ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05.10.2015 Справа № 905/1216/15

Господарський суд Донецької області у складі головуючої судді Демідової П.В.

При секретарі судового засідання Дейнегі В.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства Брокбізнесбанк, м. Київ

до відповідача-1: Комунального підприємства Трамвайно-тролейбусного управління Горлівської міської ради, м.Горлівка

до відповідача-2: Горлівської міської ради, м.Горлівка

про солідарне стягнення заборгованості за Кредитним договором №376-К-Ю від 20.12.2011р. , договорами застави № 482-З-Ю, № 483 З-Ю від 20.12.2011 року у розмірі 13 748 923, 63грн.

За участю представників сторін:

Від позивача:ОСОБА_1 за дов. №138/03 від 05.07.2015р.

Від відповідача-1: не зявився.

Від відповідача-2: не зявився.

Суд перебував в нарадчій кімнаті 05.10.2015р. з 11.05 год. по 11.10 год.

Суть справи:

Публічне акціонерне товариство Брокбізнесбанк, м. Київ звернулося до відповідача-1: Комунального підприємства Трамвайно-тролейбусного управління Горлівської міської ради, м.Горлівка; до відповідача-2: Горлівської міської ради, м.Горлівка з позовом про солідарне стягнення заборгованості за Кредитним договором №376-К-Ю від 20.12.2011р., договорами застави № 482-З-Ю, № 483 З-Ю від 20.12.2011 року у розмірі 13 748 923, 63грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем-1 зобов'язань за Кредитним договором №376-К-Ю від 20.12.2011р. (далі Кредитний договір).

Ухвалою суду від 04.08.2015р. за вказаним позовом порушено провадження по справі № 905/1216/15.

Враховуючи невиконання позивачем вимог ухвали про порушення провадження у справі та неявку представників відповідачів згідно зі ст. 77 ГПК України судові засідання неодноразово відкладались та строк розгляду справи був подовжений на 15 днів за клопотанням позивача.

В судове засідання 05.10.2015р. зявився представник позивача, підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Перед початком розгляду справи по суті представника позивача було ознайомлено з правами та обовязками, передбаченими ст.22 ГПК України.

Господарський суд Донецької області, з метою своєчасного повідомлення відповідачів про порушення провадження по справі, направив на адреси відповідачів, яка зазначена в єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб субєктів підприємницької діяльності, відповідну ухвалу про порушення провадження у справі. 10.08.2015р. провідний спеціаліст ОСОБА_2, помічник судді М.С. Губань та помічник судді В.Г. Табачніков склали акти, про неможливість направлення кореспонденції на адреси відповідача-1 та відповідача-2: місто Горлівка, Донецька область, вул. Безпощадного, 51, 84619; місто Горлівка, Донецька область, проспект Перемоги, 67, 84646. Складання актів мотивовано листом Харківської дирекції Українського державного підприємства поштового звязку Укрпошта № 7-14-197 від 06.05.2015р. про припинення приймання поштових відправлень на /з територію (ї) Донецької та Луганської областей, у т.ч. м. Горлівка.

Відтак, на офіційному веб-порталі Судова влада України (dn.arbitr.gov.ua), у розділі Новини та події суду були розміщені оголошення про дату та час судових засідань по справі №905/1216/15.

В порядку Закону України Про доступ до судових рішень, ухвала про порушення провадження у справі та ухвали про відкладання розгляду справи були розміщені на офіційному сайті Єдиного державного реєстру судових рішень (http://www.reyestr.court.gov.ua).

Таким чином, господарським судом було вжито всіх можливих та залежних від суду заходів для повідомлення відповідачів про наявність порушеної справи № 905/1216/15 та призначених до розгляду судових засідань (про день, місце та час кожного судового засідання).

У відповідності до п.п.2, 3, 4 ч.2 ст.129 Конституції України, ст.ст.42,43 ГПК, ст.33 ГПК України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. За приписами ст.43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

20 грудня 2011 року між Публічним акціонерним товариством Брокбізнесбанк (далі банк або позивач) та Комунальним підприємством Трамвайно-тролейбусне управління Горлівської міської ради (далі позичальник або відповідач-1) був укладений кредитний договір (далі кредитний договір) №376-К-Ю. Предметом договору за умовами п. 1.1 є надання позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти (далі кредит), на умовах, визначених цим договором. П. 1.1.1 договору сторони встановили розмір кредиту в сумі 3 000 000,00 грн. Термін користування кредитом до 19 грудня 2014 року (включно).

Згідно з п. 1.1.3 (в редакції додаткової угоди №3 від 28.09.2012р. до кредитного договору) договору, процентна ставка за користування кредитом встановлена сторонами на рівні 22 проценти річних.

Сторони погодили, що у разі непогашення позичальником кредиту у строк, визначений п. 1.1.2. та/або п.2.4 цього договору, починаючи з наступного календарного дня за датою, вказаною у п.1.12. та/або п.2.4 цього договору, нарахування процентів за простроченою частиною кредиту здійснюється за фіксованою процентною ставкою у розмірі 27 процентів річних.

Пунктом 2.4 (в редакції додаткової угоди №3 від 28.09.2012р. до кредитного договору) договору визначений графік погашення заборгованості за кредитом, а саме: з вересня 2012 по лютий 2012 року по 39 388,92грн. щомісячно, березень 2013р. 39 388,96грн.,квітень, травень, червень 2013р. по 104 200,00грн. щомісячно,липень 2013-листопад 2013 року по 114 200,00грн. щомісячно, січень, лютий 2014р. по 94 200,00грн.щомісячно, березень 2014р.,квітень 2014р. по 124 200,00грн. щомісячно, травень-серпень 2014р. по 129 200,00грн. щомісячно,вересень, жовтень 2014 року по134 200,00грн. щомісячно.

З пункту 2.6. (в редакції додаткової угоди №2 від 30.08.2012р. до кредитного договору) договору вбачається, що нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту, щомісяця при цьому:

а) починаючи з « 30» серпня 2012 року нарахування процентів за користування кредитом банк здійснює за період з « 01» серпня 2012 року по передостанній робочий день, включно, поточного місяця;

б) в подальшому, проценти нараховуються за період з останнього робочого дня попереднього місяця по передостанній робочий день, включно, поточного місяця;

в) при повному погашенні кредиту (у тому числі достроковому) з останнього робочого дня попереднього місяця, до дня погашення (не включно).

В місяцях, на які припадає останній день податкового (звітного) кварталу, проценти нараховуються по останній день такого місяця.

Пунктом 7.1. договору встановлено, що за порушення строків погашення заборгованості за кредитом та/або строків сплати процентів за користування кредитом та/або комісій банк має право нараховувати позичальнику неустойку в розмірі подвійної процентної ставки, що визначена п. 1.1.3. договору, від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення.

Відповідно до п.7.3 договору, банк має право нараховувати позичальнику неустойку в розмірі 0,5 відсотків від суми фактичного залишку заборгованості за кредитом у разі невиконання чи неналежного виконання позичальником п.п. 4.2.6. цього договору за кожний факт порушення.

Відповідно до п. 4.2.6 договору , позичальник прийняв на себе зобовязання для здійснення перевірки цільового використання овердрафту, наявності, умов зберігання та стану майна, оформленого в заставу, аналізу фінансового стану , платоспроможності та кредитоспроможності, надавати Банку всі необхідні документи , які підготовлені та оформлені у відповідності з нормами бухгалтерського обліку в Україні, засвідчені : підписами керівника та головного бухгалтера, відбитком печатки, зокрема: а) щоквартально до 23 числа місяця, наступного за звітним кварталом, надавати банку фінансову інформацію, повязану з діяльністю позичальника в звітному кварталі (в тому числі баланс(форма № 1); звіт про фінансові результати (форму № 2); б) щорічно до 20 лютого наступного за звітним роком надавати банку фінансову інформацію, з діяльністю Позичальника у звітному році (в тому числі, баланс(форма № 1); звіт про фінансові результати (форму № 2); звіт про рух грошових коштів (форма № 3); в) щоквартально до 7 числа місяця, наступного за звітним кварталом, надавати Банку довідки (або завірені банком виписки) з інших банків, в яких у позичальника відкриті поточні рахунки та/або існує кредитна заборгованість , про фінансові обороти і стан заборгованості (про суми кредиту, процентам та штрафним санкціям) за попередній квартал).

Згідно з п. 7.4. договору, банк має право нараховувати позичальнику неустойку в розмірі 5 відсотків від суми фактичного залишку заборгованості за кредитом у разі невиконання чи неналежного виконання позичальником п.п. 4.2.4., 4.2.5., 4.2.8. 4.2.10. договору за кожний факт порушення.

Договір №376-К-Ю від 20.12.2011р., додаткові договори до нього підписані та скріплені печатками обох підприємств без зауважень.

Оцінивши договір банківського кредиту, з якого виникли цивільні права та обовязки сторін, суд дійшов висновку, що укладений між сторонами правочин за своїм змістом та правовою природою є договором кредиту, який підпадає під правове регулювання норм §2 глави 71 Цивільного кодексу України та ст. 345-346 Господарського кодексу України (далі ГК України).

20 грудня 2011 року між Публічним акціонерним товариством Брокбізнесбанк та Комунальним підприємством Трамвайно-тролейбусного управління Горлівської міської ради були укладені договори застави №482-З-Ю та №483-З-Ю (далі договори застави) .

Відповідно до п. 1.3. договорів застави, ними забезпечується виконання заставодавцем зобовязань по поверненню заставодержателеві кредиту, сплати процентів за користування ним, штрафних санкцій, платежів, що передбачені та/або випливають з кредитного договору №376-К-Ю від 20.12.2011р. та додаткових угод.

Згідно з п. 2.1.4 договорів заставодавець зобовязується на період фактичної дії цих договорів застрахувати за свій рахунок предмет застави на його повну вартість, але не менше за ту, що визначена п. 1.6. договору, на користь заставодержателя. За невиконання чи неналежне виконання даного пункту договорів заставодержатель має право вимагати від заставодавця сплати штрафу у розмірі 5% від суми одержаного кредиту.

Договори застави підписані та скріплені печатками обох підприємств без зауважень.

30 грудня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Брокбізнесбанк» та Горлівською міською радою (далі відповідач-2 або поручитель) укладено договір поруки №484-П-Ю (далі договір поруки).

Відповідно до п 1.1. договору поруки поручитель поручається перед кредитором за виконання Комунального підприємства «Трамвайно-тролейбусне управління Горлівської міської ради» зобовязань за кредитним договором №376-К-Ю від 20.12.2011р., що укладений між кредитором та боржником, згідно з яким боржник зобовязаний в строк по 19.12.2014р. повернути кредиторові кредит у сумі 3 000 000,00грн., сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 22% річних та 27 % річних за простроченим кредитом,а також сплатити штрафні санкції у розмірі та у випадках, передбачених кредитним договором.

З п. 1.4. договору поруки вбачається, що у разі порушення боржником зобовязань, передбачених кредитним договором, поручитель та боржник відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Згідно з п. 3.1. договору поруки у разі невиконання боржником зобовязань за кредитним договором в строки та в розмірах, що визначені кредитним договором, кредитор звертається до поручителя із відповідною письмовою вимогою. Після отримання вимоги зобовязаний виконати зобовязання за кредитним договором.

Пунктом 5.1. договору поруки встановлено, що цей договір набирає чинності з дати його укладання сторонами та діє до повного виконання зобовязань за кредитним договором або до моменту припинення поруки з інших підстав, визначених чинним законодавством України.

Договір поруки №484-П-Ю від 20.12.2011р., додаткові договори до нього підписані та скріплені печатками обох підприємств без зауважень.

Позивач, посилаючись на п 1.4. договору поруки, просить солідарно стягнути з Комунального підприємства Трамвайно-тролейбусного управління Горлівської міської ради, м.Горлівка та Горлівської міської ради, м.Горлівка заборгованість за Кредитним договором №376-К-Ю від 20.12.2011р. та договорами застави у розмірі 13 748 923, 63грн.

Як вбачається зі змісту кредитний договір №376-К-Ю від 20.12.2011р., додаткових угод до нього, договору поруки та договорів застави, сторонами погоджено всі істотні умови вищевказаних правочинів. Оскільки сторонами не надано доказів визнання зазначених угод у встановленому порядку недійсними, виходячи зі встановленої ст.204 Цивільного кодексу України презумпції правомірності правочину, суд вважає вищевказані договори дійсними та обовязковими для виконання сторонами.

На виконання умов кредитного договору позивач 21.12.2011р. надав відповідачу грошові кошти в сумі 3 000 000, 00 грн. Відповідач частково виконав зобовязання по поверненню кредитних коштів, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 1 996 240,52грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою по особливому рахунку № 0421, відкритому в ПАТ Брокбізнесбанк для відображення кредитних операцій та обліку заборгованості за кредитним договором. Як свідчать матеріали справи, надання кредитних коштів відбувалося шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок відповідача-1. За змістом ст.ст. 1, 9 Закону України „ Про бухгалтерський облік та фінансову звітність бухгалтерській облік та його відображення у відповідних регістрах обліку є належними доказами, які підтверджують проведення господарської операції. Таким чином, суд вважає доведеним факт надання кредитних коштів відповідачеві в межах укладеного кредитного договору.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, ст.ст.525,526 ЦК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом.

Як зазначає позивач станом на 07.07.2015р., у відповідача наявна заборгованість за кредитним договором №376-К-Ю від 20.12.2011р., що складається з заборгованості за кредитом в сумі 1 996 240,52грн., заборгованості за відсотками в сумі 579 295,78 грн.

У відповідності до ст. 1 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність, бухгалтерський облік це процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень. Таким чином, суд приймає зазначені документи як належні докази, якими підтверджується спірна заборгованість.

Відповідно до ст.ст.611, 612 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив виконання зобовязання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав у строк, встановлений договором або законом. Особливості регулювання відповідальності за порушення грошових зобовязань у відносинах субєктів господарювання визначаються приписами статей 534, 549-552 ЦК України, статей 229-234 ГК України та Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань.

За приписами ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач застосовує індекс інфляції до заборгованості за кредитом та відсотками та просить стягнути додатково 1 433 258,92грн. (інфляційні за період з 01.04.2012р. по 06.07.2015р.), а також 3% річних в сумі 81 493,93грн. (за період з 03.04.2012р. по 30.06.2015р.).

Суд перевіривши розрахунок заборгованості із застосуванням індексу інфляції, нарахованого за період з 01.04.2012р. по 06.07.2015р., встановив його невідповідність вимогам Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань, у звязку з чим позив в цієї частині підлягає задоволенню в сумі 1 433 113,60 грн. Проте, розрахунок 3% річних є арифметично вірним, у звязку з чим позов в цієї частині підлягає задоволенню в повному обсязі.

Крім зазначеного, позивач заявляє до стягнення пеню за несвоєчасну сплату відсотків (за період з 08.03.2012р. по 06.07.2015р.) в сумі 143 274,25 грн., пеню за несвоєчасне повернення кредиту за період з 03.04.2012р. по 06.07.2015р. в сумі 1 052 090,59 грн.; штрафи за порушення п.п. 4.2.5 (неповідомлення позивача про несвоєчасну сплату кредиту та відсотків за 7 днів до настання строку виконання зобовязання), п.4.2.6 (за ненадання фінансової щоквартальної, щорічної звітності (форми 1, 2), декларацій) в сумі 8 163 269,64грн.; штраф за порушення п.2.1.4. договору застави №482-З-Ю від 20.12.2011р. в сумі 150 000,грн. (невиконання вимог щодо страхування предмету застави); штраф за порушення п.2.1.4. договору застави №483-З-Ю від 20.12.2011р. в сумі 150 000,грн. (невиконання вимог щодо страхування предмету застави).

У відповідності до ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК, ст. 83 ГПК України суд може, з урахуванням інтересів боржника, зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. В аспекті права на справедливий суд, передбаченого міжнародним договором, суд вважає за необхідне використати надане національним законодавством України право зменшити розмір штрафних санкцій у звязку з наступним.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України запроваджено антитерористичну операцію на території України. Законом України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції визначений період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності зазначеним Указом Президента України та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. На час розгляду справи антитерористична операція триває.

Зі змісту ст. 1 Закону України Про боротьбу з тероризмом антитерористична операція включає комплекс скоординованих спеціальних заходів, спрямованих на попередження, запобігання та припинення терористичної діяльності, звільнення заручників, забезпечення безпеки населення, знешкодження терористів, мінімізацію наслідків терористичної діяльності. Згідно зазначеного Закону райони проведення антитерористичної операції визначаються у тому числі керівництвом антитерористичної операції.

На виконання рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України, приписів Закону України Про боротьбу з тероризмом, керівником Антитерористичного центру при СБУ виданий Наказ від 07.10.2014 № 33/6/а Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення, відповідно до якого районами проведення АТО визначені Донецька та Луганська області з терміном дії з 7.04.2014 року.

Згідно Закону України Про боротьбу з тероризмом в районі проведення антитерористичної операції встановлюється особливий порядок, пов'язаний з наданням спеціальних повноважень, необхідних для забезпечення безпеки і здоров'я громадян, які опинилися в районі проведення антитерористичної операції, нормального функціонування державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств,установ, організацій. У звязку із зазначеними приписами Закону, Розпорядженням КМУ України від 7 листопада 2014 року № 1085-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення. До переліку пунктів, на території в яких органі влади тимчасово не здійснюють свої повноваження увійшло місто Горлівка. Постановою Правління Національного Банку України від 06.08.2014 № 466 Про призупинення здійснення фінансових операцій банкам України заборонено здійснювати усі видів фінансових операцій у населених пунктах, які не контролюються українською владою. Згідно Тимчасового порядку здійснення контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів вздовж лінії зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, затвердженого наказом першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) від 22 січня 2015 року № 27, встановлено особливий порядок переміщення в районі проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, а також вздовж лінії зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, осіб, транспортних засобів та вантажів. До зазначених територій включені території, на яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не у повному обсязі повноваження, передбачені законодавством України.

Таким чином, наразі територія міста Голівки є неконтрольованою органами державної влади України, входить в зону активної АТО, у звязку з чим забезпечення виконання Конституційних основ правового господарського порядку в Україні, встановлених ст. 42 Конституції України та ст.5 ГК України, на зазначених територіях є неможливим.

Законом України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції визначені заходи для забезпечення підтримки субєктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, у тому числі накладено мораторій на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобовязаннями. Таким чином, Держава гарантувала визначеним вище субєктам пільгові умови виконання зобовязань, повязані із звільненням від відповідальності за порушення зобовязань, визначених законом.

Згідно витягу з ЄДРПОУ місцем реєстрації та місцем знаходження відповідача-1 є місто Горлівка. Інформації щодо зміни місцезнаходження та проведення підприємницької діяльності відповідачем в іншому місці суду не надано.

Враховуючи місце розташування відповідача-1, неможливість забезпечення державними органами України стабільного функціонування підприємств в місті Горлівка, суд за внутрішнім переконанням приходить до висновку про наявність підстав для зменшення розміру штрафу за порушення п.2.1.4. договору застави №482-З-Ю від 20.12.2011р. до 1000,00 грн., штрафу за порушення п.2.1.4. договору застави №483-З-Ю від 20.12.2011р. до 1000,00 грн., пені нарахованої на тіло кредиту (за період з 03.04.2012р. по 14.04.2014р. до 1 000,00 грн., пені за несвоєчасну сплату відсотків до 1 000,00 грн., штрафів за порушення п.п. 4.2.5, 4.2.6 кредитного договору, нарахованих за порушення, які відбулися до 14.04.2014 року до 1 000 грн.

30.10.2014 року розпорядженням № 1053-р Кабінет Міністрів України на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції затвердив перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до якого увійшло місто Горлівка.

Розпорядженням від 5.11.2014 року № 1079-р Кабінет Міністрів України зупинив дію зазначеного вище розпорядження.

Проте, відмовляючи в задоволені позову в частині стягнення пені за несвоєчасне повернення кредиту (за період з 30.04.2014р. по 06.07.2015р.) в сумі 976886,74 грн., штрафів за порушення п.п. 4.2.5 та 4.2.6 кредитного договору №376-К-Ю від 20.12.2011р., які відбулися після 14.04.2014 року, нарахованих в розмірі 0,5 % від суми фактичного залишку заборгованості за кредитом, суд виходить з того, що згідно ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», на час її проведення забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Згідно ст. 2 Закону України Про судоустрій та статус суддів завданням суду при здійсненні правосуддя на засадах верховенства права є забезпечення кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України. Гарантоване Законом України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції право бути звільненим від відповідальності за невиконання зобовязань щодо повернення кредиту не може бути ілюзорним.

За змістом п.39 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010р. по справі Серявін та інші проти України, будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, якою це право встановлено, лише якщо забезпечено "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Згідно із ст. 17 Закону України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006р. рішення Європейського суду є джерелом права для національних судів. Враховуючи викладене та принцип верховенства права, закріплений ст.8 Конституції України, суд вважає, що незабезпечення державними органами передумов виконання Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції порушує той самий справедливий баланс та не може бути підставою для відмови в захисті прав відповідача судом.

Судом враховане, що у відповідності до ч.7 ст. 4 ГПК України забороняється відмова у розгляді справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність теоретичного підходу у вирішенні питання застосування Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», а саме застосовує подолання прогалини в законодавстві в частині визначення зони проведення АТО, шляхом застосування до спірних правовідносин аналогії закону.

Враховуючи приписи Закону України «Про боротьбу з тероризмом», прийнятий на його виконання та на виконання рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України наказ керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07.10.2014 № 33/6/а Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення, Розпорядження КМУ України від 7 листопада 2014 року № 1085-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження», а також усвідомлюючи загальновідомий факт місцезнаходження відповідача в зоні активних бойових дій, суд застосовує до правовідносин між позивачем та відповідачем ст. 2 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції та відмовляє в задоволені вимог щодо стягнення пені, нарахованої за період з 14.04.2014р. по 06.07.2015р. та штрафів за невиконання п.4.2.5 та п.4.2.6 кредитного договору , нарахованих за порушення, які відбулися після 14.04.2014 року.

Відповідно ч.ч.1-2 ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Аналогічні за змістом умови щодо солідарної відповідальності відповідача -2 містяться в п.1.4 договору поруки № 484-П-Ю, укладеного між позивачем та Горлівською міською радою. За приписами ч.1 ст.543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Проте, виходячи зі змісту договору поруки, відповідач 2 поручився за виконання відповідачем-1 зобовязань, які випливають з кредитного договору та не приймав на себе додаткові зобовязання, щодо відповідальності за несплату відповідачем заборгованості з урахуванням індексу інфляції, 3 % річних, заявлених позивачем до стягнення на умовах та в порядку ст. 625 ЦК України, та штрафів, передбачених договорами застави №№ 482 З-Ю, 483-З-Ю.

Враховуючи викладене, вимога позивача щодо солідарного стягнення з відповідача-2, передбачених ст. 625 ЦК України, 3 % річних та інфляційної складової за порушення грошових зобовязань, передбачених кредитним договором, а також штрафів, передбачених договорами застави №№ 482 З-Ю, 483-З-Ю,є необґрунтованими, та такими, що суперечать правовідносинам, що склалися між сторонами.

Стосовно вимог позивача про солідарне стягнення з відповідача заборгованості за кредитом,відсотками, пенею и штрафами, передбаченими кредитним договором суд зазначає.

За приписами ч.4 ст.559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

У відповідності до ст.251 ЦК України строками, у розумінні цивільного права, є певний період у часі, зі спливом якого, повязана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями , тижнями, днями або годинами.

Укладаючи договір, сторони не визначили строк (який відповідає приписам ст. 252 ЦК України), після закінчення якого припиняється порука, а встановили, що договір діє до моменту повного виконання сторонами всіх зобов'язань за цим договором та кредитним договором. У відповідності до правової позиції Верховного Суду України, яка викладена в постанові №6-6486св09 від 07.10.2009р., умова договору про його дію до повного виконання зобов'язань за договором не може розглядатись як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст.252 ЦК України.

Відтак, суд робить висновок про відсутність в договорі поруки № 484-П-Ю від 20.12.2011 року строку її дії та про необхідність звернення кредитора з вимогою до поручителя в межах встановленого ч.4 ст.559 Цивільного кодексу України 6-місячного строку від дня настання строку виконання грошових зобов'язань позичальника.

Пунктом п. 1.1.2 кредитного договору встановлений остаточний термін користування кредитом по 19 грудня 2014 року (включно), таким чином позивач мав звернутися з відповідною вимогою до поручителя Горлівської міської ради в строк до 19.06.2015 року. Суд неодноразово зобовязував позивача надати докази виконання приписів ч.4 ст. 559 ЦК України та п. 3.1 договору поруки, проте позивач вимоги суду не виконав, пояснень с цього приводу не надав, у звязку з чим суд приходить до висновку про припинення поруки в частині сплати заборгованості за кредитом та відсотками, нарахованими та не сплаченими до 4.02.2015 року.

Проте, суд задовольняє вимоги щодо стягнення з відповідача 2 процентів, які підлягали сплаті з 4.02.2015 року (протягом 6 місяців, які передували поданню позову), як заявлені в межах дії поруки та стягує солідарно з відповідачів 276 137,49 грн., в іншої частині суд відмовляє в задоволені вимог позивача до відповідача-2, через обставини, викладені вище.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи викладене та керуючись ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.129 Конституції України, ст.ст. 525, 526, 534, 549-552, 611, 612, 629, §2 Глави 71 Цивільного кодексу України, ст.ст.193, 229-234, 345-346 Господарського кодексу України, ст.1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань, Закону України Про тимчасової заходи на період проведення антитерористичної операції, Закону України Про боротьбу з тероризмом , ст.ст.1, 4, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Брокбізнесбанк, м. Київ до відповідача-1: Комунального підприємства Трамвайно-тролейбусного управління Горлівської міської ради, м.Горлівка, до відповідача-2: Горлівської міської ради, м.Горлівка про солідарне стягнення заборгованості за Кредитним договором №376-К-Ю від 20.12.2011р. , договорами застави № 482-З-Ю, № 483 З-Ю від 20.12.2011 року у розмірі 13 748 923, 63грн. задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства Трамвайно-тролейбусного управління Горлівської міської ради (84619, м. Горлівка, Донецька область, вулиця Безпощадного, 51, ідентифікаційний код 03328267) на корить Публічного акціонерного товариства Брокбізнесбанк (03057, м. Київ, проспект Перемоги, 41, ) заборгованість за Кредитним договором №376-К-Ю, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 1 996 240,52грн., заборгованості за відсотками в сумі 303 158,29 грн., пеню за несвоєчасне повернення кредиту за період з 03.04.2012р. по 14.04.2014р. в сумі 1 000,00 грн., пеню за несвоєчасну сплату відсотків за період з 08.03.2012р. по 14.04.2014р. в сумі 1 000,00 грн., штраф за порушення п.2.1.4. договору застави №482-З-Ю від 20.12.2011р. в сумі 1000,00 грн., штраф за порушення п.2.1.4. договору застави №483-З-Ю від 20.12.2011р. в сумі 1000,00 грн., інфляційні витрати, повязані з несвоєчасною сплатою кредиту та відсотків в сумі 1 433 113,60 грн., 3% річних в сумі 81 493,93грн.

Стягнути солідарно з Комунального підприємства Трамвайно-тролейбусного управління Горлівської міської ради (84619, м. Горлівка, Донецька область, вулиця Безпощадного, 51, ідентифікаційний код 03328267) та Горлівської міської ради (84646, м.Горлівка, вул. Перемоги, 67, ідентифікаційний код 04052749) на корить Публічного акціонерного товариства Брокбізнесбанк (03057, м. Київ, проспект Перемоги, 41, ) заборгованість за Кредитним договором №376-К-Ю, яка складається з заборгованості за відсотками, які підлягали сплаті з 4.02.2015 року по 7.07.2015 року в сумі 276 137,49 грн.

Стягнути з Комунального підприємства Трамвайно-тролейбусного управління Горлівської міської ради (84619, м. Горлівка, Донецька область, вулиця Безпощадного, 51, ідентифікаційний код 03328267) на користь державного бюджету України (отримувач: Управління державної казначейської служби м.Харькова , банк отримувача: ГУ ДКСУ у Харківській області , МФО 851011, , рахунок 3002 , код бюджетної класифікації 22030001) судовий збір в сумі 66 435,42грн.

Стягнути солідарно з Комунального підприємства Трамвайно-тролейбусного управління Горлівської міської ради (84619, м. Горлівка, Донецька область, вулиця Безпощадного, 51, ідентифікаційний код 03328267) та Горлівської міської ради (84646, м.Горлівка, вул. Перемоги, 67, ідентифікаційний код 04052749) на користь державного бюджету України (отримувач: Управління державної казначейської служби м.Харькова , банк отримувача: ГУ ДКСУ у Харківській області , МФО 851011, , рахунок 3002 , код бюджетної класифікації 22030001) судовий збір в сумі 1 467 76 грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 05.10.2015р. оголошено вступну та резолютивну чистини рішення. Повний текст рішення за правилами ст.ст.84-85 ГПК України підписано 12.10.2015р.

Суддя П.В. Демідова