ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2015 р. Справа № 917/1817/15

За позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго", вул.Комарова, 2а, м.Полтава, 36008

до Публічного акціонерного товариства "Тепловозоремонтний завод", вул.Гайового, 30, м.Полтава, 36030

про внесення змін у договір

Суддя Гетя Н.Г.

Представники:

від позивача: Міняйло Г.Ю.

від відповідача: не з'явився

Після виходу з нарадчої кімнати суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення та оголосив дату складання повного рішення (ст.85 ГПК України).

Суть справи: розглядається позовна заява про внесення з 01.08.2014 р. змін у договір № 3791 на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води, запропонованих в проекті Додаткової угоди № 1 в редакції позивача.

Представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягає з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач явку повноважного представника в засідання суду повторно не забезпечив, причини неявки не повідомив, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи про що свідчить повідомлення про вручення ухвали суду від 15.09.2015 р. Відомості про державну реєстрацію відповідача підтверджуються даними, що містяться на веб-сайті Єдиного державного реєстру юридичних осіб і фізичних осіб-підприємців (діє відповідно до наказу Міністерства юстиції України №18 46/5 від 14.12.2012 р.)

Таким чином, відповідач двічі належним чином повідомлявся про дату та час слухання справи. Судом відкладався розгляд справи для належного повідомлення відповідача про час та місце судового розгляду та надання можливості надати пояснення стосовно спору.

Згідно ст. 69 ГПК України спір має бути вирішено протягом двох місяців з дня надходження позовної заяви. В даному випадку цей строк закінчується, а тому суд не може більше відкладати розгляд справи.

Відповідно до ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР) щодо права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, закінчення встановленого ст. 69 ГПК України строку вирішення спору, відсутність клопотання щодо продовження строку вирішення спору, спір розглядається за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд встановив:

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що основним напрямком діяльності підприємства «Полтаватеплоенерго» є забезпечення тепловою енергією на опалення та підігрів води житлового фонду, комунально-побутових та інших об'єктів на території м. Полтави.

Позивач являється теплогенеруючою та теплопостачальною організацією в розумінні статті 1 Закону України "Про теплопостачання" (далі - Закон) як суб'єкт господарської діяльності, який має у користуванні теплогенеруюче обладнання та постачає споживачам теплову енергію.

В свою чергу споживачем теплової енергії Законом визначена фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.

ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» забезпечує тепловою енергією у вигляді гарячої води на опалення та гаряче водопостачання будівлю гуртожитку по пров. Соколова, 9.

Як зазначає позивач, у зв'язку з тим, що відповідач ухилявся від укладення договору на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води, а саме ніяким чином не реагував на пропозиції позивача про укладення відповідного договору, останній вважається укладеним на підставі рішення господарського суду Полтавської області в справі № 917/1721/14 від 03.11.2014. яке залишене в силі постановою Харківського апеляційного господарського суду від 12.01.2015.

За вказаними рішеннями судів договір на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води укладений на умовах щодо визначення обсягів теплової енергії на опалення будівлі гуртожитку згідно теплового навантаження в розмірі 0,132784 Гкал/год (пункт 15 договору).

Окрім того, пунктами 17 та 18 цього договору визначений наступний порядок визначення обсягів гарячого водоспоживання мешканцями гуртожитку. Обсяг теплової енергії, який постачається Споживачу в розрахунковому періоді на підігрів води, визначається розрахунковим способом на підставі показань приладу обліку гарячої води відповідно до пункту 5 Додатку № 1. Облік споживання гарячої води проводиться по лічильнику Метрон.

В пункті 5 додатку № 1 до договору визначено, що обсяг спожитої гарячої води в метрах кубічних шляхом застосування необхідних коефіцієнтів, на підставі визначеної формули перетворюється на обсяг споживання теплової енергії в 1 кал.

До обсягів як споживання теплової енергії на опалення так і теплової енергії на підігрів води застосовувався тариф на теплову енергію в розмірі 290,08 грн. (з ПДВ) за 1 Гкал.

Тариф на теплову енергію у такому розмірі встановлений підприємству «Полтаватеплоенерго» на підставі постанови Національної комісії регулювання ринку електроенергетики № 1773 від 14.12.2010 року «Про затвердження тарифів на теплову енергію ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» (чинна на момент внесення пропозиції про укладення договору).

Проте, 27.06.2014 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг прийнято постанову № 858 «Про встановлення Полтавському обласному комунальному виробничому підприємству теплового господарства «Полтаватеплоенеро» тарифів на послугу з централізованого постачання гарячої води», відповідно до якої підприємству встановлено тариф на послугу з централізованого постачання гарячої води для потреб управителів багатоквартирних будинків на рівні 20,36 грн за 1 куб.м (без податку на додану вартість). Ця постанова набрала чинності з 1 липня 2014 року.

У відповідності до пункту 6 Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затвердженого указом Президента України № 715/2014 від 10.09.2014, НКРЕКП для забезпечення виконання покладених на нього завдань і функцій має право приймати у межах своєї компетенції рішення, що є обов'язковими до виконання суб'єктами природних монополій.

Таким чином, як зазначає позивач, враховуючи, що необхідно застосовувати новий тариф, тому умови договору щодо визначення обсягів споживання послуги з централізованого гарячого водопостачання підлягали зміні.

У зв'язку з цим 22.04.2015 на адресу місцезнаходження відповідача направлено пропозицію про внесення змін у договір та проект додаткової угоди №1.

Зокрема, в проекті додаткової угоди запропоновано внести до договору зміни щодо приведення предмету договору у відповідність до правовідносин, що склалися, доповнивши його послугою з централізованого постачання гарячої води; зміни порядку визначення обсягів гарячого водопостачання гуртожитку, а також розміру тарифів на відповідну послугу.

Як зазначає позивач, відповідь на вказану пропозицію відповідач не надав, додаткову угоди підписану та скріплену печаткою підприємства не повернув.

Вважаючи свої права порушеними позивач звернувся до суду з позовом про внесення змін до Договору № 2833 на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води від 01.10.2009 року, за редакцією Додаткової угоди № 1, що запропонована відповідно до укладення згідно пропозицією № 30.1-01/04 від 25.03.2015 р.

При вирішення спору суд приймає до уваги наступне.

Правовідносини між позивачем та відповідачем регулюються положеннями Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Законом України "Про теплопостачання Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг по централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (надалі - Правила № 630), Правилами користування тепловою енергією, затвердженими Кабінетом Міністрів України від 03. 10.2007 року № 1198 (надалі - Правила № 1198).

Відповідно до ст. 67 ГК України, відносини підприємства з іншими підприємствами організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Відповідно до статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальпик) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається, (ч. 2 ст. 275 ГК України).

Частиною 3 статті 24 Закону України "Про теплопостачання" передбачено, що одним з основних обов'язків споживача теплової енергії є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Згідно з ч. 4 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу, а у ч. 1 ст. 25 цього Закону також визначено, що теплогенеруюча, теплотранспортна та теплопостачальна організації мають право укладати договори купівлі-продажу теплової енергії із споживачами.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з централізованого постачання гарячої води для об'єктів усіх форм власності є суб'єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).

Зміни у цьому законі, які набрали чинності 16.04.2014 і зумовили необхідність встановлення підприємствам тарифів на послугу з централізованого опалення для такої категорії споживачів як управителі багатоквартирних будинків.

Тобто, приведення договірних відносин у відповідність до обставин, що склалися є обов'язковим для сторін цього позову в силу закону, а відсутність договірних відносин між позивачем та відповідачем в частині надання послуги з централізованого постачання гарячої води є порушенням чинного законодавства у сфері теплопостачання.

Відповідач фактично споживає послугу з централізованого постачання гарячої води гуртожитку по пров. Соколова, 9, проте від внесення змін у договір на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води на умовах запропонованих теплопостачальною організацією ухиляється.

Частиною 2 статті 188 господарського кодексу України передбачено, що сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду (ч. З ст.188 ГК України).

Статтею 188 господарського кодексу України у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду (ч. 5 ст. 188 ГК України).

Відповідно до ч. 2 статті 20 Господарського кодексу України кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Згідно зі ст. 11 господарського процесуального кодексу України підприємство чи організація, які вважають за необхідне змінити чи розірвати договір, надсилають пропозиції про це другій стороні за договором.

Підприємство, організація, які одержали пропозицію про зміну чи розірвання договору, відповідають на неї не пізніше 20 днів після одержання пропозиції. Якщо підприємства і організації не досягли згоди щодо зміни чи розірвання договору, а також у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення господарського суду.

Сторони договору на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води № 3791 не досягли згоди щодо зміни його умов, а отже такий спір підлягає вирішенню судом.

Відповідно до ч. 2 статті 20 Господарського кодексу України кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом, зокрема установлення, зміни і припинення господарських правовідносин.

Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є зміна правовідношення.

Враховуючи те, що запропоновані позивачем зміни до договору обґрунтовані вимогами законодавства і не суперечать йому, а відповідач в установлений строк не надав позивачу обґрунтованих заперечень щодо зміни запропонованих умов, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Що стосується моменту, з якого слід вважати зміненим договір № 3791 на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води, суд зазначає наступне.

Положеннями ч. 5 ст. 188 ГК України визначено, що якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 653 ЦК України визначено, що у разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

З матеріалів справи, вбачається, що позивач поставив питання про зміну договору з 01.08.2014, р. прагнучи надати його умовам зворотної сили, проте сторонами не досягнуто згоди щодо цього, а отже, така вимога суперечить приписами ст. 653 ЦК України та ст. 188 ГК України.

Частиною 2 ст. 49 ГПК України визначено, що якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Положенням п. 4.7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" № 7 від 21.02.2013 р. передбачено, що зазначена норма виступає процесуальною санкцією, яка застосовується господарським судом незалежно від того, чи заявлялося відповідне клопотання заінтересованою стороною.

У такому застосуванні суду слід виходити з широкого розуміння даної норми, маючи на увазі, що передбачені нею наслідки можуть наставати і в разі неправомірної бездіяльності винної особи, яка не вжила заходів до поновлення порушених нею прав і законних інтересів іншої особи (зокрема, ухилялася від задоволення її заснованих на законі вимог), що змусило останню звернутися за судовим захистом.

Враховуючи, що відмова відповідача від пропозиції підписати додаткову угоду до договору на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води № 3791 від 12.01.2015 року, перешкоджала вирішенню спору у досудовому порядку, суд дійшов висновку про покладення на відповідача судового збору в сумі 1218,00 грн.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Внести зміни у договір № 3791 на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води, укладеного на підставі рішення господарського суду Полтавської області № 917/1721/14 від 03.11.2014 р. між Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства "Полтаватеплоенерго" та Публічним акціонерним товариством "Тепловозоремонтний завод", викладені в проекті Додаткової угоди № 1 в наступній редакції:

Пункт 1 Договору змінити та викласти в наступній редакції:

Предметом цього договору є:

- постачання теплової енергії у вигляді гарячої води на опалення приміщення "Споживача" до межі розподілу теплової мережі будівлі по пров. Соколова, 9 - гуртожиток;

- надання послуг з централізованого постачання гарячої води "Споживачу" за адресою пров. Соколова, гуртожиток.

Розділ «Якість послуг» договору змінити та викласти в наступній редакції:

п. 3 Якість послуги з постачання гарячої води, що надається "Теплопостачальною організацією", повинна відповідати вимогам, встановленим Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005, та іншим нормам чинного законодавства України.

п. 4 Якість теплопостачання повинна відповідати вимогам, встановленим Правилами користування тепловою енергією, затвердженими Постановою КМУ № 1198 від 03.10.2007 та іншим нормам чинного законодавства України.

''Споживач" має право на перевірку якості постачання теплової енергії у вигляді гарячої води на опалення якості, надання послуг з централізованого постачання гарячої води, що надається "Теплопостачальною організацією", з обов'язковим складанням відповідного акту спільно з представником служби контролю за якістю теплопостачання (тел.51-04-81), з подальшим визначенням причин у разі відхилення від нормативних показань.

Пункт 6 а) розділу «Права та обов'язки "Теплопостачальної організації""» викласти в наступній редакції:

а) необхідну кількість та якість води від мережі на опалення та послугу з централізованого постачання гарячої води;

Абзац 1 пункту 14 розділу «Права та обов'язки "Споживача"» договору змінити, виклавши в наступ редакції:

"Споживач" несе відповідальність за технічний стан і експлуатацію внутрішніх систем опалення та гарячого водопостачання, вузлів обліку гарячої води, за самовільну зміну діаметрів сопел на елеваторних вузлах, за зрив і пошкодження пломб і своєчасно здійснює...

Пункт 14 розділу «Права та обов'язки "Споживача"» договору доповнити підпунктом 14 д) , в наступній редакції:

14д) "Споживач" повинен забезпечувати своєчасне проведення державного метрологічного контролю комерційних приладів обліку в терміни, встановлені органами Держстандарту України, за власні кошти.

Пункт 5 Додатку № 1 «Розрахунок обсягу теплової енергії» до договору, вважати таким, що втратив чинність 3 01.08.2014.

Пункт 17 розділу «Облік теплової енергії» договору змінити та викласти в наступній редакції:

Обсяг наданих «Споживачу» послуг з централізованого постачання гарячої води визначається на підставі даних КП «Полтававодоканал», повідомлених підприємству.

Пункт 18 розділу «Облік теплової енергії» договору доповнити абзацом наступного змісту:

Застосовується до розрахунку показання приладу вузла обліку гарячої води, який має клейма та свідоцтво і проходження державної метрологічної перевірки, термін дії якої не скінчився.

Пункт 19 розділу «Облік теплової енергії» договору змінити та викласти в наступній редакції:

Засоби обліку гарячої води підлягають періодичній перевірці. Періодична перевірка лічильників гарячої води проводиться у строк, що не перевищує одного місяця. За цей час "Споживач" сплачує за послуг централізованого постачання гарячої води, згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередні три місяці на підставі даних КП «Полтававодоканал», повідомлених підприємству. У разі несправності засобів обліку, що не підлягає усуненню, знаходження їх на повірці більше одного місяця, втручання в їх роботу, платта за послуги з моменту їх виявлення вноситься, згідно з нормативним розрахунком.

Нормативний розрахунок кількості гарячої води:

G = 50* 146 * 30,4 * 10-3 =221,92 м3/місяць, де:

- 50- норма витрат гарячої води на 1-го працівника, л/добу (згідно Державних будівельних норм України;

- 146 -кількість мешканців, чол.;

- 30,4 - середня за рік кількість днів використання гарячої води на місяць.

Пункт 21 розділу «Розрахунки за користування тепловою енергією» змінити та викласти в наступній редакції:

Розрахунки за відпущену теплову енергію та послугу з централізованого постачання гарячої води проводяться відповідно до тарифів, встановлених уповноваженим органом та діючих на період постачання теплової енергії.

Пункт 22 розділу «Розрахунки за користування тепловою енергією» змінити та викласти в наступній редакції:

Тариф на теплову енергію для потреб населення - 315,98 грн./Гкал (без ПДВ).

Тариф на теплову енергію для потреб населення - 541,69 грн./Гкал (без ПДВ) з 01.04.2015.

Тариф на послугу з централізованого постачання гарячої води для потреб управителів багатоквартирних будинків за відсутності рушникосушильників - 20,36 гри за 1 куб.м. (без ПДВ) з 01.08.2014.

Тариф на послугу з централізованого постачання гарячої води для потреб управителів багатоквартирних будинків за відсутності рушникосушильників - 31,43 грн за 1 куб.м. (без ПДВ) з 01.04.2015 р.

Оплата за послугу з централізованого постачання гарячої води проводиться за фактично використану кількість гарячої води.

3.В іншій частині позовних вимог - відмовити

4. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Тепловозоремонтний завод" (вул.Гайового, 30, м.Полтава, 36030, ) на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (36008, м. Полтава, вул. Комарова, 2а, ) - 1218,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ з набранням чинності цим рішенням.

Повне рішення складено 08.10.2015 р.

Суддя Н.Г. Гетя