ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"05" жовтня 2015 р.Справа № 924/1483/15

Господарський суд Хмельницької області у складі:

суддя Олійник Ю.П., розглянувши матеріали справи

за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області м. Хмельницький

до Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" м.Київ в особі філії - Хмельницьке обласне управління АТ "Ощадбанк" м .Хмельницький

про повернення коштів в сумі 624,43 грн.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 с. Олешин Хмельницький район

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2 - згідно довіреності №1432/06 від 18.02.2015р.,

від відповідача: ОСОБА_3 - згідно довіреності від 16.06.2015р.,

від третьої особи : не приймав участі

У судовому засіданні відповідно до ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач у позовній заяві та представник у судовому засіданні просять стягнути з відпвоідача кошти, що зараховані на поточний (картковий) рахунок ОСОБА_4 в розмірі 624,43 грн. та повернути на рахунок головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області. Зазначають, що відповідачем безпідставно набуто та збережено пенсійні виплати ОСОБА_5 в сумі 624,43 грн., отримані після його смерті. При цьому посилаються на п.13 Порядку виплати пенсії та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках, затв. постановою Кабінету Міністрів України №1596 від 30.08.99, ст.1071 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" та ст.ст.1066, 1212 ЦК України. Вказують на те, що оскільки позичальник помер, договір кредиту вважається припиненим з моменту смерті, тому у банку відсутні правові підстави для списання коштів з рахунку померлого.

Позивачем надано письмові пояснення на відзив відповідача, у яких зветається увага, що згідно зі ст.49 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, ст.ст. 25, 346, 1216, 1218, 1219 ЦК України банк здійснив операцію з погашення кредиту за укладеною з фізичною особою угодою після дати її смерті з коштів, які фізичній особі вже не належали в силу: припинення права власності у зв'язку зі смертю власника (п.11 ч.1 ст.346 ЦК України); припинення пенсійного забезпечення померлої особи; не включення права на пенсію до складу спадщини; та належності цих коштів Пенсійному фонду, за рахунок якого здійснювалися пенсійні виплати. За таких обставин, до спірних правовідносин необхідно застосувати положення ст.1212 ЦК України, згідно якої особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Вказане положення застосовується незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Таким чином, оскільки кошти (пенсійні виплати) в розмірі 624,43 грн. нараховані на особовий рахунок, відкритий на ім'я ОСОБА_4 у філії - Хмельницьке обласне управління АТ Ощадбанк після настання його смерті та не можуть бути віднесені до спадкової маси, вони утримуються на рахунку установи (відповідно проводяться відрахування на погашення кредиту та процентів) безпідставно.

Відповідач у відзиві на позов та представник у судовому засіданні позовні вимоги заперечують, посилаючись на Порядок виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки в банках, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.1999 року №1596, ст.ст. 1066, 1067 1071 ЦК України Державний ощадний банк України. Зазначають, що банк правомірно списав кошти з поточного рахунку для погашення заборгованості за кредитом, оскільки зазначене списання коштів здійснено до отримання від Фонду повідомлення про смерть пенсіонера. Зазначене списання здійснювалось згідно з ст.6 договору №82 від 18.08.09 між банком та Головним управлінням ПФУ України у Хмельницькій області. Заперечують посилання позивача на те, що кредитний договір вважається припиненим з моменту смерті позичальника, тому у банку відсутні були підстави для списання коштів для погашення кредитної заборгованості, посилаючись норми Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", ст.2 Закону України "Про банки та банківську діяльність", ст.1215 ЦК України.

Повноважний представник Третьої особи у судовому засіданні участі не приймав.

Розглядом матеріалів справи судом встановлено :

Згідно п.1.1 положення про філію Хмельницьке обласне управління публічного акціонерного товариства „Державний ощадний банк України, затверджене постановою правління ПАТ „Державний ощадний банк України від 14.11.2013 року №810, філія Хмельницьке обласне управління є відокремленим підрозділом публічного акціонерного товариства „Державний ощадний банк України, що не має статусу юридичної особи і здійснює на території Хмельницької області/регіону від імені та в інтересах банку діяльність згідно з законом України „Про банки та банківське діяльність на підставі цього положення та відповідно до статуту Банку. При цьому Управлінню у п. 5.1.3 положення надано право від імені банку вживати заходів для досудового врегулювання спору, подавати до судів загальної юрисдикції, господарського, адміністративного та третейських судів позови, відзиви на позовні заяви, інші процесуальні документи, користуватися правами сторони у судовому процесі та здійснювати процесуальні дії, передбачені законодавством.

Позивач- Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та та відкритим акціонерним товариством „Державний ощадний банк України, назву якого змінено на публічне акціонерне товариство „Ощадбанк ( відповідач), уклали договір №82 від 18.08.09, згідно п.1 якого банк виконує функції виплати пенсіонерам з числа осіб офіцерського складу, прапорщиків і мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та військової служби за контрактом, а також іншим особам, які мають право на пенсію згідно із Законом України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), допомоги на поховання та недотриманої пенсії у зв'язку із смертю зазначених пенсіонерів, а також одноразової грошової допомоги членам сімей померлих пенсіонерів, що виплачується згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 (зі змінами та доповненнями) та інші допомоги і виплати.

Позивач зобов'язався забезпечити, зокрема, подання до 1 числа місяця, за яким виплачується пенсія, до філій відділень банку та територіально відокремлених підрозділів безбалансових відділень банку, яким відкриті окремі аналітичні рахунки за балансовим рахунком №2650 „Державні позабюджетні фонди, списків на зарахування пенсій на поточні (карткові) рахунки та описів до них, одночасно на паперових та магнітних носіях погодженого сторонами формату у кількості та за формою згідно з Порядком. ( параграф 1 ст.3 Договору).

Відповідно до параграфу 2 ст.3 Договору відповідач зобов'язується забезпечити через установи банку, зокрема, зарахування сум пенсій та допомоги на поточні (карткові) рахунки одержувачів, за умови своєчасного отримання відповідних списків у містах не пізніше наступного банківського дня з дня надходження коштів від Фонду, а в сільській місцевості протягом трьох банківських днів з дня надходження коштів.

У параграфі 2 ст. 6 Договору сторони погодили, що за невиконання або за неналежне виконання умов цього договору сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством України. Банк не несе відповідальності за переплату пенсії в разі відсутності інформації (письмового повідомлення) про смерть пенсіонера. З місяця, наступного за місяцем смерті одержувача установа банку, при отриманні письмового повідомлення від Фонду про його смерть, припиняє зарахування сум пенсій та допомог на поточний (картковий) рахунок. Суми пенсій, що зараховані на поточний (картковий) рахунок одержувача разом з нарахованими на них відсотками, починаючи з місяця, наступного за місяцем його смерті, установи банку повертають фонду, за умови наявності цих сум на поточному (картковому) рахунку одержувача, у містах не пізніше одного банківського дня, а в сільській місцевості не пізніше трьох банківських днів, після отримання письмового розпорядження від фонду про повернення коштів (параграф 2 ст.8 Договору).

Між відповідачем та громадянином ОСОБА_4 08.10.07 укладено договір №207-А про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою.

Відповідно до умов Договору картрахунку відпвоідач відкрив ОСОБА_4 картковий рахунок № 3126 для обліку по ньому коштів до запитання і операцій за платіжною карткою та відновлювану кредитну лінію з лімітом кредиту в сумі 10 000,00 грн., а для користування картрахунком оформив та видав ОСОБА_4 платіжну картку. Згідно умов Договору картрахунку погашення заборгованості за кредитом та нарахованими процентами здійснюється шляхом дебетування картрахунку (п.7.8.), клієнт доручив Банку без його додаткової згоди та розпорядження дебетувати картрахунок - списувати з картрахунку грошові кошти, що мають бути сплачені відповідно до п. 6.1.3. Договору (п. 2.11.). Крім того, згідно із п. 4.1.1. Договору картрахунку Банк зобов'язаний виконувати передбачені п.2.11. Договору доручення клієнта по списанню з картрахунку грошових коштів (дебетувати картрахунок). При виникненні заборгованості за картрахунком всі суми, зараховані на картрахунок (в т.ч. нараховані по картрахунку проценти), Банк зобов'язаний направляти на погашення заборгованості у визначеній умовами договору послідовності.

Позивач зазначає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області проведено виплату допомоги на поховання у розмірі тримісячної пенсії у зв'язку із смертю ОСОБА_4 (помер 05.03.2013р.), який одержував пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Виплату проведено ОСОБА_6. Крім того, 18.04.2013р. за одноразовою грошовою допомогою звернулась мати померлого ОСОБА_1. 26.04.2013 року зазначена допомога виплачена заявниці.

На картковий рахунок ОСОБА_4 08.04.2013р. були зараховані пенсійні кошти в сумі 2574,17грн. та цього ж дня 624,43грн. автоматично списані на погашення заборгованості перед банком за кредитом.

До відповідача 12.04.2013р. надійшло розпорядження позивача №1513 від 11.04.2013р. про повернення з карткового рахунку ОСОБА_4 коштів в сумі 2574,17грн., які були перераховані на виплату пенсії за квітень 2013 року у зв'язку із його смертю 05.03.13.

На дату отримання розпорядження на картковому рахунку ОСОБА_4 №83126 обліковувались кошти в сумі 1949,74грн., які були списані з рахунку та 26.04.2013р. згідно меморіального ордеру № 29090089 зараховані на рахунок позивача № 7 в облуправлінні АТ «Ощадбанк». Зазначене підтверджується також випискою з історії рахунку ОСОБА_4 № 3126.

На повторний запит позивача згідно розпорядження № 1749 від 08.05.2013р. відповідачем повідомлено про зарахування коштів в сумі 1949,74 грн. на рахунок Фонду та про неможливість повернення решти коштів в сумі 624,42грн. через їх відсутність на картковому рахунку ОСОБА_4

Листом від 19.06.2013р. за № 46-11/14 відповідач повідомив позивача про причини відсутності коштів на картковому рахунку ОСОБА_4, а саме, що сума 624,43грн. списана із його карткового рахунку на погашення кредитної заборгованості перед банком.

Досліджуючи подані докази, оцінюючи їх в сукупності, судом враховується таке:

Згідно з ч.ч. 1 та 2 ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (стаття 11 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч.1 ст.174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до пункту 4 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів і одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1596 від 30.08.1999, установи уповноважених банків здійснюють відкриття поточних рахунків, проводять операції із зарахування сум пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки відповідно до цього Порядку, угод, укладених ними з управліннями Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, управліннями праці та соціального захисту населення райдержадміністрацій, виконкомів міських, районних у місті рад (далі - органи праці та соціального захисту населення) або центрами з нарахування і виплати пенсій та допомоги - у регіонах, де функціонують такі центри.

Як вбачається з матеріалів справи 18.08.09 між Управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та відкритим акціонерним товариством „Державний ощадний банк України, назву якого змінено на публічне акціонерне товариство „Ощадбанк, укладено договір № 82 на виконання банком функції виплати пенсій пенсіонерам з числа осіб офіцерського складу, прапорщиків і мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та військової служби за контрактом, а також іншим особам, які мають право на пенсію згідно із Законом України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (крім військовослужбовців та членів їх сімей), допомоги на поховання та недоотриманої пенсії у зв'язку із смертю зазначених пенсіонерів, а також одноразової грошової допомоги членам сімей померлих пенсіонерів, що виплачується згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 (зі змінами та доповненнями) та інші допомоги та виплати (пенсії та допомоги).

Пунктом 13 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596 передбачено, що суми пенсій та грошової допомоги, зараховані на поточний рахунок разом з нарахованими на них відсотками починаючи з місяця, наступного за місяцем смерті пенсіонера, підлягають поверненню уповноваженим банком відповідно органам Пенсійного фонду та соціального захисту населення не пізніше наступного операційного дня надходження відомостей про смерть одержувача.

Зазначена правова норма кореспондуються з параграфом 2 ст. договору, відповідно до якого суми пенсій та грошової допомоги, зараховані на поточний рахунок одержувача, разом з нарахованими на них відсотками, починаючи з місяця, наступного за місяцем його смерті, банк повертає фонду за їх письмовим розпорядженням, не пізніше наступного операційного дня надходження відомостей про смерть одержувача, за умови наявності цих сум на поточному рахунку пенсіонера.

Відповідно, як умовами укладеного між сторонами договору, так і Порядком виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 р. № 1596, визначено обов'язок уповноваженого банку щодо повернення сум пенсій та грошової допомоги, зарахованих на поточні рахунки пенсіонерів, не пізніше наступного операційного дня після надходження відомостей про смерть одержувача.

Наявними в матеріалах справи докзами підтверджується, що відповідачем лише 12.04.2013р. одержано від позивача розпорядження №1513 від 11.04.2013р. про повернення з карткового рахунку ОСОБА_4 коштів в сумі 2574,17грн. у зв'язку з його смертю (помер 05.03.2013р.)

Однак, як вбачається з історії руху коштів по рахунку пенсіонера, грошові кошти на рахунок були зараховані 08.04.2013р. в сумі 2574,17грн. та цього ж дня 624,43грн. списані банком в сумі 624,43грн.на погашення заборгованості перед банком за кредитом, тобто списання коштів відбулось до отримання банком повідомлення про смерть одержувача та відповідного розпорядження органу Пенсійного фонду.

Згідно приписів статей 525, 526, частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України, цивільні та господарські зобов'язання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Оскільки повідомлення про смерть громадянина та прохання про повернення коштів з його рахунку було надіслано банку вже після списання коштів у сумі 624,43грн., позивачем у встановленому порядку не доведено порушення банком умов договору щодо несвоєчасного повернення коштів.

Посилання позивача на ст. 1212 ЦК України у зв'язку з тим, що після смерті пенсіонера відпала правовова підстава для списання коштів, оскільки припинились зобов'язання за договором банківського обслуговування його рахунку, не обґрунтовані. При цьому судом враховується, що згідно з п.1.3 ст.1 Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні дата валютування це зазначена платником у розрахунковому документі або в документі на переказ готівки дата, починаючи з якої кошти, переказані платником отримувачу, переходять у власність отримувача. Відповідно кошти, переказані платником отримувачу, з моменту їх зарахування на банківський рахунок переходять у власність останнього, який має виключне право розпорядження ними, а банк у свою чергу в межах договору та відповідно до вимог законодавства виконує функції з обслуговування банківського рахунка клієнта (здійснює зберігання коштів, за розпорядженням клієнта проводить розрахунково-касові операції за допомогою платіжних інструментів тощо) .

Відповідно до статті 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, установлених законом чи договором між банком і клієнтом.

Банк не є набувачем спірних коштів і не має повноважень з розпорядження особистими коштами клієнта, які є власністю останнього, поза межами договору між банком і клієнтом. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного суду України від 24.06.2015 року у справі №6-535цс15.

Посилання позивача у позовній заяві на ст.ст. 1166 та 1212 ЦК України також не є обґрунтованими, оскільки у діях відповідача відсутні всі необхідні елементи складу правопорушення та, відповідно, спірні кошти були перераховані банку на підставі договору № 82 від 18.08.09. Аналогічна правова позиція у Постанові Верховного суду України від 17.06.2014 по справі № 13/096-12.

За таких обставин у позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 45, 12, 13, 33, 43, 49, 82-85, 115 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області м. Хмельницький до Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" м.Київ в особі філії - Хмельницьке обласне управління АТ "Ощадбанк" м .Хмельницький про повернення коштів в сумі 624,43 грн., Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 с. Олешин Хмельницький район, відмовити.

Повне рішення складено 05.10.2015р.

Суддя Ю.П. Олійник

Віддрук. 2 прим. : 1 - до справи, 2 Третій особі ОСОБА_1 (31312, с. Олешин Хмельницький район, вул.. Набережна, 23)пр.