РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2015Справа №910/22456/15

За позовомМіністерства внутрішніх справ України
До Товариства з обмеженою відповідальністю "Таланлегпром"
Простягнення 9 377,21 грн.
Суддя Мандриченко О.В.

Представники:

Від позивача:Кузьмін О.В., представник, довіреність № 81/2014 від 27.02.2014 р.;
Від відповідача: Кириленко Н.В., представник, довіреність № б/н від 02.01.2015 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Міністерство внутрішніх справ України звернулося до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Таланлегпром" 9 377,21 грн. пені за неналежне виконання зобов'язань з поставки товарів за договором від 13.10.2014 № 290ю.

Провадження у справі за вказаними вимогами порушено ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/22456/15 від 01.09.2015, яку призначено до розгляду на 15.09.2015.

15.09.2015 в ході розгляду спору по суті представник позивача заявлені вимоги підтримав та просив позов задовольнити, посилаючись на порушення відповідачем строків поставки за договором.

Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, оголосивши його в судовому засіданні. Згідно з поданим відзивом,відповідач не заперечує факту прострочення у правовідносинах з позивачем за договором від 13.10.2014 № 290ю, проте просить суд зменшити до 1 000,00 грн. штрафні санкції через обставини непереборної сили.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши оригінали копій документів, що знаходяться у матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Міністерство внутрішніх спав України в якості покупця та Товариство з обмеженою відповідальністю "Таланлегпром" в якості постачальника 13.10.2014 уклали договір на закупівлю взуття різного, крім спортивного, захисного, ортопедичного (черевики з високими берцями утеплені (код згідно з ДКПП: 15.20.1), за умовами якого відповідач зобов'язався у 2014 році поставити, а позивач - прийняти і оплатити обумовлений договором товар, загальна кількість, асортимент, сортимент, номенклатура за сортами, групами, підгрупами, видами, марками, типами, розмірами і вартістю якого визначається у специфікації.

У п. 10.1 договору сторони погодили, що даний правочин набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками, реєстрації у покупця та діє до 31.12.2014, а в частині взаєморозрахунків - до повного виконання.

Відповідно до п. 3.1 та п. 3.2 ціна договору становить 3 493 518,00 грн., включає вартість пакування, маркування та транспортування товару й може бути змінена за взаємною згодою сторін на підставах, визначених законодавством у сфері держзакупівель.

Згідно з п. 5.1 договору постачальник зобов'язується здійснити поставку товару протягом 14-ти календарних днів з дати набрання чинності за адресою одержувача: м. Київ, вул. Молодогвардійська, 28.

Датою поставки товару, за умовами п. 5.2 договору, вважається дата отримання його одержувачем покупця та оформлення у встановленому чинним законодавством порядку акту на прийом матеріальних цінностей Центральної бази ресурсного забезпечення МВС України.

До основних обов'язків постачальника договором від 13.10.2014 було віднесено обов'язок із забезпечення своєчасної поставки товарів у визначені договором строки (п.п. 6.3.1).

Специфікацією, складеною в якості додатку до договору сторони погодили поставку 6 244 пар черевик з високими берцями утеплених (ДСТУ ГОСТ 26167:2009, ТО 1-2011, тип Б) на загальну суму 3 493 518,00 грн.

На підтвердження факту прийняття товару позивачем було приєднано до позовної заяви акти про приймання матеріальних цінностей типової форми № 3-1 від 04.11.2014 № 14-06/265 на суму 55 950,00 грн., від 03.11.2014 № 14-06/262 на суму 559 500,00 грн.,від 03.11.2014 № 14-06/257 на суму 503 550,00 грн., від 29.10.2014 № 14-06/245 на суму 442 005,00 грн., від 28.10.2014 № 14-06/242 на суму 318 915,00 грн., від 28.10.2014 № 14-06/239 на суму 285 345,00 грн., а також видаткову накладну від 27.10.2014 № T-ROM02261 на суму 55 950,00 грн. з відміткою про отримання 04.11.2014, видаткову накладну від 27.10.2014 № T-ROM02240 на суму 559 500,00 грн. з відміткою про отримання 03.11.2014, видаткову накладну від 31.10.2014 № T-ROM02214 на суму 503 550,00 грн. з відміткою про отримання 03.11.2014, видаткову накладну від 29.10.2014 № T-ROM02195 на суму 442 005,00 грн. з відміткою про отримання 29.10.2014, видаткову накладну від 28.10.2014 № T-ROM02160 на суму 318 915,00 грн. з відміткою про отримання 28.10.2014, видаткову накладну від 27.10.2014 № T-ROM02159 на суму 285 345,00 грн. з відміткою про отримання 28.10.2014.

Тобто, матеріалами справи підтверджується, що постачальник порушив строки поставки товару за договором, адже повинен був поставити весь обумовлений договором обсяг не пізніше 27.10.2014, зокрема з прострочення в один день був поставлений товар вартістю 3 782 220,00 грн., з простроченням у п'ять днів - вартістю 1 119 000,00 грн.

Відповідач факт прострочення у правовідносинах з позивачем не заперечив.

Частиною 1 ст. 175 Господарського кодексу України встановлено, що майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарського кодексу України.

Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України вказується, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарськими санкціями, в ст. 217 Господарського кодексу України, визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки, як-то відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Штрафні санкції визначаються ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, як господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

У п.п. 7.2 договору від 13.10.2014 сторони встановили, що за порушення строків виконання зобов'язання щодо поставки товару з постачальника стягується пені у розмірі 0,1 % вартості товару з якого допущено прострочення виконання за кожний день прострочення.

Зважаючи на наявні у справі фактичні дані, якими стверджується прострочення відповідача, приймаючи до уваги умови договору від 13.10.2014 та наведені приписи чинного законодавства, позовні вимоги є правомірними, законними, обґрунтованими і доведеними, а тому підлягають задоволенню відповідно до розрахунку позивача, що перевірений судом та приймається як належний.

У відзиві на позовну заяву відповідач просив суд зменшити розмір штрафних санкцій до 1 000,00 грн., вказуючи на незалежні від Товариства з обмеженою відповідальністю "Таланлегпром" чинники, які є форс-мажорними обставинами, що зумовили недотримання строків виготовлення продукції, внаслідок чого вона була невчасно доставлена позивачу (одержувачу).

Чинним законодавством, а саме: п. 3 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Вивчивши приєднані до відзиву на позовну заяву матеріали і заслухавши доводи представника відповідача, суд не вбачає підстав для зменшення розміру штрафних санкцій, оскільки відповідачем не подано висновку Торгово-промислової палати України про форс-мажорні обставини саме за договором від 13.10.2014. Крім того, обставини виходу з ладу обладнання через стихійне лихо, необхідність його ремонту і придбання нового устаткування були відомі відповідачу на момент укладання з позивачем договору, за яким виник спір, а зважаючи на загальні принципи ведення господарської діяльності - її здійснення на власний ризик, відповідач мав усвідомлювати всі ризики та об'єктивно оцінювати свої можливості, в тому числі виробничі, при підписанні договору, приймаючи на себе цілком чіткі зобов'язання.

Враховуючи викладене, позовні вимоги задовольняються судом повністю, а судові витрати покладаються на відповідача відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Таланлегпром" (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 77, ідентифікаційний код 31862978) на користь Міністерства внутрішніх справ України (01024, м. Київ, вул. Богомольця, 10, ідентифікаційний код 00032684) 9 377 (дев'ять тисяч триста сімдесят сім) грн. 21 коп. пені та 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. судового збору. Видати наказ.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О. В. Мандриченко
Дата складання рішення 21.09.2014 р.