного товару відповідачем-1 проведена не була, суд перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних за неналежне виконання відповідачем-1 своїх зобовязань вважає, що його було зроблено вірно, в звязку з чим позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача суми 3% річних у розмірі 1181 грн. 71 коп., підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо вимог позивача покласти судовий збір на відповідача -2, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 5 ст. 49 ГПК України суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: при задоволення позову на відповідача, при відмові в позові на позивача, при частковому задоволенні позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приписами п.4.1 Постанови пленуму ВГСУ від 21 лютого 2013 року No 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" встановлено, що У разі коли позов немайнового характеру задоволено повністю стосовно двох і більше відповідачів або якщо позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Враховуючи викладене, та приймаючи до уваги, що, як відповідач-1, так і відповідач -2 не виконали своїх обовязків за договорами по сплаті боргу, вимоги позивача відносно відповідача-1 та відповідача -2 задоволено в повному обсязі, суд вважає за необхідне судові витрати покласти на відповідачів -1 та -2 по 50 % судового збору на кожного, що дорівнює сумі 1509,32 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 32, 33, 36, 43, 49, 69, 75, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю "Край-1" (08120, Київська область, Києво-Святошинський район, село Бузова, вулиця Леніна, будинок 215А, кімната 3, ) та фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (49000, АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ДОЛФІ-УКРАЇНА" (49000, м. Дніпропетровськ, просп. Кірова, 107-Г, ) основний борг у розмірі 1000 грн. 00 коп.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Край-1" (08120, Київська область, Києво-Святошинський район, село Бузова, вулиця Леніна, будинок 215А, кімната 3, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ДОЛФІ-УКРАЇНА" (49000, м. Дніпропетровськ, просп. Кірова, 107-Г, ) основний борг у розмірі 127 101 грн. 27 коп., 3% річних у сумі 1181 грн. 71 коп., інфляційні втрати у розмірі 21649 грн. 11 коп. та суму судового збору у розмірі 1509 грн. 32 коп.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (49000, АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ДОЛФІ-УКРАЇНА" (49000, м. Дніпропетровськ, просп. Кірова, 107-Г, ) - 1509 грн. 32 коп. витрат по сплаті судового збору.

Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскаржене протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 13.10.2015р.

Суддя ОСОБА_3