КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2015 р. Справа№ 31/88

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Коршун Н.М.

Алданової С.О.

при секретарі Драчук Р.А.

за участю представників:

від стягувача Шевцової Т.М. - дов. №48 від 25.05.2015 р.

від боржника не з'явились

від ДВС не з'явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укртранснафта»

(далі - ПАТ «Укртранснафта»)

на ухвалу господарського суду міста Києва

від 27.08.2015 р. (суддя Ващенко Т.М.)

за заявою Автозаводського відділу державної виконавчої служби

Кременчуцького міського управління юстиції

(далі - Автозаводський ВДВС Кременчуцького МУЮ)

про видачу дубліката наказу господарського суду міста Києва

№31/88 від 10.05.2011 р.

стягувач Відкрите акціонерне товариство «Укртранснафта»

(далі - ВАТ «Укртранснафта»)

боржник Державне підприємство «Укртранснафтопродукт»

(далі - ДП «Укртранснафтопродукт»)

про стягнення 1 710 904,11 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.08.2015 р. у справі №31/88 відмовлено Автозаводському ВДВС Кременчуцького МУЮ в задоволенні заяви про видачу дубліката наказу господарського суду міста Києва №31/88 від 10.05.2011 року.

Не погодившись із згаданою ухвалою місцевого суду, ПАТ «Укртранснафта» (стягувач) оскаржило її в апеляційному порядку, просило скасувати та задовольнити заяву Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ про видачу дубліката наказу господарського суду міста Києва №31/88 від 10.05.2011 року. В обґрунтування своїх вимог зазначило, що судом першої інстанції не дотримано положень ст. 120 ГПК України тощо.

Відповідно до автоматизованого розподілу справ між суддями, справу №31/88 за апеляційною скаргою ПАТ «Укртранснафта» передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді: Шевченко Е.О., Синиця О.Ф.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.09.2015 р. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено розгляд справи на 05.10.2015 року.

Відповідно до повторного автоматизованого розподілу справ між суддями, справу №31/88 за апеляційною скаргою ПАТ «Укртранснафта» передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Дикунська С.Я., судді: Алданова С.О., Коршун Н.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.10.2015 р. апеляційну скаргу прийнято до провадження у визначеному складі суду.

В судове засідання з'явився представник стягувача (апелянта), проте представники боржника та ДВС не з'явилися, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялися належно, про причини неявки апеляційний господарський суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслали. Присутній в судовому засіданні представник стягувача вважав можливим здійснення розгляду апеляційної скарги за відсутності представників боржника та ДВС.

У відповідності до ч. 2 ст. 102 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

На підставі ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

За змістом ст. 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п.п. 3.9.1, 3.9.2 постанова пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Оскільки в матеріалах справи наявні докази належного повідомлення боржника про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 122), а від ДВС ухвалу про порушення апеляційного провадження не повернуто підприємством зв'язку, неявка представників цих учасників судового процесу не перешкоджає вирішенню апеляційної скарги по суті, з огляду на приписи ч. 2 ст. 102 ГПК України апеляційний господарський суд вважав за необхідне розглянути скаргу за відсутності представників згаданих учасників судового процесу за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні представник апелянта (стягувача) доводи скарги підтримав, просив її задовольнити, оскаржену ухвалу скасувати за наведених в скарзі підстав та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ про видачу дубліката наказу господарського суду міста Києва №31/88 від 10.05.2011 року.

На підставі ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши пояснення представника стягувача, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню.

Так, 01.07.2015 р. Автозаводським ВДВС Кременчуцького МУЮ до господарського суду міста Києва подано заяву про видачу дублікату наказу №31/88 від 10.05.2011 року. Заяву обґрунтовано тим, що на його адресу від ВДВС Шевченківського РУЮ у місті Києві за належністю надійшов наказ господарського суду міста Києва №31/88 від 10.05.2011 р, проте державним виконавцем Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження, копії постанови разом з виконавчим документом надіслано до ВДВС Шевченківського РУЮ у місті Києві. Згідно бази даних ЄДРВП виконавче провадження з примусового виконання наказу №31/88 від 10.05.2011 р. не перебуває на виконанні ВДВС Шевченківського РУЮ у місті Києві, тому є підстави вважати що виконавчий документ був втрачений при пересилці тощо.

Постановляючи оскаржену ухвалу про відмову Автозаводському ВДВС Кременчуцького МУЮ в задоволенні заяви про видачу дубліката наказу господарського суду міста Києва №31/88 від 10.05.2011 р., місцевий суд посилався на приписи ч. 1 ст. 120 ГПК України, згідно яких до заяви про видачу дубліката наказу мають бути додані, зокрема, довідка установи банку, державного виконавця чи органу зв'язку про втрату наказу. Проте, заявником до матеріалів скарги не надано доказів на підтвердження факту втрати вищезгаданого наказу при пересилці, як і втрати його взагалі. Крім цього, суд зазначав, що ухвалою господарського суду міста Києва від 25.07.2011 р. на підставі ст. 121 ГПК України затверджено мирову угоду у справі №31/88, відтак у випадку невиконання зобов'язаною стороною умов мирової угоди, укладеної в процесі виконання судового рішення і затвердженої господарським судом, заінтересована сторона може звернутися до державного виконавця на підставі ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» із заявою про примусове виконання ухвали про затвердження цієї угоди. Таким чином, за умови невиконання боржником мирової угоди у справі №31/88 стягувача не позбавлено права звернення до державного виконавця з заявою про примусове виконання ухвали від 25.07.2011 р. тощо.

Апеляційний господарський суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Як встановлено матеріалами справи, рішенням господарського суду міста Києва від 20.04.2011 р. у справі №31/88 позов задоволено й стягнуто з ДП «Укртранснафтопродукт» на користь ВАТ «Укртранснафта» 1 500 000,00 грн. грошових коштів, пеню в розмірі 84 000,00 грн., штраф в розмірі 105 000,00 грн., втрати від інфляції в розмірі 15 000,00 грн., три проценти річних в розмірі 6 904,11 грн., державне мито в розмірі 17 109,04 грн. та 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ГПК України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

На виконання рішення господарського суду міста Києва від 20.04.2011 р. у справі №31/88 10.05.2011 р. видано наказ.

18.07.2011 р. між ПАТ «Укртранснафта» (позивачем) та ДП «Укртранснафтопродукт» (відповідачем) укладено мирову угоду, умовами якої погоджено розстрочення основного боргу у розмірі 1 500 000,00 грн. до 31.12.2012 р., сплату судових витрат боржником до 30.09.2011 р. та припинення зобов'язання шляхом прощення боргу по сплаті боржником на користь стягувача штрафу, інфляційних нарахувань, трьох процентів річних та пені.

На підставі ч. 4 ст. 121 ГПК України мирова угода, укладена сторонами в процесі виконання судового рішення, подається на затвердження господарського суду, який прийняв відповідне судове рішення. Про затвердження мирової угоди господарський суд виносить ухвалу.

Так, ухвалою господарського суду міста Києва від 25.07.2011 р. згідно ч. 4 ст. 121 ГПК України затверджено мирову угоду у справі №31/88.

В зв'язку з невиконанням боржником умов укладеної й затвердженої судом мирової угоди стягувачем 24.10.2011 р. подано до ВДВС Шевченківського РУЮ у місті Києві заяву про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду міста Києва від 10.05.2011 р. у справі №31/88 й постановою старшого державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у місті Києві від 27.10.2011 р. відкрито виконавче провадження з виконання цього наказу.

Постановою державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у місті Києві від 27.06.2013 р. виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду міста Києва від 10.05.2011 р. у справі №31/88 закінчено в зв'язку з відсутністю боржника за вказаною в наказі адресою.

Постановою старшого державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у місті Києві від 11.09.2013 р. повторно відкрито виконавче провадження з виконання наказу господарського суду міста Києва №31/88 від 10.05.2011 р., проте постановою державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у місті Києві від 21.11.2014 р. виконавче провадження закінчено, й встановлено, що виконавчий документ підлягає направленню за належністю до Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ Полтавської області.

Постановою головного державного виконавця Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ від 19.12.2014 р. встановлено, що документи, які надійшли на виконання не відповідають п. 2.6 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, тому відмовлено у прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду міста Києва №31/88 від 10.05.2011 року. Матеріали виконавчого провадження повернуто до ВДВС Шевченківського РУЮ у місті Києві.

Як вбачається з матеріалів справи, листом №09-00/53/1810 від 24.04.2015 р. стягувач звертався до ВДВС Шевченківського РУЮ у місті Києві про надання інформації стосовно місцезнаходження матеріалів виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду міста Києва №31/88 від 10.05.2011 року.

У відповіді на цього листа ВДВС Шевченківського РУЮ у місті Києві повідомив стягувача, що постанова головного державного виконавця Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ від 19.12.2014 р. про відмову у відкритті виконавчого провадження з оригіналами виконавчих документів з Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ до ВДВС Шевченківського РУЮ у місті Києві не надходили. Згадані обставини підтвердило й управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві листом №16357/0/11-15 від 03.07.2015 року.

В свою чергу, Головне територіальне управління юстиції у Полтавській області в листі-відповіді стягувачу зазначало, що є підстави вважати, що оригінал наказу господарського суду міста Києва №31/88 від 10.05.2011 р. втрачено при пересилці тощо.

Відповідно до ст. 120 ГПК у разі втрати наказу господарський суд може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення наказу до виконання. До заяви про видачу дубліката наказу мають бути додані: довідка установи банку, державного виконавця чи органу зв'язку про втрату наказу; при втраті наказу стягувачем - довідка стягувача, підписана керівником чи заступником керівника та головним (старшим) бухгалтером підприємства, організації, що наказ втрачено і до виконання не пред'явлено.

Наведене положення Закону передбачає надання особою, яка звертається про видачу дубліката наказу, довідки установи банку, а також, або довідки державного виконавця, або довідки органу зв'язку про втрату наказу, тобто законодавством встановлено право такої особи надати довідку державного виконавця чи довідку органу зв'язку про втрату наказу.

На підставі п. 8 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець в процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа, про встановлення чи зміну порядку і способу виконання, про відстрочку та розстрочку виконання рішення.

З огляду на самостійне звернення державного виконавця з заявою про видачу дубліката наказу та надання довідки, яка передбачена ч. 3 ст. 120 ГПК України, апеляційний господарський суд вважав, що заявником дотримано вимог ст. 120 ГПК України щодо подання такої заяви, а надані ним докази дають підстави вважати наказ господарського суду міста Києва №31/88 від 10.05.2011 р. втраченим, відтак висновки суду першої інстанції про недоведеність факту втрати наказу є незаконними.

Посилання місцевого суду на те, що стягувач міг пред'явити до виконавчої служби ухвалу господарського суду міста Києва від 25.07.2011 р., якою затверджено мирову угоду у справі №31/88, суд апеляційної інстанції вважає безпідставним, адже згадана ухвала суду не має сили виконавчого документу - на ній відсутня гербова печатка господарського суду міста Києва, що позбавляло стягувача пред'явити згадану ухвалу до виконавчої служби.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржена ухвала - скасуванню з подальшим задоволенням заяви Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ про видачу дубліката наказу господарського суду міста Києва №31/88 від 10.05.2011 року. В зв'язку з цим витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на боржника на підставі ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 99, 101-106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укртранснафта» задовольнити, ухвалу господарського суду міста Києва від 27.08.2015 р. у справі №31/88 - скасувати.

Заяву Автозаводського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції про видачу дубліката наказу господарського суду міста Києва №31/88 від 10.05.2011 р. задовольнити.

Доручити господарському суду міста Києва видати дублікат наказу господарського суду міста Києва №31/88 від 10.05.2011 року.

Стягнути з Державного підприємства «Укртранснафтопродукт» (01034, м. Київ, вул. О. Гончара, будинок 35, офіс 88, ідентифікаційний код 34355770) на користь Публічного акціонерного товариства «Укртранснафта» (01133, м. Київ, вул. Кутузова, будинок 18/7, ідентифікаційний код 31570412) 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Матеріали справи №31/88 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді Н.М. Коршун

С.О. Алданова