РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2015Справа №910/21174/15

за позовом Житлово-будівельного кооперативу " Мотозаводець-8"

до Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал"

про стягнення безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 42 783,72 грн.

Суддя Полякова К.В.

Представники сторін:

Від позивача: Гурська А.С. (дов. №б/н від 05.08.2015)

Від відповідача: Довгалюк А.В. (дов. №907 від 20.08.2015)

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Житлово-будівельного кооперативу " Мотозаводець-8" до Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" про стягнення безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 42 783,72 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю у відповідача обов'язку повернути суму грошових коштів у розмірі 42 783,72 грн., які за твердженням позивача є помилково перерахованими.

Ухвалою суду від 20.08.2015 порушено провадження у справі та призначено справу до розгляду на 03.09.2015 року.

У судовому засідання 03.09.2015 судом оголошено перерву до 29.09.2015 року.

29.09.2015 під час судового засідання представник позивача позовні вимоги просив задовольнити, посилаючись на обставини та факти, викладені у позові та додаткових письмових поясненнях.

Представник відповідача у свою чергу, заперечував проти позову, про що надав письмові пояснення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

15.10.2004 між Відкритим акціонерним товариством "Акціонерна компанія "Київводоканал" (постачальник) та Житлово-будівельним кооперативом "Мотозаводець-8" (абонент) укладено Договір на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі №05080/4-05 (далі - договір).

У подальшому, Публічне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" звернулось до господарського суду міста Києва із позовною заявою до Житлово-будівельного кооперативу "Мотозаводець-8", в якій просило стягнути з відповідача 70 006,79 грн. основного боргу, 4 086,65 грн. 3% річних, 2 356,58 грн. пені, 2 473,37 грн. штрафу та 12 323,99 грн. інфляційних втрат.

Рішенням господарського суду міста Києва від 22.10.2014 у справі №910/16476/14, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.01.2015 та постановою Вищого господарського суду від 23.03.2015, вказаний позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 1 493,90 грн. основного боргу та 29,91 грн. витрат по сплаті судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

У межах розгляду справи №910/16476/14 судом досліджено та визначено, що укладеним між сторонами договором не врегульовані відносини з постачання позивачем відповідачу холодної води для виготовлення з неї гарячої води.

Так, суд встановив, що у період з червня 2012 року по червень 2014 року позивачем надано послуги постачання питної води та стоків цієї води на суму 157 588,08 грн., а відповідачем у вказаний період сплачено 253 885,54 грн., з яких 97 791,36 грн. у період з червня 2012 року по вересень 2013 року в добровільному порядку ним перераховано за воду по коду 5-50402.

Частиною 2 статті 35 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Із матеріалів справи вбачається, що 26.03.2015 ЖБК «Мотозаводець-8» звернулось до ПАТ АК «Київводоканал» із листом, в якому просило провести зарахування грошових коштів у розмірі 97 791,36 грн. у рахунок наступних платежів на код 5-402 (питна холодна вода та стоки), посилаючись на обставини, встановлені рішенням суду у справі №910/16476/14 від 22.10.2014 року.

Надалі, позивач 11.06.2015 звернувся до ПАТ АК «Київводоканал» із листом, в якому просив здійснити зарахування 42 783,72 грн. в рахунок наступних платежів за кодом 5-402, оскільки у квітні 2015 року частково, а саме у розмірі 55 007,64 грн. грошові кошти було переведено на код 5-402 з коду 5-50402.

У відповідь на звернення позивача, ПАТ АК «Київводоканал» направило лист №5060/8/8/02-15 від 26.06.2015, в якому проінформувало ЖБК «Мотозаводець-8» про зняття з коду 5-402 суму 55 007,64 грн., на виконання наказу Господарського суду міста Києва №910/16476/14 від 04.02.2015, а також повідомлено, що інших дій не передбачено.

Таким чином, оскільки відповідачем зарахування грошових коштів у розмірі 42 783,72 грн. не здійснено на код 5-402, як того просив позивач, останній звернувся із даним позовом до суду, у межах якого просить стягнути з ПАТ АК «Київводоканал» 42 783,72 грн.

У свою чергу, відповідач заперечуючи проти позову, у відзиві та своїх письмових поясненнях зауважує на тому, що ним, як постачальником, знято з обліку за розрахунками позивача грошову суму у розмірі 55 007,64 грн., з тих підстав, що у задоволенні позовних вимог про стягнення вказаної суми було відмовлено, про що зазначено у рішенні №910/16476/14, у той час як заявлено до стягнення було 56 501,54 грн. Також, відповідач заперечує проти правового обґрунтування позовних вимог.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Нормами частини 1 статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Пунктом 1 частини 2 зазначеної статті визначені підстави виникнення цивільних прав та обов'язків, якими зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Таким чином, обов'язковою умовою, з якою законодавець пов'язує виникнення даного виду зобов'язань, є відсутність правової підстави для набуття майна однією особою за рахунок іншої особи.

Відповідно до ст. 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі й гроші. Майном, як особливим об'єктом відповідно до ст. 190 ЦК України вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки.

Отже, у силу юридичного факту володіння грошовими коштами без достатньої правової підстави, у володільця, згідно ст. 1212 ЦК України, виникає зобов'язання повернути такі кошти на користь особи, яка має відповідні права на такі кошти.

Оскільки судом у межах розгляду справи 910/16476/14 встановлено відсутність грошового зобов'язання ЖБК «Мотозаводець-8» по оплаті послуг з постачання води для виготовлення гарячої, відповідно до ст. 1212 ЦК України у відповідача виникло зобов'язання по поверненню позивачу 97 791,36 грн. раніше сплачених на користь відповідача за кодом 5-50402 (питна вода для виготовлення гарячої води).

Також, суд відзначає, що дії відповідача, а саме перерозподіл грошових коштів у розмірі 55 007,64 грн. на підставі наказу Господарського суду міста Києва №910/16476/14, свідчить про визнання ПАТ АК «Київводоканал» обов'язку зарахування грошових коштів за кодом 5-402 з рахунку 5-50402.

Наразі, суд відзначає про безпідставність заперечень відповідача щодо підстав списання грошових коштів у розмірі 55 007,64 грн., як суми позовних вимог, що не підлягали задоволенню, оскільки предметом розгляду у межах справи №910/16476/14 було стягнення суми заборгованості у загальному розмірі75 268,76 грн., яка складалась з 70 006,79 грн. основного боргу, 4 086,65 грн. 3% річних, 2 356,58 грн. пені, 2 473,37 грн. штрафу та 12 323,99 грн. інфляційних втрат, у той час як судом задоволено стягнення 1 493,90 грн. - основного боргу.

Згідно з ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до п. 4 ст. 129 Конституції України, ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, а за загальним правилом тягар доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

З'ясувавши обставини справи та надавши оцінку доказам за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення грошових коштів у розмірі 42 783,72 грн. підлягають задоволенню.

Нормами статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Оскільки спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, то судові витрати - судовий збір - відповідно до приписів статті 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 32-34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов Житлово-будівельного кооперативу " Мотозаводець-8" до Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" про стягнення безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 42 783,72 грн. - задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" (01015, місто Київ, вулиця Лейпцизька, будинок 1-А; ідентифікаційний код 03327664) на користь Житлово-будівельного кооперативу " Мотозаводець-8" (04201, місто Київ, вулиця Полярна, будинок 6-А, квартира 22; ідентифікаційний код 22883709) грошові кошти у розмірі 42 783 (сорок дві тисячі сімсот вісімдесят три) гривні 72 копійки та 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) гривень 00 копійок витрат зі сплати судового збору.

Рішення постановлено у нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частину у судовому засіданні 29.09.2015 року.

Повний текст рішення буде складено протягом п'яти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Наказ видати відповідно до статті 116 Господарського процесуального кодексу України, після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено

та підписано 05.10.2015 року

Суддя К.В. Полякова