РІШЕННЯ

30.09.2015Справа №910/19060/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., при секретарі судового засідання Нечай О.Н., розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/19060/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Лібра», м. Київ,

до Київської міської ради, м. Київ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), м. Київ,

про визнання укладеним договору оренди землі,

за участю представників:

позивача - Федоренко О.В. (довіреність від 28.07.2015 № б/н);

відповідача - Безносик А.О. (довіреність від 13.07.2015 № 225-КР-2582),

третьої особи - Максімова Е.Е. (довіреність від 11.06.2015 № 05703-10371).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Лібра» (далі - Товариство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Київської міської ради (далі - КМР) про визнання укладеним договору оренди землі для будівництва, експлуатації та обслуговування багатофункціонального центру дозвілля зі спортивно-оздоровчим комплексом та паркінгом на вул. Тимофія Шамрила, 2 у Шевченківському районі міста Києва між Товариство та КМР, підписаний з боку Товариства у відповідності до вимог Закону України «Про оренду землі» та Типового договору оренди землі, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 № 220.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.07.2015 порушено провадження у справі та призначено судовий розгляд на 13.08.2015.

13.08.2015 позивач на виконання вимог ухвали суду надав пояснення та документи для долучення до матеріалів справи.

13.08.2015 відповідач на виконання вимог ухвали суду надав відзив на позовну заяву та документи для долучення до матеріалів справи. КМР у відзиві вказала на те, що чинним законодавством України не передбачено такого способу захисту цивільних прав та інтересів як визнання договору укладеним, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Представник відповідача у судовому засіданні 13.08.2015 заявив клопотання про залучення до участі у справі на стороні відповідача як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Департамент).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.08.2015 розгляд справи відкладено на 18.08.2015; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Департамент.

18.08.2015 позивач подав суду додаткові пояснення на відзив КМР, в яких заперечив проти доводів відповідача та надав судову практику.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.08.2015 розгляд справи було відкладено на 08.09.2015, у зв'язку з неявкою представників третьої особи.

08.09.2015 відповідач подав суду додаткові пояснення щодо листування сторін та вказав на те, що проект договору оренди земельної ділянки містить посилання на нормативно грошову оцінку земельної ділянки станом на 28.05.2012.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.09.2015 розгляд справи було відкладено на 17.09.2015, у зв'язку з неявкою представників третьої особи.

17.09.2015 позивач подав суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив визнати договір оренди укладеним в редакції з урахуванням нормативної грошової оцінки станом на 07.07.2015, а саме 7 989 710,21 грн.

Відповідно до пунктів 3.10 та 3.11 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (далі - Постанова № 18) передбачені частиною четвертою статті 22 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК України ціну позову вказує позивач. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір, - з обов'язковим зазначенням про це як у вступній, так і в описовій частині рішення. При цьому питання щодо повернення зайво сплаченої суми судового збору у зв'язку із зменшенням позовних вимог вирішується господарським судом на загальних підставах і в порядку, визначеному законодавством. Якщо ж до заяви про збільшення розміру позовних вимог не додано доказів сплати суми судового збору у встановленому порядку та розмірі (з урахуванням такого збільшення), то відповідна заява повертається господарським судом на підставі пункту 4 частини першої статті 63 ГПК України, а у разі якщо відповідні недоліки виявлено після прийняття господарським судом заяви про збільшення розміру позовних вимог, суд стягує несплачені в установленому порядку та розмірі суми судового збору за результатами розгляду справи на підставі статті 49 ГПК України.

ГПК України, зокрема статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог, або заявлення «додаткових» позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як:

- подання іншого (ще одного) позову, чи

- збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи

- об'єднання позовних вимог, чи

- зміну предмета або підстав позову.

У будь-якому з таких випадків позивачем має бути додержано правил вчинення відповідної процесуальної дії, а недотримання ним таких правил тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ГПК України та зазначені в цій постанові.

Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Якщо в заяві позивача йдеться про збільшення розміру немайнових вимог (наприклад, про визнання недійсним ще одного акта крім того, стосовно якого відповідну вимогу вже заявлено), то фактично також йдеться про подання іншого позову.

Таким чином, подана позивачем заява є по суті зміною предмету позову, яка залучається судом до матеріалів справи, але не приймається до розгляду як така, що не відповідає вимогам чинного законодавства України.

17.09.2015 третя особа подала суду письмові пояснення, в яких просила у задоволенні позову відмовити повністю, посилаючись на неактуальність деяких умов проекту договору оренди земельної ділянки.

17.09.2015 КМР подала суду додаткові письмові пояснення, в яких заперечила проти позовних вимог та заявила про застосування строку позовної давності, посилаючись на те, що рішення КМР прийнято 28.12.2006, а з даним позовом Товариство звернулося лише у 2015 році.

У судовому засіданні 17.09.2015 представники учасників процесу подали суду клопотання про продовження строку розгляду спору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.09.2015 розгляд справи відкладено на 30.09.2015; продовжено строк розгляду спору на п'ятнадцять днів.

30.09.2015 позивач подав суду додаткові пояснення по справі, в яких заперечив проти доводів відповідача та третьої особи; просив позовні вимоги задовольнити повністю.

У судовому засіданні 30.09.2015 представник позивача надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представники відповідача та третьої особи надали пояснення по суті спору; проти задоволення позовних вимог заперечили.

У судовому засіданні 30.09.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до статті 85 ГПК України.

Судом, у відповідності до вимог статті 811 ГПК України, складалися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників учасників процесу, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

25.05.2001 Товариством і регіональним відділенням Фонду державного майна України було укладено договір купівлі-продажу об'єкта соціальної сфери спортивно-оздоровчого комплексу «Чайка», за умовами якого позивач став власником нежитлової споруди, а саме спортивно-оздоровчого комплексу «Чайка» загальною площею 1 572,60 кв.м. за адресою: вул. Тимофія Шамрила, 2 у Шевченківському районі м. Києва.

Право власності Товариства на вказану нежитлову споруду підтверджується реєстраційним посвідченням Київського міського бюро технічної інвентаризації від 30.05.2001 №3724-П.

28.12.2006 КМР прийняла рішення №587/644 (далі - Рішення), яким вирішила:

- затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки Товариству для будівництва, експлуатації та обслуговування багатофункціонального центру дозвілля зі спортивно-оздоровчим комплексом та паркінгом на вул. Тимофія Шамрила, 2 у Шевченківському районі м. Києва (пункт 2 Рішення);

- передати позивачу в короткострокову оренду на 5 років земельну ділянку площею 0,87 га для будівництва, експлуатації та обслуговування багатофункціонального центру дозвілля зі спортивно-оздоровчим комплексом та паркінгом на вул. Тимофія Шамрила, 2 у Шевченківському районі м. Києва за рахунок земель, відведених відповідно до пункту 24 рішення КМР від 15.04.2004 №183/1393 «Про надання і вилучення земельних ділянок та припинення права користування землею» та право користування якими посвідчено договором оренди земельної ділянки від 20.01.2005 №91-6-00387 (пункт 3 Рішення).

Також, пунктом 4 Рішення на Товариство було покладено виконання ряд обов'язків для належного оформлення оренди земельної ділянки.

Так, відповідно до підпункту 4.2 пункту 4 Рішення Товариство було зобов'язано звернутись до Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу КМР (Київської міської державної адміністрації, далі - Управління) із клопотанням щодо організації робіт по винесенню меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) та виготовленню документа, що посвідчує право користування земельною ділянкою.

25.01.2007 позивач надіслав Управлінню лист №202/02, в якому клопотав про виготовлення договору оренди земельної ділянки площею 0,87 га по вул. Тимофія Шамрила, 2 у Шевченківському районі м. Києва.

На замовлення позивача товариство з обмеженою відповідальністю «Геометікс-Плюс» підготувало технічну документацію зі складання договору оренди земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування багатофункціонального центру дозвілля зі спортивно-оздоровчим комплексом та паркінгом на вул. Тимофія Шамрила, 2 у Шевченківському районі м. Києва.

Вказана технічна документація була перевірена та прийнята до бази даних Управління, що підтверджується штампом на першій сторінці технічної документації.

Також було складено акт визначення меж земельної ділянки в натурі від 25.07.2012.

З використанням технічної документації було здійснено державну реєстрацію земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, присвоєно кадастровий номер 8 000 000 000:91:057:0008 та внесено відповідні зміни в міський земельний кадастр, виготовлено новий розрахунок орендної ставки за земельну ділянку.

07.08.2012 Товариство надіслало КМР листом № 11 підписаний позивачем проект договору оренди земельної ділянки на вул. Т. Шамрила 2, у Шевченківському районі м. Києва з додатками для його подальшого підписання та нотаріального посвідчення.

Разом з тим вказаний проект було попередньо погоджено Управлінням, що підтверджується відповідною відміткою відповідальної особи, а саме Петрук В., підпис якої засвідчено печаткою.

У свою чергу, відповідач від підписання договору оренди земельної ділянки ухилився та погоджений проект не підписав і надіслав його знову до Управління.

Відповідачем було подано суду клопотання про застосування наслідків спливу строку позовної давності.

Статтею 256 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з частиною першою статті 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 - 255 цього Кодексу.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (стаття 253 ЦК України), а спливає у відповідні місяць та число останнього року строку, якщо строк визначений роками (частина перша статті 254 ЦК України).

У абзаці третьому підпункту 1.1 пункту 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» (далі - Постанова № 10) зазначено, що, оскільки закон (пункт 10 частини другої статті 16, стаття 21 ЦК України, абзац третій частини другої статті 20 Господарського кодексу України (далі - ГК України) визначає визнання недійсними актів державних та інших органів, що суперечать законодавству і порушують права та законні інтереси осіб, як спосіб захисту цивільних прав, то до позовних заяв юридичних осіб і зазначених громадян про визнання недійсними таких актів застосовується загальна позовна давність.

В абзаці першому та п'ятому підпункту 2.1 пункту 2 Постанови № 10 зазначено, що частиною третьою статті 267 ЦК України передбачена можливість застосування позовної давності, у тому числі й спеціальної, лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення судом. Посилання сторони на сплив позовної давності в процесі касаційного перегляду судового рішення не вважається такою заявою.

Якщо відповідачів у справі два чи кілька, суд вправі відмовити в задоволенні позову за наявності згаданої заяви лише одного з них, оскільки позовну давність законом визначено саме для позивача у справі як строк, у межах якого він може звернутися до суду.

Пунктом 2.2 Постанови № 10 визначено, що за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Товариство мотивує та обґрунтовує позов таким.

Відповідач, порушуючи умови чинного законодавства України, на пропозицію позивача укласти договір оренди належним чином не відреагував та його не підписав.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про оренду землі» та статті 125 Земельного кодексу України (в редакції чинній на момент звернення Товариства з пропозицією укласти договір; далі - ЗК України) позивачем було забезпечено підготовку всіх необхідних документів для укладання договору оренди земельної ділянки, у тому числі, КМР і Товариством було погоджено проект самого договору оренди.

Зокрема, позивач погодив в Управлінні проект договору оренди, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до пункту 6 рішення КМР від 29.05.2003 № 433/593 «Про забезпечення ефективного землекористування в місті Києві» (в редакції чинній на момент звернення Товариства з пропозицією укласти договір) КМР доручила Управлінню у повному обсязі здійснювати підготовку документів, що посвідчують право власності та право користування, відповідно до пункту «з» статті 9 та пункту «є» статті 184 ЗК України.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору.

Статтею 641 ЦК України передбачено, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її прийняття. Відповідь особи, відповідно до статті 642 ЦК України, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Стаття 1 Закону України «Про оренду землі» та стаття 93 ЗК України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про оренду землі» особа, яка бажає отримати земельну ділянку в оренду із земель державної або комунальної власності, подає до відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування за місцем розташування земельної ділянки заяву (клопотання).

У разі згоди орендодавця передати земельну ділянку в оренду сторони укладають договір оренди землі відповідно до вимог Закону України «Про оренду землі», тобто підставою для укладення договору оренди і набуття права на оренду земельної ділянки є рішення орендодавця, у даному випадку КМР прийняло відповідне Рішення, в якому зазначено про те, що Товариству передається у короткострокову оренду на 5 років земельна ділянка площею 0,87 га для будівництва, експлуатації та обслуговування багатофункціонального центру дозвілля зі спортивно-оздоровчим комплексом та паркінгом на вул. Тимофія Шамрила, 2 у Шевченківському районі м. Києва.

За приписами статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 нього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Таким чином, надання земельної ділянки із земель державної або комунальної власності в оренду шляхом укладення відповідного договору здійснюється на підставі рішення ради, прийнятого за результатами розгляду заяви (клопотання) особи, яка бажає отримати земельну ділянку в оренду, поданої відповідно до статті 16 Закону України «Про оренду землі».

Згідно з частиною третьою статті 179 ГК України укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до частини першої статт 187 ГК України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суд у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов'язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору.

Як встановлено, проект договору оренди земельної ділянки, який був надісланий позивачем відповідачу, відповідає вимогам статті 15 Закону України «Про оренду землі» та типовій формі договору оренди землі, затвердженій постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.04 №220.

За таких обставин, між сторонами виникли переддоговірні відносини, оскільки позивач звернувся до відповідача з клопотанням про передачу в оренду земельної ділянки, а КМР прийнято відповідне рішення, яке повинно бути покладено в основу договору оренди земельної ділянки, який є типовим відповідно до постанови Кабінету Міністрів України.

Разом з тим, статтею 181 ГК України визначено загальний порядок укладання господарських договорів

Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках.

Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони.

У разі досягнення сторонами згоди щодо всіх або окремих умов, зазначених у протоколі розбіжностей, така згода повинна бути підтверджена у письмовій формі (протоколом узгодження розбіжностей, листами, телеграмами, телетайпограмами тощо).

Якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обов'язковим для сторін на підставі закону, або сторона - виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими.

У разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України.

Отже, позивач вжив всі необхідні заходи спрямовані на укладення договору оренди земельної ділянки.

Що ж до обов'язковості нотаріального посвідчення договору, то слід вказати таке.

Згідно із приписами статті 54 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси та посадові особи органів місцевого самоврядування, які вчиняють нотаріальні дії, посвідчують угоди, щодо яких законодавством встановлено обов'язкову нотаріальну форму, а також за бажанням сторін й інші угоди.

Відповідно ж до положень статті 14 ЦК України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Таким чином з приписів наведених норм права вбачається, що нотаріальному посвідченню правочину передує його погодження та підписання сторонами.

Отже, передумовою звернення до нотаріуса для нотаріального посвідчення договору оренди земельної ділянки є його підписання сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що надісланий позивачем, узгоджений Управлінням, проект договору оренди земельної ділянки не був підписаний КМР або повернутий Товариству з зауваженнями.

Втім, Товариство 07.08.2015 зверталося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального міського округу Легкобита С.О. із заявою, в якій просило передати КМР повідомлення щодо направлення уповноваженого представника відповідача для укладення договору оренди та нотаріального його посвідчення, відповідно до чинного законодавства України.

Нотаріус звернувся з повідомлення до КМР, проте відповідач повноважного представника для підписання та нотаріального посвідчення договору не направив.

Що ж до клопотання про застосування строків позовної давності, то слід вказати таке.

Дійсно Рішення було прийнято у 2006 році, проте матеріалами справи підтверджено те, що протягом наступних шести років сторонами вчинялися дії спрямовані на його виконання.

Крім того, лист з погодженим проектом договору позивач надіслав відповідачу 07.08.2012.

Саме після серпня 2012 року відповідач почав ухилятися від укладання договору оренди земельної ділянки.

У свою чергу, Товариство подало позовну заяву 24.07.2015, що підтверджується відміткою канцелярії Господарського суду міста Києва.

Таким чином, підстав для застосування статті 267 ЦК України немає, оскільки позивач звернувся до суду в межах строку позовної давності.

Відповідач, заперечуючи проти здоровлення позовних вимог, зокрема, посилався на невідповідність проекту договору чинному законодавству України та необхідність волевиявлення при укладенні правочину двох сторін.

Разом з тим, суд вважає укладеним договір оренди у редакції, яка була погоджена відповідачем (Управлінням за дорученням КМР) та відповідає вимогам законодавства чинного на момент погодження.

Умови Договору, зокрема, які стосуються нормативної грошової оцінки земельної ділянки та розміру орендної плати, містять пункти, відповідно до яких (пункти 4.4, 4.5, 4.8 тощо) вказані показники змінюються та переглядаються без внесення відповідних змін та доповнень до договору.

Відповідно до частини другої статті 187 ГК України день набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

Суд визначає дату укладання договору оренди земельної ділянки, враховуючи листування сторін 2012 року та приписи статті 181 ГК України.

Так, позивач надіслав лист від 07.08.2012 № 11 з проектом договору КМР, а відповідач отримав його не пізніше 08.08.2012, оскільки з листа від 10.09.2012 № 05-358/27568 Управління вбачається, що доручення заступника міського голови секретаря про опрацювання листа датовано 08.08.2012 № 36468.

Отже, договір оренди земельної ділянки вважається укладеним 29.08.2012, після закінчення двадцятиденного строку з отримання пропозиції позивача відповідачем.

Відповідно до частини першої статті 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Згідно з статтею 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до пункту 2.3 Постанови № 18 якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України.

Відповідач не подав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували заперечення проти задоволення позовних вимог.

За таких обставин, позов визнається судом доведеним, обґрунтованим, та таким, що підлягає частковому задоволенню.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 43, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Вважати договір оренди земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування багатофункціонального центру дозвілля зі спортивно-оздоровчим комплексом та паркінгом на вул. Тимофія Шамрила, 2 у Шевченківському районі міста Києва укладеним у редакції, погодженій Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), а саме:

«ДОГОВІР

оренди земельної ділянки

м. Київ

Київська міська рада (м. Київ, вул. Хрещатик, 36) - далі у тексті - «Орендодавець», в особі Київського міського голови, що діє на підставі ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» - з однієї сторони, та товариство з обмеженою відповідальністю «Лібра» (, м. Київ, просп.40-річчя Жовтня, буд.120, корпус 1, зареєстроване Голосіївською районною у місті Києві державною адміністрацією 11.03.2001 за № 1 008642) - далі у тексті - «Орендар», в особі генерального директора Одинця Вадима Віталійовича, який діє на підставі Статуту, - з другої сторони, уклали договір оренди земельної ділянки (далі у тексті - Договір) про нижченаведене:

1. Предмет Договору

1.1. Орендодавець, на підставі рішень Київської міської ради від 28.12.2006 р. №587/644, від 23.06.2011р. № 302/5689 (п. 5) та від 26.04.2012 №553/7890 (п. 5), за Актом приймання-передачі передає, а Орендар приймає в оренду (строкове платне користування) Земельну ділянку (далі об'єкт оренди або Земельна ділянка), визначену цим Договором.

2. Об'єкт оренди

2.1. Об'єктом оренди відповідно до цього Договору є Земельна ділянка з наступними характеристиками:

- місце розташування - вул. Тимофія Шамрила, 2 у Шевченківському районі м. Києва;

- розмір - 8663 (вісім тисяч шістсот шістдесят три) кв.м.;

- цільове призначення - для будівництва, експлуатації та обслуговування багатофункціонального центру дозвілля зі спортивно-оздоровчим комплексом та паркінгом;

- кадастровий номер - 8 000 000 000:91:057:0008.

2.2. Згідно з витягом з технічної документації № Ю-36211/2012 Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) від 28.05.2012 №189 нормативна грошова оцінка Земельної ділянки становить 4 996 717 (чотири мільйони дев'ятсот дев'яносто шість тисяч сімсот сімнадцять) грн. 31 коп.

2.3. Земельна ділянка, яка передається в оренду, не має недоліків, що можуть перешкоджати її ефективному використанню.

3. Строк дії Договору

3.1. Договір укладено на 5 (п'ять) років.

4.Орендна плата

4.1. Визначена цим Договором орендна плата за Земельну ділянку становить платіж, який орендар самостійно розраховує та вносить Орендодавцеві за користування Земельною ділянкою у грошовій формі.

4.2. Річна орендна плата за Земельну ділянку встановлюється у розмірі 3 (трьох) відсотків від її нормативної грошової оцінки. Після введення об'єкта в експлуатацію:

- 6 (шість) відсотків від нормативної грошової оцінки Земельної ділянки, що визначається пропорційно площі будівель та споруд центру дозвілля;

- 3 (три) відсотки від нормативної грошової оцінки Земельної ділянки що визначається пропорційно площі будівель та споруд спортивного комплексу;

- 8 (вісім) відсотків від нормативної грошової оцінки Земельної ділянки, що визначається пропорційно площі будівель та споруд розважального призначення.

Обчислення розміру орендної плати за Земельну ділянку здійснюється з урахуванням цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством.

4.3. Розмір орендної плати може змінюватись за згодою сторін шляхом прийняття відповідного рішення Київською міською радою та внесення змін до цього Договору.

4.4. Розмір орендної плати змінюється шляхом прийняття відповідного рішення Київською міською радою, якщо орендна ставка визначена у п.п.4.2. Договору нижча, ніж мінімальна орендна ставка визначена чинним законодавством України. Після прийняття відповідного рішення Київської міської ради та доведення даного рішення до Орендаря для ознайомлення, Орендар зобов'язаний сплачувати орендну плату відповідно до нової орендної ставки.

4.5. Зміна нормативної грошової оцінки Земельної ділянки та її індексація проводиться без внесення змін та доповнень до цього Договору у порядку та у випадках, передбачених законодавством України.

4.6. Орендна плата вноситься Орендарем рівними частками за податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом тридцяти календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця на рахунок 0011 код 13050200 у ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку 820019. Одержувач УДКСУ у Шевченківському районі м. Києва, . Питання сплати податку на додану вартість та інших податкових платежів, що пов'язані з виконанням Договору, вирішуються Орендарем в установленому законодавством України порядку.

4.7. Зміна отримувача орендної плати та його банківських реквізитів може здійснюватися Орендодавцем в односторонньому порядку і не потребує внесення змін до цього Договору. Орендар зобов'язується уточнювати банківські реквізити і назву отримувача орендної плати.

4.8. Розмір орендної плати переглядається у разі зміни умов господарювання, передбачених Договором, зміни розмірів земельного податку, зміни мінімального розміру орендної плати, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, погіршення стану орендованої Земельної ділянки не з вини Орендаря, що підтверджено документами, та у інших випадках, передбачених законом, за згодою сторін, але не частіше, ніж один раз у рік. Після прийняття відповідного рішення Київської міської ради Орендар зобов'язаний сплачувати орендну плату відповідно до нової орендної ставки.

4.9. За несвоєчасне внесення орендної плати справляється пеня в розмірі 120 (ста двадцяти) відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого боргу або на день його (його частини) погашення, при цьому для розрахунку використовується більша із зазначених ставок. Розрахунок пені здійснюється на дату погашення ми боргу (частини боргу) за кожний календарний день прострочення платежу, включаючи день такого погашення.

4.10. У випадку викупу даної Земельної ділянки Орендарем, Орендар зобов'язаний сплачувати орендну плату до отримання та реєстрації державного акта на право власності на Земельну ділянку.

4.11. У випадку відчуження об'єкта нерухомого майна, що належало Орендарю та розташоване на Земельній ділянці, Орендар зобов'язаний сплачувати орендну плату до оформлення правовстановлюючих документів на дану Земельну ділянку новим власником даного нерухомого майна.

4.12. Контроль за правильністю обчислення і справляння орендної плати, нарахування пені за несвоєчасну сплату орендної плати та її стягнення здійснює районний податковий орган за місцем розташування Земельної ділянки.

5. Умови використання та обмеження (обтяження) щодо використання

Земельної ділянки

5.1. Умови збереження стану об'єкта оренди:

- на Земельній ділянці не дозволяється діяльність, не пов'язана з цільовими призначеннями Земельної ділянки. Зміна цільового призначення Земельної ділянки можлива лише в разі прийняття Київською міською радою рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення Земельної ділянки у зв'язку зі зміною цільового призначення Земельної ділянки та внесення відповідних змін до Договору. Роботи по розробці проекту землеустрою щодо відведення сплачує Орендар;

5.2. Обмеження та сервітути щодо Земельної ділянки на день підписання цього Договору відсутні.

6. Умови і строки передачі Земельної ділянки в оренду

6.1 Передача Земельної ділянки здійснюється за Актом приймання-передачі об'єкта оренди в день державної реєстрації цього Договору.

6.2 Право на оренду Земельної ділянки виникає після державної реєстрації цього Договору.

7. Умови повернення Земельної ділянки

7.1. Після припинення дії договору Орендар повертає Орендодавцеві Земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Орендодавець у разі погіршення корисних властивостей орендованої Земельної ділянки, пов'язаних із зміною її стану, має право на відшкодування збитків у розмірі, визначеному сторонами. Якщо сторонами не досягнуто згоди про розмір відшкодування збитків, спір розв'язується у судовому порядку.

8. Права та обов'язки Сторін

8.1. Орендодавець має право вимагати від Орендаря:

- використання Земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з цим Договором;

- дотримання місцевих правил забудови;

- своєчасного внесення орендної плати;

- дострокового розірвання цього Договору;

- відшкодування понесених збитків, в тому числі не отриманих доходів, відповідно до чинного законодавства у разі розірвання цього Договору.

8.2. Орендодавець зобов'язаний:

- повідомити в письмовій формі Орендаря про намір продати Земельну ділянку третій особі із зазначенням її ціни та інших умов, на яких вона продається;

- не вчиняти дій, які б перешкоджали Орендарю користуватися Земельною ділянкою;

- передати в користування Земельну ділянку у стані, що відповідає умовам цього

Договору.

8.3. Орендар має право:

- самостійно господарювати на землі з дотриманням вимог чинного законодавства України та мов цього Договору;

- за письмовою згодою Орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди;

- у разі розірвання цього Договору, за погодженням сторін, має право вимагати відшкодування нанесених збитків відповідно до чинного законодавства;

- після закінчення строку, на який було укладено цей Договір, при умові належного виконання обов'язків відповідно до умов цього Договору, Орендар має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору;

- переважне право на купівлю Земельної ділянки у разі її продажу.

8.4. Орендар зобов'язаний:

- приступати до використання Земельної ділянки в строк, встановлений цим Договором, та після підписання цього Договору і Акта приймання-передачі Земельної ділянки та державної реєстрації Договору;

- завершити забудову Земельної ділянки в строки, встановлені проектною документацією на будівництво, затвердженою в установленому порядку;

- використовувати Земельну ділянку відповідно до її цільового призначення;

- своєчасно вносити орендну плату;

- при зміні функціонального використання об'єкта нерухомості, що розташований на Земельній ділянці, у десятиденний термін в письмовій формі замовити у Головному управлінні земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) витяг з технічної документації про нову нормативну грошову оцінку Земельної ділянки або її частини з урахуванням зазначених змін та після одержання витягу з технічної документації передати його до податкового органу за місцем розташування Земельної ділянки;

- письмово повідомити Орендодавця про відчуження об'єктів (їх частин), що розташовані на Земельній ділянці і належать Орендарю, на протязі десяти днів з моменту вчинення відповідного правочину, а також повідомити про наміри подальшого використання Земельної ділянки. У випадку, якщо Орендар має намір припинити право користування Земельною ділянкою (її частиною), цей Договір розривається за згодою сторін або до цього Договору вносяться відповідні зміни з моменту укладання договору оренди Земельної ділянки з новим власником обєктів, які були відчужені;

- забезпечити вільний доступ до Земельної ділянки представнику контролюючих органів;

- повернути Земельну ділянку Орендодавцю у стані, придатному для її подальшого використання після припинення дії цього Договору;

- у строки, встановлені чинним законодавством, звітувати перед податковими органами району за місцем розташування Земельної ділянки про сплату орендної плати;

- питання пайової участі вирішити до початку будівництва відповідно до рішення Київради від 29.12.2011 № 1100/7336 "Про бюджет міста Києва на 2012 рік";

- виконати вимоги, викладені в листах Шевченківської районної у місті Києві ради від 21.04.2005 № 974, Головного управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища від 07.10.2005 № 19-8387, Київської міської санепідстанції від 23.01.2006 № 369 та від 16.10.2006 № 6239, Державного управління екології та природних ресурсів в м. Києві від 08.02.2006 № 06-6-25/216, Київського комунального об'єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста "КИЇВЗЕЛЕНБУД" від 30.12.2005 №148-2256, Державної служби з питань національної культурної спадщини від 12.10.2006 № 22-2642/35;

- забезпечити вільний доступ для прокладання нових, ремонту та експлуатації існуючих інженерних мереж і споруд, що знаходяться в межах Земельної ділянки;

- забезпечити проїзд до земельних ділянок ГО СТЦ "Відродження" та АЕК "Київенерго" (3-ТП 2847);

- об'єкт розмістити поза межами охоронних зон інженерних комунікацій;

- питання відшкодування відновлюючої вартості зелених насаджень (акт обстеження зелених насаджень від 27.12.2005 N 296-П) та інші питання майнових відносин вирішувати в установленому порядку;

- проектом будівництва передбачити місця постійного зберігання автотранспорту (крім відкритих автостоянок) із кількістю машиномісць відповідно до державних будівельних норм;

- у п'ятиденний строк після державної реєстрації договору оренди Земельної ділянки надати копію цього Договору до районного податкового органу за місцем розташування Земельної ділянки.

8.5. Право на оренду Земельної ділянки державної або комунальної власності не може бути відчужено її Орендарем іншим особам, внесено до статутного фонду, передано у заставу.

8.6. Сторони також мають інші права і несуть інші обов'язки, визначені законодавством України.

9. Ризик випадкового знищення або пошкодження

об'єкта оренди чи його частини

Ризик випадкового знищення або пошкодження об'єкта оренди чи його частини несе Орендар.

10.Страхування об'єкту оренди

Сторони домовилися про те, що Орендар має право застрахувати об'єкт оренди.

11. Зміна умов договору та припинення і поновлення Договору

11.1. Всі зміни та/або доповнення до цього Договору вносяться за згодою сторін. Згодою або запереченням Орендодавця на зміни та/або доповнення до цього Договору, є його рішення, прийняте в установленому законодавством порядку.

11.2. Витрати, пов'язані з внесенням зміни та/або доповнення до цього Договору, сплачує Орендар.

11.3. Договір оренди припиняється в разі:

- закінчення строку на який його було укладено;

- викупу Земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження Земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законодавством України;

- поєднання в одній особі власника Земельної ділянки та Орендаря;

- ліквідації юридичної особи - Орендаря,

- набуття права власності на об'єкти нерухомості, що розташовані на орендованій іншою особою Земельній ділянці. В даному випадку в договорові про відчуження об'єктів нерухомості, що розташовані на Земельній ділянці, що є предметом цього Договору визначається суб'єкт (Орендар за цим Договором або новий власник об'єктів нерухомості), який сплачує орендну плату відповідно до розмірів встановлених цим Договором та несе відповідальність за зобов'язаннями передбаченими цим Договором для Орендаря, до моменту оформлення новим власником нерухомості правовстановлюючих документів на дану Земельну ділянку.

Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

11.4. Припинення Договору шляхом розірвання.

Договір може бути розірваний:

- за взаємною згодою сторін;

- за рішенням суду, в порядку, встановленому законом;

- в односторонньому порядку за ініціативою Орендодавця, із звільненням Орендодавця від відповідальності, згідно з Господарським кодексом України, в разі, коли Орендар використовує Земельну ділянку способами, які суперечать екологічним вимогам, не за цільовим призначенням, систематично (протягом півроку) не сплачує орендну плату, порушення строків завершення забудови Земельної ділянки, встановлених п.п.8.4 Договору, здійснення без згоди Орендодавця відчуження права користування Земельною ділянкою третім особам;

11.5. Договір може бути достроково розірваний у разі невиконання або неналежного виконання Орендарем обов'язків визначених у пунктах 5.1 та 8.4 цього Договору.

11.6. Розірвання цього Договору не потребує укладання додаткової угоди. Договір вважається розірваним з моменту прийняття Орендодавцем відповідного рішення, якщо інше не встановлено рішенням.

11.7. Поновлення Договору:

- після закінчення строку, на який було укладено цей Договір, Орендар, за умови належного виконання своїх обов'язків, має за інших рівних умов переважне право на поновлення Договору. У цьому разі Орендар повинен не пізніше, ніж за 3 (три) місяці до закінчення строку дії Договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію та сплачувати орендну плату за період від дня закінчення дії цього Договору до дня поновлення його дії у порядку та у розмірах, встановлених цим Договором.

- у разі поновлення Договору на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін.

11.8. У разі припинення або розірвання цього Договору Орендар зобов'язаний повернути Орендодавцеві Земельну ділянку, на умовах, визначених цим Договором. У разі невиконання Орендарем обов'язку щодо умов повернення Орендодавцеві Земельної ділянки Орендар зобов'язаний відшкодувати Орендодавцеві завдані збитки.

11.9. Перехід права власності на орендовану Земельну ділянку до третьої особи, а також реорганізація юридичної особи-Орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання Договору.

12. Відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання договору

та вирішення спорів

12.1. У разі невиконання своїх зобов'язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, визначену цим Договором та законодавством.

12.2. У разі невиконання Орендарем умов цього Договору та обов'язків, передбачених законодавством України, Договір може бути достроково розірваний.

12.3. Сторона, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це рушення сталося не з її вини.

12.4. Усі спори, що пов'язані із виконанням умов цього Договору, вирішуються судами України, при неможливості досудового врегулювання спорів, що виникають при виконанні умов цього Договору.

13.Суборенда Земельної ділянки

13.1 Орендар має право передати Земельну ділянку або її частину у суборенду в порядку встановленому чинним законодавством України.

13.2. Умови договору суборенди Земельної ділянки повинні обмежуватися умовами даного Договору і не суперечити йому.

14. Прикінцеві положення

14.1. Витрати, пов'язані з нотаріальним посвідченням цього договору, сплачує Орендар.

14.2. Цей Договір складений у трьох примірниках. Один примірник - для зберігання у Орендаря, один - для Орендодавця (знаходиться на зберіганні у Головному управлінні земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації)), один - для зберігання у Київському міському нотаріальному архіві.

14.3. Невід'ємною частиною цього Договору є:

- план Земельної ділянки;

- кадастровий план Земельної ділянки;

- акти визначення меж Земельної ділянки в натурі (на місцевості);

- акти приймання-передачі Земельної ділянки

ПІДПИСИ СТОРІН

Орендодавець: Орендар:

Київська міська рада Товариство з обмеженою відповідальністю «Лібра»

Голова Генеральний директор.».

3. Стягнути з Київської міської ради (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36; ідентифікаційний код: 22883141) з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення суду, на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Лібра» (03127, м. Київ, пр-т 40-річчя Жовтня, 120, корп. 1; ідентифікаційний код: 31352227) 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. судового збору.

4. У задоволенні решти позову відмовити.

5. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Відповідно до частини п'ятої статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання повного рішення шляхом подачі апеляційної скарги до місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Повне рішення складено 06.10.2015.

Суддя І.Д. Курдельчук