ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.09.15р. Справа № 904/8635/14

За позовом Комунального підприємства "ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ

до Обласного комунального вищого навчального закладу "Дніпропетровська консерваторія ім. М. Глінки", м. Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію

Суддя Петрова В.І.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. №8 від 06.01.15р.

від відповідача: ОСОБА_2, дов. від 25.12.14р.

ОСОБА_3, дов. від 23.09.14р.

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство "ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпропетровської міської ради звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Обласного комунального вищого навчального закладу "Дніпропетровська консерваторія ім. М. Глінки" про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі 189 018,03грн.

Позовні вимоги обгрунтовує доводами про несправність приладу обліку, з посиланням на акт від 02.04.2014р., та про факт споживання відповідачем теплової енергії у спірний період, з посиланням на архівні дані, зняті з приладу обліку, - звіт про добові параметри теплопостачання.

Відповідач позов не визнає, зазначає, що у вказаний період не споживав теплову енергію, посилається на перекриття ним внутрішньої засувки у вузлі вводу з огляду на прорив магістральної тепломережі з метою запобігання спустошення всієї системи в цілому.

У судових засіданнях оголошувались перерви згідно ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

21.09.2015р. по даній справі оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

07.02.2014р. між Комунальним підприємством "ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпропетровської міської ради (позивач, теплопостачальне підприємство) та Обласним комунальним вищим навчальним закладом "Дніпропетровська консерваторія ім. М. Глінки" (відповідач, споживач) був укладений договір №214 про постачання теплової енергії для задоволення потреб споживача, за умовами якого теплопостачальне підприємство взяло на себе зобов'язання виробляти та постачати теплову енергію для задоволення потреб споживача в опаленні та гарячому водопостачанні, а споживач зобов'язався одержати теплову енергію та сплатити теплопостачальному підприємству її вартість за встановленими тарифами в терміни та на умовах, передбачених договором.

Пунктом 4.4. договору передбачено, що облік споживання теплової енергії споживачем здійснюється за приладом обліку за адресою: вул. Ливарна, буд. 10.

Позивач зазначає, що у зв"язку з виходом з ладу комерційного приладу обліку у відповідача на підставі п.4.10. договору виникла заборгованість за теплову енергію у розмірі 189 018,03грн. за період з 17.02.2014р. по 07.04.2014р.

Відповідно до п.20 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007р. № 1198, облік обсягу споживання теплової енергії і параметрів теплоносія ведеться на межі балансової належності теплових мереж теплопостачальної організації та споживача або за домовленістю сторін в іншому місці. У разі відсутності, пошкодження та/або неправильної роботи приладів комерційного обліку оплата здійснюється відповідно до визначених у договорі навантажень з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді.

Пунктом 4.10. договору визначено, що споживач, що має комерційні прилади обліку, щомісячно, 20 числа поточного місяця, подає до теплопостачального підприємства звіт про фактичне споживання теплової енергії. У разі несвоєчасного надання звіту про фактичне споживання теплової енергії за показниками комерційних приладів обліку, або виходу з ладу комерційних приладів обліку, кількість теплової енергії, що відпущена споживачу, визначається теплопостачальним підприємством у відповідності до теплового навантаження, визначеного додатком №1 до договору, з урахуванням середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості діб роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді.

18.02.2014р. позивачем та відповідачем складений Акт обстеження приладу обліку теплової енергії за адресою вул. Ливарна, буд. 10, тобто за адресою знаходження відповідача. У Акті зазначено, що опалення вимкнено. Показання водовиміру - 36945, 4 куб.м.

03.03.2014р. позивачем та відповідачем складений Акт обстеження приладу обліку теплової енергії за адресою вул. Ливарна, буд. 10. У Акті зазначено, що опалення вимкнено. Показання водовиміру - 36945, 4 куб.м. Пломби не пошкоджені.

02.04.2014р. позивачем та відповідачем складений Акт обстеження приладу обліку теплової енергії за адресою вул. Ливарна, буд. 10. У Акті не зазначено, що теплоносій постачався споживачу. Показання водовиміру - 36945, 4 куб. м. Також в акті вказано, що зняті архівні дані. Водночас, в Акті від 02.04.2014р. не зазначено, який електронний прилад було застосовано при знятті архівних даних з приладу обліку, його обліковий номер.

Отже, в Актах від 18.02.2014р., 03.03.2014р., 02.04.2014р. не вказано, що при контрольному обстеженні відбувалось споживання теплової енергії у зв"язку з виходом з ладу комерційного приладу обліку. Крім того, у вказаних Актах показники водовиміру не змінювались.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.34 Господарського процесуального кодексу України).

Наданий позивачем в якості доказу споживання теплової енергії Звіт про добові параметри теплопостачання за період з 17.02.2014р. по 02.04.2014р. не може бути прийнятий до уваги, оскільки вказаний звіт підписаний лише двома представниками позивача. Обробка даних, зазначених у Звіті, відбувалась без участі представників відповідача та без участі незалежних фахівців.

Разом з тим, позивачем не доведено, що наданий позивачем до суду звіт про добові параметри теплопостачання за період з 17.02.2014р. по 02.04.2014р. був складений на підставі вимірів 02.04.2014р., під час складання Акту обстеження приладу обліку теплової енергії, за адресою вул. Ливарна, буд. 10.

До того ж, у Звіті про добові параметри теплопостачання та в Акті від 02.04.2014р. не вказано, який саме електронний прилад застосовувався при проведенні вимірів. Вказане позбавляє суд можливості з'ясувати, чи відповідає вимірювальний засіб вимогам щодо точності, встановленим для цих засобів, у певних умовах їх експлуатації у відповідності до приписів Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність". Отже, неможливо встановити, чи відповідав прилад, яким знімали архівні дані, вимогам Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність".

Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивача є необгрунтованими, оскільки він не довів факту використання теплової енергії у зв"язку з виходом з ладу комерційного приладу обліку у спірний період.

Доводи позивача про те, що теплолічильник відповідно до приписів акту обстеження вузла обліку теплової енергії від 20.05.2014р. (в якому зазначалось про те, що водомір в неробочому стані) направлений відповідачем на ремонт, про що свідчить свідоцтво про повірку приладу обліку тепла, датоване жовтнем 2014 року, тобто позапланову, і це є підтвердженням його несправності у спірний період, відхиляються, оскільки докази проведення відповідачем ремонту теплолічильника за період з 20.05.2014р. по жовтень 2014р. у матеріалах справи відсутні. Згідно пояснень відповідача теплолічильник було передано для проведення позачергової повірки, про що свідчить свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки від 24.09.2014р. у звязку із зауваженнями позивача, викладеними в акті від 20.05.2014р.

Враховуючи, що позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію на підставі п.4.10. договору №214 від 07.02.2014р. у зв"язку з виходом з ладу комерційного приладу обліку, суд не вбачає підстав для дослідження щодо погодження з теплопостачальною організацією відключення системи теплопостачання, оскільки ці підстави не є вимогою про стягнення заборгованості.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33-34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позивачу у позові відмовити.

Судові витрати у справі покласти на позивача.

Повне рішення складено 25.09.2015р.

Суддя ОСОБА_4