РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2015Справа №910/19659/15

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Вінкхаус України"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Август-Плюс"
простягнення 618 804 грн 60 коп.
Представники сторін:
від позивача:Німчук О.О. - представник за довіреністю
від відповідача: не з'явились
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

30.07.2015 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінкхаус України" з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Август-Плюс" про стягнення 618 804 грн 60 коп. авансових платежів за договором оренди нежитлових приміщень № 10 від 01.03.2015.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеної між сторонами додаткової угоди № 1 до договору оренди нежитлових приміщень № 10 від 01.03.2015 не виконав взяті на себе зобов'язання щодо повернення гарантійного платежу за липень 2015 року, у зв'язку з чим в останнього виникла заборгованість у розмірі 618 804 грн 60 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.08.2015 порушено провадження у справі № 910/19659/15 та справу призначено до розгляду на 20.08.2015.

17.08.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли письмові пояснення.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва від 19.08.2015 у зв'язку із тривалим лікарняним судді Літвінової М.Є., справу № 910/19659/15 передано на повторний автоматичний розподіл.

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями (повторний розподіл) справу № 910/19659/15 передано на розгляд судді Плотницькій Н.Б.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.08.2015 справу № 910/19659/15 прийнято до провадження та призначено до розгляду на 05.10.2015.

Представник відповідача у судове засідання 05.10.2015 не з'явився, клопотання про відкладення розгляду справи не подав, вимоги суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 019.

У судове засідання 05.10.2015 з'явився представник позивача та надав пояснення по суті спору, відповідно до яких в повному обсязі підтримав заявлені позовні вимоги та просить суд їх задовольнити.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувається з урахуванням положень статті 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

У судовому засіданні 05.10.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

29.07.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Август - Плюс" (орендодавець за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вінкхаус України" (орендар) укладено договір оренди нежитлових приміщень № 17, відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове платне користування (оренду) нежитлові приміщення розташовані в будівлі за адресою: Київська область, смт. Гостомель, вул. Леніна, 68.

У відповідності до пункту 9.1. договору даний договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками та скріплення печатками сторін і діє до 26.07.2017.

Дія цього договору припиняється в результаті: закінчення строку, на який його було укладено; дострокового припинення за взаємної згоди сторін. При цьому, пропозиція про дострокове припинення договору має бути направлена іншій стороні не менше як за три місяці до запланованої дати припинення договору та повернення приміщення орендодавцю; дострокового припинення на вимогу орендодавця, якщо орендар не оплачує орендну плату та інші платежі, передбачені договором протягом одного місяця; дострокового розірвання за рішенням суду; з інших підстав, передбачених законом та цим договором (пункт 9.3 договору).

Згідно з пунктом 2.1. договору орендодавець 01 березня 2015 року передає приміщення орендарю у користування. Про передачу приміщення складається акт прийому-передачі приміщень, який підписується повноважними представниками сторін.

Відповідно до пункту 2.3 договору при поверненні приміщень з оренди, акт приймання передачі-повернення приміщення з орендного користування складається сторонами протягом наступного останнього дня строку оренди (строку дії договору, зазначеного в пункті 9.1.), або з дати дострокового припинення цього договору.

Пунктом 3.4 договору після підписання сторонами цього договору, на протязі липня 2014 року орендар оплачує орендодавцю суму, що дорівнює місячному орендному платежу орендаря по оплаті орендної плати, яка після передачі приміщення в орендне користування за відповідним актом прийому передачі, буде зарахована орендодавцем в рахунок оплати орендарем орендної плати за перший повний місяць оренди приміщень (жовтень 2014 року). На протязі серпня 2014 року орендар сплачує орендодавцю суму, що дорівнює місячному орендному платежу, яка після підписання акту приймання-передачі приміщень у користування, буде зарахована орендодавцем в рахунок оплати орендарем орендної плати за повний передостанній місяць оренди. На протязі вересня 2014 року орендар сплачує орендодавцю суму, що дорівнює місячному орендному платежу, яка після підписання акту приймання-передачі приміщень у користування, буде зарахована орендодавцем в рахунок сплати орендарем орендної плати за повний останній місяць оренди.

На виконання умов договору позивачем було оплачено, виставлені відповідачем рахунки-фактури № СФ-0000167 від 20.08.2014 та № СФ-0000178 від 22.09.2014, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями № 1284 від 21.08.2014 на суму 206 933 грн 00 коп. з призначенням платежу: "Передплата за оренду приміщень у червні 2017 року згідно з договором № 17 від 29.07.2014." та № 1456 від 23.09.2014 на суму 206 933 грн 00 коп. з призначенням платежу: "Передплата за оренду приміщень у травні 2017 року згідно з договором № 17 від 29.07.2014."

Як встановлено судом, 01.10.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Август - Плюс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вінкхаус України" підписано акт № 1 приймання передачі нежитлових приміщень згідно договору № 17 від 29.07.2014, відповідно до якого відповідач передав, а позивач прийняв у тимчасове платне користування (оренду) нежитлові приміщення згідно договору № 17 від 29.07.2014 за адресою: Київська область, смт. Гостомель, вул. Леніна, 68.

17.02.2015 між сторонами укладено додаткову угоду № 1 до договору оренди нежитлових приміщень від 29.07.2014 № 17, відповідно до умов якої змінено термін дії договору, а саме визначили, що договір діє до 28.02.2015. А також текст договору доповнено пунктом 9.1.1 наступного змісту: "У зв'язку з припиненням даного договору оренди, сторони вирішили авансові платежі за 2 останні місяці оренди, сплачені орендарем згідно з пунктом 3.4 даного договору, зарахувати в оплату авансових платежів за два останні місяці оренди за новим договором оренди між сторонами, щодо цього ж предмету оренди".

01.03.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Август - Плюс" (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вінкхаус України" (орендар) укладено договір оренди нежитлових приміщень № 10 щодо того ж предмету оренди.

Згідно з пунктом з пунктом 3.1 договору орендна плата сплачується в національній валюті України - гривні в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок орендодавця, що вказаний наприкінці цього договору, авансовим платежем не пізніше 28 числа місяця, який передує перед оплачуваним місяцем оренди приміщення.

Відповідно до пункту 3.4 договору після підписання сторонами цього договору, на протязі березня 2015 року орендар оплачує орендодавцю суму, що дорівнює місячному орендному платежу орендаря по оплаті орендної плати, яка після передачі приміщення в орендне користування за відповідним актом прийому передачі, буде зарахована орендодавцем в рахунок оплати орендарем орендної плати за перший повний місяць оренди приміщень (березень 2015 року). Орендар сплачує орендодавцю авансовий платіж за останні два місяця оренди у розмірі передбаченим пунктом 3.2. договору наступним чином: на протязі 2 (двох) календарних днів з моменту підписання сторонами акту приймання передачі приміщень - 100% (сто процентів) від суми авансового платежу. У майбутньому цей авансовий платіж зараховується, як оплата оренди приміщення за останні два місяця оренди.

На виконання умов договору позивачем було оплачено, виставлений відповідачем рахунок-фактури № СФ-0000120 від 20.08.2014 та № СФ-0000178 від 22.09.2014, що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 845 від 23.06.2015 на суму 206 933 грн 00 коп. з призначенням платежу: "Передплата за оренду приміщень за липень 2017 року згідно з договором № 010 від 01.03.2015".

30.06.2015 між сторонами підписано додаткову угоду № 1 до договору оренди нежитлових приміщень № 10 від 01.03.2015, відповідно до умов якої у зв'язку з втратою орендодавцем права власності на приміщення, оренда яких є предметом договору оренди нежитлових приміщень № 10 від 01.03.2015, сторони вирішили: достроково припинити дію договору оренди нежитлових приміщень № 10 від 01.03.2015. Останнім місяцем оренди за договором оренди нежитлових приміщень № 10 від 01.03.2015 вважати червень 2015 року. Станом на 30 червня 2015 року сторони зобов'язуються повернути/прийняти орендовані приміщення та майно, яке в них знаходиться, про що скласти відповідні акти прийому-передачі. Гарантійний платіж (оренда плата за два останні місяці оренди) та оренда плата за липень 2015 року в загальній сумі 618 804 грн 60 коп., які сплачені авансом орендарем, підлягають поверненню орендодавцем протягом 7-ми днів з моменту підписання даної додаткової угоди.

Як встановлено судом, 30.06.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Август - Плюс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вінкхаус України" підписано акт № 2 приймання передачі нежитлових приміщень згідно договору № 10 від 30.06.2015, відповідно до якого відповідач прийняв, а позивач передав з тимчасового платного користування (оренди) нежитлові приміщення згідно договору № 10 від 01.03.2015 за адресою: Київська область, смт. Гостомель, вул. Леніна, 68.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

В силу норм статті 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором оренди.

Відповідно до норм частини 1 та 2 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Згідно з частиною 3 статті 283 Господарського кодексу України об'єктом оренди можуть бути: державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як цілісні майнові комплекси, тобто господарські об'єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об'єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання; нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення); інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб'єктам господарювання.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (частина 6 статті 283 Господарського кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк

Згідно з нормами частин 1, 3, 5 статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини 1 статті 286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Судом встановлено, що відповідач в порушення умов договору та норм чинного законодавства не виконав взяті на себе зобов'язання щодо повернення гарантійного платежу за два останні місяці оренди та орендної плати за липень 2015 року у розмірі 618 804 грн 60 коп., у зв'язку у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 618 804 грн 60 коп., що також не було спростовано відповідачем, зокрема, відповідачем не надано суду доказів повернення гарантійного платежу за два останні місяці оренди та орендної плати за липень 2015 року у розмірі 618 804 грн 60 коп.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вищенаведене та встановленням факту невиконання відповідачем обов'язку з повернення гарантійного платежу за липень 2015 року у розмірі 618 804 грн 60 коп. вимоги позивача про стягнення з відповідача 618 804 грн 60 коп. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Kеруючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Август-Плюс" (04074, м. Київ, вул. Лугова, буд. 9, ідентифікаційний код 34613579) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінкхаус Україна" (04074, м. Київ, вул. Лугова, буд. 9, ідентифікаційний код 32380145) заборгованість у розмірі 618 804 (шістсот вісімнадцять тисяч вісімсот чотири) грн 60 коп. та судовий збір у розмірі 12 376 (дванадцять тисяч триста сімдесят шість) грн 09 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 07.10.2015

Суддя Н.Б. Плотницька