РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2015Справа №910/20594/15

За позовом: Національного банку України

до: товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна фірма "АВМ"

про: стягнення 1 000 725,92 грн.

Суддя Шкурдова Л.М.

Представники :

від позивача: Медолиз Т.М. - пред.по дов.

Кірієнко П.В., представник за довіреністю

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом Національного банку України до товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна фірма "АВМ" про стягнення 1 000 725,92 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.08.2015 року порушено провадження у справі №910/20594/15.

У судовому засіданні 06.10.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Враховуючи наявність доказів належного повідомлення відповідача про час і місце проведення судового засідання, відсутність доказів неможливості прибуття в судове засідання представника відповідача, достатність матеріалів для прийняття рішення по суті, суд, розглядає справу за відсутності представника відповідача за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд, -

ВСТАНОВИВ:

15.04.2013 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно- інвестиційна компанія «Інтербудінвест» (далі - Первісний боржник), Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна фірма «АВМ» (далі - Новий боржник) та Національним банком України укладено Договір про переведення боргу від 15 квітня 2013 року №Г- 2190 (далі - договір).

Пунктом 1 Договору були врегульовані відносини, пов'язані із частковою заміною зобов'язаної сторони - Первісного боржника у зобов'язанні, що виникло із Договору про інвестування у житлове будівництво від 08.12.2004 №К-2824 (далі - Основний договір 1), укладеного між Первісним боржником та Кредитором та Договору про пайову участь у будівництві від 27.10.2004 № 27/10-04 (далі - Основний договір 2), який було укладено між Товариством з обмеженою відповідальністю «Елітжитло» та Первісним боржником, право вимоги за яким у кредитора виникло на підставі Договору про відступлення права вимоги від 25.04.2005 №Г-368 (далі - Основний договір 3), укладеного між Первісним боржником, Кредитором і ТОВ «Елітжитло», за яким Кредитором сплачено 100% вартості квартир, зазначених у пункті 2.1 цього Договору, що підтверджується меморіальним ордером № від 10.12.2004 року.

Відповідно до підпунктів а) і б) пункту 2.1 Договору від 15.04.2013 №Г- 2190 обов'язком Первісного боржника за Основним договором 1 та Основним договором 3 є передача Кредитору в рахунок його інвестиційних внесків за актом передавання-приймання 19 квартир загальною площею 1 605,10 кв.метрів, а обов'язком Нового боржника є виконання всіх зобов'язань за Основним договором 1 та Основним договором 3 Первісного боржника зокрема: виконання Новим боржником зобов'язань за Основним договором 1 щодо передачі 13 квартир загальною площею 1 129,19 кв.метрів згідно з переліком та виконання Новим боржником зобов'язань за Основним договором 2 та Основним договором 3 щодо передачі 6 квартир загальною площею 475,91 кв.метрів згідно з переліком.

Згідно з пунктом 2.3 Договору від 15.04.2013 №Г-2190, Новий боржник зобов'язувався виконати рішення Господарського суду міста Києва від 14.03.2012 по справі № 23/43, яким задоволено позовні вимоги Кредитора про зобов'язання Первісного боржника щодо передачі 19 квартир за актом передавання-приймання, що розташовані за адресою: м. Київ, проспект Перемоги 131, секція 1.

Пунктом 1 Договору від 16.04.2013 №Г-2192 (далі - Договір), укладеним Національним банком України (далі - Позивач) з Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна фірма «АВМ» (далі - Відповідач) передбачено, що Сторони домовились та встановили строк передавання Організацією - Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна фірма «АВМ» передбачених вищезазначеними договорами квартир Інвестору Національному банку України - IV квартал 2014 року, тобто до 31.12.2014 року.

Звертаючись з позовом до суду позивач вказує, що у зазначений в Договорі строк передбачений Договором обов'язок відповідачем не виконаний, квартири не передані.

23.01.2015 року за № 80/25-106/259 Позивач звернувся до Відповідача з вимогою щодо сплати пені за прострочення виконання зобов'язань за Договором, що підтверджується копією поштового повідомлення про вручення листа відповідачу від 26.01.15.

Позивач вказує, що він неодноразово звертався до відповідача з вимогами про сплачу пені, які залишені відповідачем без задоволення.

Згідно з пунктом 2 Договору за порушення строків виконання зобов'язань передбачених пунктом 1 цього Договору Організація сплачує Інвестору пеню у розмірі 0,1 відсотка вартості квартир, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує Інвестору штраф у розмірі семи відсотків вартості.

В зв'язку з порушенням відповідачем умов Договору, позивачем за період з 01.01.2015 року по 01.05.2015 року нараховано пеню в розмірі 632 037,60 грн, а також штраф в розмірі 368 688,32 грн.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має Лдашуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та ' вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Пунктом 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідачем доказів того, що ним були передані квартири позивачу на умовах, визначених Договором матеріали справи не містять, доказів виконання умов Договору відповідачем суду не надано.

Згідно із статтею 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно частин першої та третьої статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Згідно з частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Судом перевірено розрахунок позивача пені та штрафу, в зв'язку з чим вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 632 037,60 грн пені за період з 01.01.2015 року по 01.05.2015 року та штрафу в розмірі 368 688,32 грн.

Витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, у зв'язку із задоволенням позовних вимог, покладаються судом на відповідача (ст. 49 ГПК України).

Керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна фірма "АВМ" (04070, м.Київ, вул.Верхній Вал, буд.72, ) на користь Національного банку України (01601, м.Київ, вул.Інститутська, буд.9, ) 632 037 (шістсот тридцять дві тисячі тридцять сім) грн 60 коп - пені, штрафу в розмірі 368 688 (триста шістдесят вісім тисяч шістсот вісімдесят вісім) грн 32 коп та 20 014 (двадцять тисяч чотирнадцять) грн 50 коп - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Л.М. Шкурдова

Повне рішення складено: 09.10.2015 р.