РІШЕННЯ

29.09.2015Справа №910/19739/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., при секретарі судового засідання Нечай О.Н., розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/19739/15

за позовом комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд», м. Київ,

до товариства з обмеженою відповідальністю «Алєф-Бейс», м. Київ,

про стягнення 30 294 грн.,

за участю представників:

позивача - Калінчук В.В. (довіреність від 14.01.2015 № 056/24-93);

відповідача - не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» (далі - Підприємство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Алєф-Бейс» (далі - Товариство) про стягнення: 10 098 грн. заборгованості за фактичне користування приміщенням; 20 196 грн. неустойки, а всього 30 294 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.08.2015 порушено провадження у справі та призначено судовий розгляд на 15.09.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.09.2015 розгляд справи було відкладено на 29.09.2015, у зв'язку з неявкою представників відповідача.

29.09.2015 позивач подав суду письмові пояснення та документи для долучення до матеріалів справи на виконання вимог ухвал суду.

Представник позивача у судовому засіданні 29.09.2015 надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав повністю.

Представники відповідача у судове засідання 29.09.2015 не з'явилися; про причини неявки суд не повідомили; вимоги ухвали суду не виконали та відзив на позовну заяву не подали.

Ухвали Господарського суду міста Києва було надіслано відповідачу на адресу, зазначену у позовній заяві та у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що також підтверджується відмітками канцелярії на звороті таких ухвал.

До матеріалів справи долучено конверти з копіями ухвал суду, які повернуті з адреси відповідача з відміткою пошти «за закінченням встановленого строку зберігання».

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (далі - Постанова № 18) зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд визнав наявні в матеріалах справи документи достатніми для вирішення спору та відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) розглянув справу за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 29.09.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до статті 85 ГПК України.

Судом, у відповідності до вимог статті 811 ГПК України, складалися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

01.09.2008 Підприємством (орендодавець) та Товариством (орендар) укладено договір № 4648 оренди житлового приміщення (далі - Договір), за умовами якого:

- орендодавець передає, а орендар, на визначений у пункті 5.1 строк, приймає в орендне користування квартиру № 181 у буд. № 10 на вул. Борщагівській з характеристикою, викладеною у пункті 1.2 Договору, оплатою, визначеною у розділі 2; житлова площа - 39,90 кв. м., загальна площа - 61,20 кв. м. (пункти 1.1, 1.2 Договору);

- за користування приміщенням орендар щомісячно сплачує орендодавцю орендні платежі згідно з умовами Договору (пункт 2.1 Договору);

- на підставі рішення Київради від 28.09.2006 № 8/75 «Про внесення змін до рішення Київської міської ради від 27.05.2004 № 262/1472 «Про орендне користування житловими приміщеннями комунального підприємства «Спецжитлофонд», Договором встановлюється плата за оренду приміщення, яку сплачує орендар у сумі 11,00 грн. на місяць за 1 кв. м. загальної площі, що складає 673, 20 грн., у т.ч. ПДВ 112, 20 грн. (пункт 2.2 Договору);

- орендні платежі сплачуються орендарем орендодавцю щомісячно до 10 числа поточного місяця (пункт 2.3 Договору);

- орендні платежі сплачуються орендарем по день фактичної передачі орендодавцю приміщення за актом прийому-передачі. (пункт 2.6 Договору).

Частиною першою статті 759 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Отже, укладений учасниками процесу Договір за своєю правовою природою є договором з оренди майна.

У частині першій статті 762 ЦК України зазначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частинами першою та четвертою статті 286 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини третьої статті 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.03.2012 зі справи № 5011-24/1642-2012 за позовом Підприємства до Товариства про стягнення 9 424,80 грн. позовні вимоги задоволено повністю та встановлено таке:

- у зв'язку з тим, що строк дії Договору закінчився 31.08.2011 позивачем на адресу відповідача було надіслано заяву від 06.09.2011 № 044/24-3861 про припинення строку дії договору. Вказану заяву відповідач отримав 14.09.2011, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №915 (копії в матеріалах справи);

- як вбачається з матеріалів справи позивач листом від 06.09.2011 №044-24-3861 повідомив відповідача про припинення дії Договору, в зв'язку з чим вимагав звільнити вказане приміщення передавши його за актом;

- зазначена заява була отримана відповідачем 14.09.2011, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (копія в матеріалах справи);

- отже, враховуючи викладене, Договір припинив свою дію з 14.09.2011.

Підприємство просить суд стягнути з Товариства 10 098 грн. за фактичне користування приміщенням і 20 196 грн. неустойки, оскільки відповідач після припинення Договору приміщення позивачу не повернув та продовжує ним користуватися.

Разом з тим, позивачем долучено до матеріалів справи копію рішення Господарського суду міста Києва від 03.11.2014 зі справи № 910/19438/14 за позовом Підприємства до Товариства про стягнення 16 156,80 грн. за фактичне користування приміщенням за період з 01.08.2013 по 31.03.2014, яким позовні вимоги задоволені повністю.

Частиною другою статті 785 ЦК України передбачено, що якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Факт користування Товариством приміщенням підтверджується актом про обстеження житлового приміщення від 18.06.2015, належним чином засвідчена копія якого долучена до матеріалів справи.

Так, з 10.04.2014 по 30.06.2015 орендна плата за Договором мала б складати 10 098 грн., а її подвійний розмір становить 20 196 грн.

Отже, позовні вимоги про стягнення 10 098 грн. за фактичне користування приміщенням та 20 196 грн. неустойки з відповідача на користь позивача, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Згідно з статтею 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до пункту 2.3 Постанови № 18 якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України.

Відповідач не подав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували заперечення проти задоволення позовних вимог.

За таких обставин, позов визнається судом доведеним, обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 43, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Алєф-Бейс» (04073, м. Київ, вул. Фрунзе, 127; ідентифікаційний код: 31140176) з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення суду, на користь комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» (04071, м. Київ, вул. Оболонська, 34; ідентифікаційний код: 31454734): 10 098 (десять тисяч дев'яносто вісім) грн. боргу за фактичне користування приміщенням; 20 196 (двадцять тисяч сто дев'яносто шість) грн. неустойки та 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Відповідно до частини п'ятої статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання повного рішення шляхом подачі апеляційної скарги до місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Повне рішення складено 05.10.2015.

Суддя І.Д. Курдельчук