ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2015 року Справа № 915/1276/15

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль С.М.,

при секретарі Сьяновій О.С.,

з участю представників сторін:

від позивача: не зявився;

Від відповідача: ОСОБА_1, довіреність № 04/1050 від 30.12.14 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 915/1276/15

за позовом: Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський Акціонерний банк (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 27Т; адреса для листування: 02160, м. Київ, Харківське шосе,49;

до відповідача: Публічного акціонерного товариства Миколаївгаз (54003, м. Миколаїв, вул. Чигрина, 159)

про: стягнення 1899,15 грн.

-

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство Всеукраїнський Акціонерний банк звернулось до господарського суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Миколаївгаз про стягнення 1899,15 грн.

Відповідач у запереченнях на позовну заяву позов не визнав та просив відмовити в задоволенні позовної заяви з огляду на те, що позивач не довів позовні вимоги відповідно до приписів ст.ст.33,34 ГПК України.

Позивач у судові засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву ,в якій підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить їх задовольнити посилаючись на наступне :

Між публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» та публічним акціонерним товариством «Миколаївгаз» було укладено договір № ТП-ПР-1127938-МГ від 29.02.2012р. про постачання природного газу.

Позивачем було здійснено попередню оплату за послуги постачання природного газу в розмірі 5052,32 грн., відповідно до рахунку передплати ( а.с.9), що підтверджується платіжним дорученням № 608275 від 13.03.14 р.

Позивач зазначає, що ним фактично використано природного газу лише на суму в розмір 3153,17 грн., що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків. (а.с.20). Тому на думку позивача, за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 1899,15 грн.

З огляду на викладене, позивач вважає, що відповідачем порушено охоронювані права та інтереси позивача, та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника відповідача, господарський суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог виходячи з наступного.

За загальними правилами судового процесу кожна сторона відповідно до статті 33 Господарського процесуального Кодексу України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів.

Між публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» та публічним акціонерним товариством «Миколаївгаз» було укладено договір № ТП-ПР-1127938-МГ від 29.02.2012р. про постачання природного газу.

Позивачем було здійснено попередню оплату за послуги постачання природного газу в розмірі 5052,32 грн., відповідно до рахунку передплати ( а.с.9), що підтверджується платіжним дорученням № 608275 від 13.03.14 р.

Позивач зазначає, що ним фактично використано природного газу лише на суму в розмір 3153,17 грн., що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків. (а.с.20). Тому на думку позивача, за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 1899,15 грн.

Відповідно до п. 3.5. договору № ТП-ПР-1127938-МГ від 29.02.2012р., на підставі результатів вимірювання обсягу газу вузлами обліку між позивачем та відповідачем складаються щомісячні акти приймання - передачі газу.

Відповідно до п. 2.6. спірного договору, послуги з постачання газу підтверджуються підписаним сторонами актом приймання-передачі газу та актом виконаних робіт , що оформлюється за даними вузлів обліку.

Згідно п. 2.9 спірного договору акти приймання-передачі газу є підставою для остаточних розрахунків споживача с постачальником.

Слід зазначити, що позивачем на підтвердження суми позовних вимог надано лише акт звірки взаєморозрахунків, який підписано тільки з боку позивача. ( а.с. 20).

У статті 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні визначено, що первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частин першої, другої статті 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, акт звірки взаєморозрахунків як зведений обліковий документ, відображаючи загальну суму заборгованості, не належить до первинних документів бухгалтерської звітності. Такий акт є, по суті, документом, що містить зведені відомості про бухгалтерський облік здійснених операцій на підприємствах, однак не може вважатися належним доказом проведення цих операцій та існування господарських зобовязань у сторін.

Достовірність даних бухгалтерського обліку відповідно до статті 10 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні підтверджується інвентаризацією активів і зобов'язань.

Таким чином, враховуючи наведене, акт звірки взаєморозрахунків, до того ж не підписаний з боку відповідача, не може бути належним доказом існування відповідного зобовязання відповідача перед позивачем. Інших доказів наявності заборгованості відповідача перед позивачем останнім до суду не надано.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 82,82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя С.М.Коваль

Повний текст рішення складено 02.10.2015 р.