РІШЕННЯ

"29" вересня 2015 р.Справа № 921/798/15-г/11

Господарський суд Тернопільської області у складі судді Сидорук А.М. розглянув справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільхлібпром", вул. С. Будного, 3, м. Тернопіль, 46400

до відповідача: Приватного підприємства "Хлібодар", вул. Дичківська, 1А, с. Великі Бірки, Тернопільський район, Тернопільська область, 47740

про cтягнення заборгованості в сумі 78 461 грн. 46 коп..

За участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1 - представник;

відповідача: не з"явився.

Суть справи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Тернопільхлібпром", вул. С. Будного, 3, м. Тернопіль звернулося до господарського суду Тернопільської області з позовом до приватного підприємства "Хлібодар", вул. Дичківська, 1А, с. Великі Бірки, Тернопільський район, Тернопільська область про cтягнення заборгованості в сумі 78 461 грн. 46 коп..

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем порушено умови договору на постачання виробів № 0001 від 01 вересня 2011 року, а саме не здійснено повної оплати за поставлений товар, в наслідок чого у відповідача виникла заборгованість в сумі 24 520 грн. 55 коп., на яку нараховано 33 303 грн. 46 коп. 48 % річних та 18 810 грн. 45 коп. - інфляційні втрати.

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 11 серпня 2015 року порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 25 серпня 2015 року. В порядку ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладено на 15 вересня 2015 року та 29 вересня 2015 року відповідно. Зобов`язано відповідача надати суду документально обґрунтований відзив на позовну заяву та докази часткової /повної/ сплати заборгованості за одержаний товар.

Представник позивача в судовому засіданні 29 вересня 2015 року позовні вимоги підтримав в повному обсязі із підстав наведених у позові. Просив суд позов задовоити.

Відповідач відзив на позов не подав, уповноважений представник в судові засідання 25 серпня 2015 року, 15 вересня 2015 року та 29 вересня 2015 року не з"явився, причин неявки суду не повідомив, хоча про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення.

Своїм правом на захист відповідач не скористався та не подав суду відзиву на позов, будь-яких заперечень чи спростувань позовних вимог.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Втім, зважаючи на те, що явка представників сторін не визнавалась судом обов'язковою, а наявних матеріалів справи достатньо для прийняття законного та обґрунтованого рішення, справа розглядається без участі уповноваженого представника відповідача відповідно до ст. 75 ГПК України за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази, наявні в матеріалах справи, заслухавши доводи представника позивача, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

01 вересня 2011 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Тернопільхлібпром" /надалі - Постачальник/ та приватним підприємством "Хлібодар"/надалі Покупець/ було укладено договір на постачання виробів № 0001, відповідно до умов якого Постачальник продає, а Покупець приймає та оплачує продукцію Постачальника хлібобулочні, кондитерські та ін. вироби (п. 1.1. договору).

Згідно п. 2.1. договору Постачальник зобов"язується поставити товар в асортименті та за цінами згідно додатку-специфікації до договору, або затвердженого Постачальником протоколу погодження цін, що діє на момент відвантаження товару. Ціна товару остаточно узгоджується та вказується сторонами у накладній на поставку партії товару. Товар поставляється на наступний після здійснення замовлення день. Кількість та асортимент кожної окремої щоденної партії Товару, Покупець зобов"язаний подати Постачальнику замовлення в письмовій або усній формі в термін до 15 годин "сьогодні-на-завтра", в будь-який зручний для себе спосіб: по-телефону, факсу, ел. пошті, через водія або через інших працівників, в т.ч. і своїх працівників (п. 2.2. договору).

Відповідно до п. 3.1. договору якість товару повинна відповідати стандартам, санітарно-гігієнічним вимогам, сертифікатам відповідності, наявність яких передбачена чинним законодавством України.

Згідно п. 4.3. договору поставка товару згідно щоденних замовлень проводиться на наступний день, час поставки по телефону узгоджується з покупцем, в момент здійснення замовлення. Покупець здійснює своєчасний прийом товару, утримує під"їздні шляхи і місце розвантаження в належному стані, достатньо освітленим (п. 4.4. договору).

Відповідно до п. 6.1.1. договору покупець зобов"язується в повному обсязі провести оплату за товар згідно замовлення по факту після його отримання згідно умов п. 2.2. договору. Постачальник має право призупинити відвантаження товару незалежно від зробленого покупцем замовлення, якщо за дві години до передбаченого п. 4.3. часу поставки товару покупцеві, на банківському рахунку або у касі постачальника відсутні кошти за попередньо доставлений товар, у відповідності до умов п. 6.1.1. даного договору (п. 6.1.2. договору).

Згідно п. 6.3. договору товар постачається за відпускними цінами. У випадку зніми цін на сировину, комплектуючі матеріали, тепло-енергоносії, постачальник має право в односторонньому порядку змінювати ціну товару, попередивши покупця не пізніше ніж за три календарних дні, до моменту зміни цін. Загальна вартість товару, що поставляється за даним договором, остаточно визначається вартістю поставленого товару згідно видаткових накладних або інших документів, що підтверджують факт відвантаження товару (п. 6.4. договору).

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

В силу ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами і у відповідності із ст. 11 цього кодексу - однією з підстав виникнення зобов'язань.

Так, між позивачем і відповідачем у справі виникли зобов'язання з договору поставки, згідно якого, в силу ст. 712 Цивільного кодексу України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або у інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов договору, з урахуванням поверненого товару, у період з 13.09.2012 р. по 30.10.2012 р. позивачем поставлено відповідачу товар на загальну суму 24 520 грн. 55 коп., що підтверджується накладними № 0-00127568 від 13.09.2012 р., № 0-00128205 від 14.09.2012 р., № 0-00128749 від 15.09.2012 р., № 0-00129181 від 16.09.2012 р., № 0-001129652 від 17.09.2012 р., № 0-00130720 від 19.09.2012 р., № 0-00121247 від 20.09.2012 р., № 0-00131712 від 21.09.2012 р., 0-00132232 від 22.09.2012 р., № 0-00132614 від 23.09.2012 р., № 0-00133142 від 24.09.2012 р., № 0-00133682 від 25.09.2012 р., № 0-00134201 від 26.09.2012 р., № 0-00134726 від 27.09.2012 р., № 0-00135237 від 28.09.2012 р., № 0-00135794 від 29.09.2012 р., № 0-00136201 від 30.09.2012 р., № 0-00137246 від 02.10.2012 р., № 0-00137731 від 03.10.2012 р., № 0-00138273 від 04.10.2012 р., № 0-00138847 від 05.10.2012 р., № 0-00139429 від 06.10.2012 р., № 0-00139880 від 07.10.2012 р., № 0-00140350 від 08.10.2012 р., № 0-00140924 від 09.10.2012 р., № 0-00141484 від 10.10.2012 р., № 0-00142018 від 11.10.2012 р., № 0-00142526 від 12.10.2012 р., № 0-00142998 від 13.10.2012 р., № 0-00143471 від 14.10.2012 р., № 0-00144011 від 15.10.2012 р., № 0-00144429 від 16.10.2012 р., № 0-00144982 від 17.10.2012 р., № 0-00145548 від 18.10.2012 р., № 0-00146115 від 19.10.2012 р., № 0-00146598 від 20.10.2012 р., № 0-00147054 від 21.10.2012 р., № 0-00147536 від 22.10.2012 р., № 0-00148169 від 23.10.2012 р., № 0-00148685 від 24.10.2012 р., № 0-00149298 від 25.10.2012 р., № 0-00149751 від 26.10.2012 р., № 0-00150284 від 27.10.2012 р., № 0-00150792 від 28.10.2012 р., № 0-00151287 від 29.10.2012 р., № 0-00151798 від 30.10.2012 р., яка підписані сторонами.

Як стверджує позивач у позовній заяві, відповідач в порушення п. 6.1.1. договору не розрахувався за отриманий товар, у зв"язку з чим на момент подачі позовної заяви /16.0.2015 р. дата формування позовної заяви/ за відповідачем утворилась заборгованість в сумі 24 520 грн. 55 коп., що підтверджується матеріалами справи.

З метою досудового врегулювання спору, 13 жовтня 2014 року позивачем на адресу відповідача надіслано претензію № 1/268 з вимогою терміново погасити у добровільному порідку існуючу заборгованість в сумі 24 745 грн. 60 коп.. Однак, дана претензія відповідачем залишена без відповіді та задоволення.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько - господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до положень статей 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, у встановлений строк (термін) його виконання та вимог цього кодексу, інших активів цивільного законодавства, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Приймаючи до уваги наведене та беручи до уваги те, що всупереч умов договору № 0001 від 01.09.2011 р. та вимог діючого законодавства, свої зобов'язання по оплаті вартості поставленого товару відповідач не виконав в повному обсязі, а тому суд визнає позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товар за договором в сумі 24 520 грн. 55 коп. правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Позивач у позовній заяві, просить суд стягнути з відповідача, який прострочив виконання грошового зобов"язання 33 303 грн. 46 коп. - 48 % річних та 18 810 грн. 45 коп. інфляційні нарахування.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 8.2.2. договору у випадку прострочення виконання грошових зобов"язань по оплаті вартості товару покупець сплачує на користь постачальника 48 % річних з простроченої суми.

Здійснивши перерахунок 48% річних та інфляційних нарахувань, суд встановив, що за період з 13.09.2012 р. по 06.08.2015р. з відповідача підлягає стягненню 33 303 грн. 46 коп. 48 % річних та 18 183 грн. 61 коп. інфляційні нарахування.

Відповідно до ст.ст. 33,43 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

На день розгляду справи докази погашення відповідачем заявлених позивачем вимог в матеріалах справи відсутні.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, а також враховуючи, що позивачем доведено обґрунтованість позовних вимог, а відповідачем в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростовано, господарський суд дійшов висновку, що позов нормативно та документально доведений, та підлягає до часткового задоволення, в сумі 71 007 грн. грн. 62 коп., з яких: 24 520 грн. 55 коп. сума основного боргу, 18 183 грн. 61 коп. - інфляційні нарахування та 33 303 грн. 46 коп. - 48 % річних.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на сторін пропорційно вимогам, правомірність яких встановлена судом.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з приватного підприємства "Хлібодар", вул. Дичківська, 1А, с. Великі Бірки, Тернопільський район, Тернопільська область, ідентифікаційний код 32750338 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільхлібпром", вул. С. Будного, 3, м. Тернопіль, ідентифікаційний код 30836947 24 520 грн. 55 коп. суму основного боргу, 18 183 грн. 61 коп. - інфляційні нарахування, 33 303 грн. 46 коп. - 48 % річних та 1 812 грн. 05 коп. в повернення сплаченого судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

3. В решті частини позову відмовити.

4. На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторонами може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня його прийняття (підписання 02 жовтня 2015 року) через місцевий господарський суд.

Суддя А.М. Сидорук