ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2015 р. Справа №917/1800/14

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", вул. Б.Хмельницького, 6, м. Київ ,01001

до Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго", вул. Старий Поділ, 5, м. Полтава, Полтавська область, 36022

про стягнення 14 409 702,25 грн.

Суддя Погрібна С.В.

Представники:

від позивача: Пац В.О. довіреність №14-127 від 13.05.2014р.

від відповідача: Крат А.В. довіреність №10-74/2109 від 23.02.2015р.

Ставицька І.Б. довіреність №01-11/16053 від 31.12.2014р.

Суть справи: Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 14 409 702,25 грн., з яких 9 353 165,08 грн. - основний борг за Договором купівлі-продажу природного газу №2013-БО-24 від 10.12.2013р., 2 965 131,85 грн. - пеня, 845 896,47 грн. - 3% річних та 1 245 508,85 грн. - інфляційних втрат.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 01.09.2014р. порушено провадження у справі №917/1800/14 за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", до Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго", про стягнення 14 409 702,25 грн.

Ухвалою від 13.11.20154р. було зупинено провадження у справі № 917/1800/14 до набрання законної сили судовим рішенням господарського суду м. Києва по справі №910/20439/14 за позовом Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", про визнання недійсним Договору купівлі-продажу природного газу №2013-БО-24 від 10.12.2013р.

Рішенням господарського суду м. Києва 19.11.2014р. по справі №910/20439/14 Публічному акціонерному товариству "Полтаваобленерго" було відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.02.2015р. та постановою Вищого господарського суду України від 29.04.2015р. рішення господарського суду м. Києва від 19.11.2014р. по справі №910/20439/14 залишено без змін.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 25.05.2015р. було поновлено провадження у справі №917/1800/14.

02.07.2015р. відповідачем було подано клопотання про призначення справи до колегіального розгляду.

Суд відмовив в задоволенні даного клопотання.

Представник позивача наполягає на задоволенні позовних вимог.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до договору купівлі-продажу природного газу№2013-БО-24 від 10.12.2013року позивач, як постачальник зобов'язувався поставити відповідачу (покупцеві) природний газ, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити газ на умовах договору. Відповідач прийняв природний газ, проте допустив порушення строків його оплати. У зв'язку з цим нараховані пеня, інфляційні та 3% річних.

Крім того, відповідачем подано клопотання про зменшення розміру пені до 1000,00грн.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення у відповідності до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи суд встановив:

Між Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" (позивач по справі; продавець за Договором) та Публічним акціонерним товариством "Полтаваобленерго", (відповідач по справі; покупець за Договором) 10.12.2013р. був укладений договір №2013-БО-24 купівлі-продажу природного газу (далі -договір) (т.1; а.с.10-15).

Даний Договір укладений Сторонами в редакції, встановленій рішенням господарського суду міста Києва від 14.08.2013р. та постановою Київського апеляційного господарського суду по справі №910/7406/13, які набрали чинності 27.11.2013р. (п.п.10.13. Договору).

Додатковою угодою №1 від 10.12.2013р. та додатковою угодою №2 від 10.12.2013р. було внесено зміни до п.п 1.2, 2.1, 5.2 та 5.5. до Договору №2013-БО-24 купівлі-продажу природного газу від 10.12.2013р. (а.с.16-17).

Додатковою угодою №2 від 10.12.2013р. до Договору №2013-БО-24 купівлі-продажу природного газу від 10.12.2013р. сторонами було узгоджено кількість та ціну газу.

Предметом вищезазначеного договору є передача продавцем (позивачем) у власність покупця (відповідача) у 2013 році природного газу, ввезеного на митну територію України НАК "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, та зобов'язання відповідача прийняти та оплатити його на умовах цього договору.

Газ, що продається за умовами даного Договору використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії яка споживається бюджетними установами та організаціями та іншими споживачами (п.п. 1.2. Договору в редакції Додаткової угоди №1 від 10.12.2013р.).

Сторонами було погоджено, що продавець передає покупцеві з 01.01.2013р. по 31.12.2012р. газ обсягом до 10 045 тис. куб. м. (п.п.2.1. Договору в редакції Додаткової угоди №2 від 10.12.2013р.).

Обсяги газу, що планується передати за цим договором можуть змінюватися Сторонами протягом місяця продажу в установленому порядку (п.п.2.1.1 договору).

Ціна за 1000 куб.м. природного газу складає 4661,74 грн., а з 01.07.2013р. ціна за 1000 куб.м. природного газу з урахуванням ПДВ складає 4 588,54грн.

Згідно п.п. 3.3. та 3.4. Договору, приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсязі, визначених на підставі показів комерційного вузла /вузлів обліку газу покупця. Акти приймання-передачі є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору з січня по грудень 2013року продавець поставив, покупець прийняв природний газ, на загальну суму 47 796 616,71грн., що підтверджується доданими до матеріалів справи актами приймання-передачі природного газу спожитого у січні 2013 року на суму 8 955 194,86грн., у лютому 2013 року на суму 8 409 771,74грн., у березні 2013 року на суму 6 992 604,00грн., у квітні 2013 року на суму 5 216 482,58грн., у травні 2013 року на суму 191 131,18грн., у червні 2013 року на суму 195 792,91грн., у липні 2013 року на суму 183 541,44грн., від 25.12.13р. у серпні 2013 року на суму 165 187,30грн., у вересні 2013 року на суму 91 770,72 грн., у жовтні 2013 року на суму 3 074 319,12грн., у листопаді 2013 року на суму 5 244 696,65грн., які підписані 25.12.2013р. та актом приймання передачі газу спожитого у грудні 2013 року на суму 9 076 124,21 грн. підписаного 31.12.2015р. (т. 1; а.с.18-29).

У відповідності з п. 6.1. договору оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця наступного за місяцем поставки газу.

Однак відповідач свої зобов'язання по Договору щодо оплати газу у визначені строки не виконав, розрахувавшись частково за одержаний природний газ.

Так на момент подання позовної заяви заборгованість відповідача перед позивачем за Договором № №2013-БО-24 купівлі-продажу природного газу 10.12.2013 року становила 9 353 165,08грн., що підтверджено сальдо підприємства та випискою по операціях підприємства (а.с.32).

У зв"язку з несвоєчасною оплатою за поставлений природний газ позивачем нараховано по кожному платежу окремо та заявлено до стягнення 2 965 131,85 грн. - пені, 845 896,47 грн. - 3% річних та 1 245 508,85 грн. - інфляційних втрат.

При винесенні рішення суд виходив з наступного:

Згідно зі ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші угоди (правочини), передбачені законом.

У відповідності до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з частинами 1, 6 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Реалізація суб'єктами господарювання товарів негосподарюючим суб'єктам здійснюється за правилами про договори купівлі-продажу.

До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

У відповідності до ст. ст. 525, 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, в установлений строк, відповідно до закону, договору, одностороння відмова від виконання не допускається, крім передбачених законом випадків.

У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Наданими до справи доказами підтверджуються факт існування між сторонами заснованих на договорі правовідносин з приводу постачання природного газу, обсяги та вартість поставленого за договором газу та факт прострочення відповідачем виконання грошових зобов'язань.

04.12.2014 року між Головним управлінням державної казначейської служби України у Полтавській області, Департаментом житлово-комунального господарства Полтавської обласної державної адміністрації, Департаментом фінансів Полтавської обласної державної адміністрації, Фінансового управління виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та Публічним акціонерним товариством "Полтаваобленерго" укладено договір № 1041/30 про організацію взаєморозрахунків відповідно до п. 2 ст.16 Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік" (т.1 а.с. 256-259).

Предметом зазначеного договору є організація проведення сторонами взаєморозрахунків, відповідно до п.24 ст.14 та п.2 ст. 16 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" і Порядку та умов надання у 2014 році субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачались населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, затверджених Постановою КМУ від 29.01.2014 року № 30 ( п.1 договору).

У тексті названого договору визначений розділ щодо порядку проведення взаєморозрахунків, яким визначений порядок погашення заборгованості в сумі 7 304 236,17грн. за Договором №2013-БО-24 купівлі-продажу природного газу від 10.12.2013р., невиконання умов якого було підставою для звернення позивача з позовом.

В договорі № 1041/30 від 04.12.2014р. визначені зобов'язання сторін.

Так підпунктом 2 пункту 12 договору № 1041/30 передбачено, що сторони, які уклали даний договір зобов'язуються не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до договору.

Відповідно до п. 17 договору, сторони засвідчили, що після виконання договору вони не мають жодної претензії стосовно предмету договору.

Грошові кошти в сумі 7 304 236,17грн. були перераховані відповідачем НАК "Нафтогаз України", що підтверджується доданою до матеріалів справи випискою (т.1, а.с.264). Крім того, представником позивача в судовому засіданні було підтверджено правильність суми оплати зазначивши, що сума боргу складає 2 048 928,91грн.

Враховуючи вищевикладене, суд припиняє провадження в частині позовних вимог щодо стягнення основного боргу в розмірі 7 304 236,17грн. на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України.

В частині стягнення 2 048 928,91грн. позовні вимоги є обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Щодо нарахованих позивачем та заявлених до стягнення 2 965 131,85 грн. - пені, 845 896,47 грн. - 3% річних та 1 245 508,85 грн. - інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

Так відповідно до розрахунку доданого до матеріалів справи, позивачем :

- за зобов'язаннями за січень 2013 року нараховано 649 926,33грн. пені, 232 589,72грн. 3% річних за період з 14.02.2013 року по 26.12.2013 року та 26 469,85грн. інфляційних за період з лютого 2013р. по грудень 2013р.;

- за зобов'язаннями за лютий 2013 року нараховано 606 425,18грн. пені, 199 069,67грн. 3% річних за період з 14.03.2013 року по 26.12.2013 року та 33 300,76грн. інфляційних за період з березня 2013р. по грудень 2013р.;

- за зобов'язаннями за березень 2013 року нараховано 489 865,44 грн. пені147 706,79грн. 3%річних за період з 14.04.2013 року по 26.12.2013 року та 33 300,76грн. інфляційних за період з квітня 2013р. по грудень 2013р.;

- за зобов'язаннями за квітень 2013 року нараховано 358 722грн. пені, 97 326,70грн. 3% річних за період з 14.05.2013 року по 26.12.2013 року та 20 656,07грн. інфляційних за період з травня 2013р. по грудень 2013р.;

- за зобов'язаннями за травень 2013 року нараховано 12 771,75грн. пені, 3 079,04грн. 3% річних за період з 14.06.2013 року по 26.12.2013року та 565,14грн. інфляційних за період з червня 2013р. по грудень 2013р.;

- за зобов'язаннями за червень 2013 року нараховано 11 736,85грн. пені, 2 671,37 3% річних за період з 14.07.2013 року по 26.12.2013року та 578,92грн. інфляційних за період з липня 2013р. по грудень 2013р.;

- за зобов'язаннями за липень 2013 року нараховано 8 825,07грн. пені, 2 036,56грн. 3% річних за період з 14.08.2013 року по 26.12.2013року та 726,97грн. інфляційних за період з серпня 2013р. по грудень 2013р.;

- за зобов'язаннями за серпень 2013 року нараховано 6 118,72грн. пені, 1 412,01грн. 3% річних за період з 14.09.2013 року по 26.12.2013року та 1 823,34грн. інфляційних за період з вересня 2013р. по грудень 2013р.;

- за зобов'язаннями за вересень 2013 року нараховано 2 418,72грн. пені, 558,17грн. 3% річних за період з 14.10.2013 року по 26.12.2013року та 1 012,97грн. інфляційних за період з жовтня 2013р. по грудень 2013р.;

- за зобов'язаннями за жовтень 2013 року нараховано 47 083,41грн. пені, 10 865,40грн. 3% річних за період з 14.11.2013 року по 26.12.2013року та 21 550,98грн. інфляційних за період з листопада 2013р. по грудень 2013р.;

- за зобов'язаннями за листопад 2013 року нараховано 51 861,78грн. пені, 12 066,19грн. 3% річних за період з 14.12.2013 року по 26.12.2013року та 61 301,99грн. інфляційних за період з грудня 2013р. по червень 2014р.;

- за зобов'язаннями за грудень 2013 року нараховано 719 376,09грн. пені, 136 514,85грн. 3% річних за період з 14.01.2014 року по 15.07.2014року та 1 049 832,76грн. інфляційних за період з січня 2014р. по червень 2014р.

Як встановлено судом, ПАТ "Полтаваобленерго" було здійснено оплату по Договору купівлі-продажу природного газу №2013-БО-24 від 10.12.2013 року у сумі 7 304 236,17 грн. шляхом укладення Договору про організацію взаєморозрахунків №1041/30 від 04.12.2014 року.

Представник позивача в засіданні суду підтвердив правильність цієї дати і суми оплати зазначивши, що сума боргу складає 2 048 928,91 грн.

Як зазначено в постановах Верховного Суду України від 25.03.2015р. у справі №924/1265/13, від 09.09.2014р. у справі №5011-35/1533-2012-19/522-2012, від 09.09.2014р. у справі №5011-1/1043-2012-42/528-2012, від 09.09.2014р. у справі №5011-35/1272-2012-42/527-2012 та від 16.09.2014р. у справі №5011-42/1230-2012-69/542-2012, що умовами договору про організацію взаєморозрахунків передбачалося не тільки надання державою коштів на погашення заборгованості, але також змінювалися строки виконання боржником грошових зобов'язань перед кредитором, які виникли на підставі договору про постачання газу; що договір про організацію взаєморозрахунків не передбачав можливості існування між сторонами інших грошових зобов'язань та підстав для інших грошових вимог та оскільки розрахунок за поставлений природний газ відбувся у порядку та строки, передбачені у договорі про організацію взаєморозрахунків, то строки виконання зобов'язання відповідачем було дотримано, а тому підстав для застосування положень ч. 2 ст. 625 ЦК України та для стягнення неустойки (штрафу, пені) не було.

Верховний Суд України також зазначив, що для застосування наслідків за порушення грошового зобов'язання, передбачених частиною 2 статті 625 ЦК України та застосування неустойки (пені, штрафу), передбачених договором купівлі-продажу природного газу, необхідно, щоб оплата була здійснена поза межами порядку і строків, встановлених договором про організацію взаєморозрахунків.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Статтею 174 ГК України передбачено, що господарські зобов'язання можуть виникати:

- безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність;

- акту управління господарською діяльністю;

- з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать;

- внаслідок заподіяння шкоди суб'єкту або суб'єктом господарювання, придбання або збереження майна суб'єкта або суб'єктом господарювання за рахунок іншої особи без достатніх на те підстав;

Так, Договір №2013-БО-24 між Позивачем та Відповідачем укладено 10.12.2013 року в редакції, що встановлена в судовому порядку.

В пункті 10.13. Договору №2013-БО-24 зазначено, що даний договір укладений Сторонами в редакції, встановленій рішенням Господарського суду міста Києва від 14.08.2013 року та постановою Київського апеляційного господарського суду по справі №910/7406/13, які набрали чинності 27.11.2013року. Тобто, до 10.12.2013р. Договору №2013-БО-24 між Позивачем та Відповідачем не існувало. Тому, нараховані Позивачем пеня, 3% річних та інфляційні до 10.12.2013 року відхиляються з причини відсутності господарського зобов'язання по Договору №2013-БО-24.

Відповідно до ч. 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст.546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі (ст.547 ЦК України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 ЦК України). Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст.551 ЦК України).

Частиною 6 ст.232 Господарського кодексу, передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 7.2. договору передбачено, що у разі невиконання покупцем умов п.6.1. цього договору він у безспірному порядку зобов'язується сплатити продавцю крім суми заборгованості, пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми прострочення платежу за кожен день прострочення платежу.

Як було встановлено судом Акти приймання передачі газу за січень-листопад 2013 року були складені 25 грудня 2013 року, за грудень 2013 року 31.12.2013р. після підписання 10.12.2013р. Договору 2013-БО-24 купівлі-продажу природного газу. Таким чином, зобов'язання відповідача по оплаті газу згідно зі ст. 692 ЦК України виникли після їх складення, з урахуванням п. 6.1 Договору вони повинні були виконані до 14.01.2014р. Виходячи з цього відповідальність за невиконання грошового зобов'язання може бути застосована з 14.01.2014р.

Згідно проведеного судом перерахунку правомірною є пеня у розмірі 164 531,80грн. за період з 14.01.2014р. по 15.07.2014р. Тому позовні вимоги в частині стягнення пені в сумі 164 531,80грн. підлягають задоволенню, а в решті - відмовити.

Згідно ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як зазначалось вище, позивачем невірно визначений період прострочення виконання за зобов"язаннями з січня по грудень 2013р., яка виникла лише 14.01.2014р., враховуючи дату підписання актів приймання-передачі (25.12.2013р. та 31.12.2014р.) та Договору №2013-БО-24 купівлі-продажу природного газу саме 10.12.2013р.

Згідно проведеного судом перерахунку правомірним є стягнення 30 818,14грн. - 3% річних за період з 14.01.2014р. по 15.07.2014р. та інфляційних у розмірі 237 675,75грн. за період з січня 2014р. по червень 2014р. Тому позовні вимоги в частині стягнення 30 818,14грн. - 3% річних та інфляційних у розмірі 237 675,75грн. підлягають задоволенню, а в решті - відмовити.

Крім того, відповідач просив суд у випадку часткового або повного задоволення позову по справі зменшити розмір пені до 1 000,00грн. посилаючись на збитковість, скрутне фінансове становище підприємства.

Відповідно до частини 3 статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно частини 1 статті 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Статтею 83 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) передбачено, що господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Вищий господарський суд України в п. 3.17.4. постанови пленуму від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначив, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо. Крім того, ця процесуальна норма може застосовуватись виключно у взаємозв'язку (сукупності) з нормою права матеріального, яка передбачає можливість зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), а саме частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України і статтею 233 Господарського кодексу України.

Однак, відповідачем не обгрунтувано, що зазначені ним у клопотанні обставини є винятковим випадком, зокрема, з врахуванням економічної ситуації в Україні.

Виходячи з викладеного клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій необгрунтоване і задоволенню не підлягає.

(По даному питанню судом врахована практика Вищого господарського суду України, зокрема, постанови Вищого господарського суду України від 15.08.2013р. у справі №921/186/13-г, від 25.07.2013р. у справі № 904/1610/13-г, від 06.06.2013р. у справі №5023/4891/12, від 25.04.2013р. у справі №5023/5210/12, від 11.04.2013р. у справі №5023/5038/12, від 14.03.2013р. у справі №5010/1076/2012-2/56, від 13.12.2012р. у справі №10/5026/1270/2012).

Враховуючи вищевикладене позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

У зв'язку з частковим задоволенням позову згідно зі ст.49 ГПК України судові витрати по справі (судовий збір) покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 49, п.1-1 ст. 80, 82-85, Господарського процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Припинити провадження у справі в частині стягнення 7 304 236,17грн. на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (вул. Старий Поділ, 5, м. Полтава, Полтавська область, 36022; ) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (вул. Б.Хмельницького, 6, м. Київ ,01001; ) 2 048 928,91грн. основного боргу, 164 531,80грн. пені, 30 818,14грн. 3% річних, 237 675,75грн. інфляційних втрат та 49 631,47грн. судового збору.

4. Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

5. В іншій частині позову відмовити.

Повне рішення складено 29.09.2015р.

Суддя Погрібна С.В.