ПоСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2015 року м. Київ

Судова палата у господарських справах Верховного Суду України у складі:

головуючого Потильчака О.І.,

суддів: Барбари В.П., Берднік І.С., Ємця А.А.,

Жайворонок Т.Є, Колесника П.І.,

Шицького І.Б., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі - відділення АМКУ) про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 18 серпня 2015 року в справі № 910/4901/15-г за позовом приватного акціонерного товариства

КП «Укренергомонтаж» (далі - ПрАТ КП «Укрнергомонтаж») до відділення АМКУ про визнання недійсними пунктів рішення,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ПрАТ КП «Укренергомонтаж» звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до відділення АМКУ про визнання недійсними та скасування пунктів 1, 2 рішення адміністративної колегії відділення АМКУ від 24 грудня 2014 року № 138/03-р/к у справі

№ 14-02/02.14 у частині визнання дій позивача і товариства з обмеженою відповідальністю «Енерговугіллявидобування» (далі -

ТОВ «Енерговугіллявидобування») антиконкурентними та накладення штрафу на ПрАТ КП «Укренергомонтаж» у розмірі 68 000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що приймаючи спірне рішення, відповідач не довів наявності антиконкурентних узгоджених дій, які можуть мати негативний вплив на стан конкуренції у виді настання певних негативних наслідків для інших суб'єктів господарювання, зокрема спотворення результатів торгів.

Рішенням господарського суду міста Києва від 14 травня 2015 року позов задоволено. Визнано недійсними пункти 1, 2 рішення відділення АМКУ. Рішення суду мотивовано тим, що відділенням АМКУ під час розгляду справи № 14-02/02.14 було неповністю з'ясовано обставини, які мають значення для справи, що у свою чергу призвело до невідповідності висновків, викладених в оскаржуваному рішенні, обставинам справи.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від

30 червня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Суд апеляційної інстанції, беручи до уваги сукупність фактів, встановив, що дії ПрАТ КП «Укренергомонтаж» і

ТОВ «Енерговугіллявидобування» є антиконкурентними узгодженими.

Постановою Вищого господарського суду України від

18 серпня 2015 року постанову суду апеляційної інстанції скасовано, рішення суду першої інстанції залишено в силі.

При цьому суд касаційної інстанції виходив із того, що апеляційний господарський суд не спростував висновків, покладених в основу рішення суду першої інстанції, та допустив неправильне застосування норм Закону України «Про захист економічної конкуренції», а саме статті 59, що встановлює підстави для визнання рішення органу Антимонопольного комітету України недійсним, а скасувавши рішення місцевого господарського суду за відсутності підстав, передбачених

статтею 104 Господарського процесуального кодексу України (далі -

ГПК України), - також і порушення цієї норми процесуального права.

У заяві про перегляд Верховним Судом України

постанови Вищого господарського суду України від

18 серпня 2015 року з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 11116 ГПК України, відділення АМКУ просить скасувати постанову суду касаційної інстанції та рішення суду першої інстанції, залишити в силі постанову суду апеляційної інстанції, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції положень пункту 4 частини 2

статті 6, пункту 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

На обґрунтування заяви надано копії постанов Вищого господарського суду України від 10 грудня 2014 року в справі № 917/843/14, від 20 серпня 2014 року в справі № 910/4402/14, від 06 липня 2015 року в справі

№ 910/23041/14, в яких, на думку заявника, по-іншому застосовано одні й ті самі норми права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши доводи заявника, Судова палата у господарських справах дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 11116 ГПК України заява про перегляд судових рішень господарських судів може бути подана на підставі неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, внаслідок чого ухвалено різні за змістом судові рішення у подібних правовідносинах.

Ухвалення різних за змістом судових рішень має місце у разі, коли суд (суди) касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ за подібних предмета спору, підстав позову, змісту позовних вимог та встановлених судом фактичних обставин і однакового матеріально-правового регулювання спірних правовідносин дійшов (дійшли) неоднакових правових висновків, покладених в основу цих судових рішень.

Зміст правовідносин з метою з'ясування їх подібності в різних рішеннях суду касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи, перевірка встановлення правильності яких не належить до компетенції Верховного Суду України.

Водночас у постановах Вищого господарського суду України від

10 грудня 2014 року в справі № 917/843/14 та від 06 липня 2015 року в справі

№ 910/23041/14, які надано заявником на підтвердження неоднакового застосування норм матеріального права, та у постанові цього ж суду в справі, що переглядається, обставини, що формують зміст правовідносин та впливають на застосування норм матеріального права, не можна визнати подібними.

Аналіз зазначених рішень суду касаційної інстанції не дає підстав для висновку про різне застосування положень пункту 4 частини 2 статті 6, пункту 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», оскільки вони прийняті внаслідок інших фактичних обставин, встановлених судом.

Разом із цим посилання заявника на постанову Вищого господарського суду України від 20 серпня 2014 року в справі № 910/4402/14 не може бути взято до уваги, оскільки суд касаційної інстанції скасував судові рішення попередніх інстанцій, а справу направив на новий розгляд до суду першої інстанції, що не є остаточним вирішенням спору.

Обставини, на які відділення АМКУ посилається у заяві як на підставу для перегляду зазначених судових рішень, факт подібності правовідносин у наведених заявником випадках та у справі, що розглядається, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 11126 ГПК України Верховний Суд України відмовляє у задоволенні заяви, якщо обставини, які стали підставою для перегляду справи, не підтвердилися, або норми права у рішенні, про перегляд якого подана заява, застосовані правильно.

За таких обставин Судова палата у господарських справах Верховного Суду України відмовляє у задоволенні заяви відділення АМКУ про перегляд постанови Вищого господарського суду України від 18 серпня 2015 року в справі № 910/4901/15-г.

Керуючись статтями 11114 , 11123 , 11124 , 11126 , 11128 Господарського процесуального кодексу України, Судова палата у господарських справах Верховного Суду України

постановила:

У задоволенні заяви Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України відмовити.

Постанова є остаточною і може бути оскаржена тільки з підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 11116 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий О.І. Потильчак

Судді: В.П. Барбара

І.С. Берднік

А.А. Ємець

Т.Є. Жайворонок

П.І. Колесник

І.Б. Шицький