ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2015 р. Справа № 911/3351/15

Господарський суд Київської області у складі судді Зайця Д.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом прокурора м. Біла Церква

в інтересах держави в особі Управління комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради, Київська область, м. Біла Церква

до Приватного виробничо-торгівельного підприємства «Промтехнік», Київська область, м. Біла Церква

про стягнення 173541,01 грн.

секретар судового засідання Шніт О.М.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність №01-34/1251 від 19 грудня 2014 року);

ОСОБА_2 (довіреність №01-34/164 від 10 лютого 2015 року);

від відповідача: не з'явився;

від прокуратури: ОСОБА_3 (посвідчення №029582 від 13 жовтня 2014 року).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Прокурор м. Біла Церква в інтересах держави в особі Управління комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради (далі - позивач) звернувся до господарського суду Київської області з позовом до Приватного виробничо-торгівельного підприємства «Промтехнік» (далі - відповідач) про стягнення 173541,01 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди нежитлового приміщення №770 від 30 березня 2012 року, а саме, відповідач не сплатив грошові кошти за орендоване майно, в результаті чого за ним утворилась заборгованість в розмірі 167626,93 грн. Додатково, за прострочення виконання зобовязання відповідачу нараховано пеню в розмірі 5914,08 грн.

Провадження у справі порушено відповідно до ухвали господарського суду Київської області від 5 серпня 2015 року та призначено справу до розгляду на 8 вересня 2015 року.

Відповідно до ухвали суду від 8 вересня 2015 року розгляд справи на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України відкладено на 6 жовтня 2015 року.

Відповідач, повідомлений про час та місце розгляду справи ухвалами суду від 5 серпня 2015 року та від 8 вересня 2015 року в судові засідання не з'явився, однак, через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву, у якому проти задоволення позову заперечував.

6 жовтня 2015 року відповідно до ч. 2 ст. 85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Заслухавши пояснення представників позивача та прокуратури, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

30 березня 2012 року між Управлінням комунальної власності Білоцерківської міської ради (за договором орендодавець) та Приватним торгівельно-виробничим підприємством «Промтехнік» (за договором орендар) було укладено договір оренди нежитлового приміщення №770.

Відповідно до п. 1.1 договору, орендодавець передає в оренду, а орендар приймає в строкове платне користування нежитлове приміщення площею 206,70 м2, розташоване в підвалі девятиповерхового житлового будинку за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Леваневського, 47/1, яке перебуває на балансі Комунального підприємства Білоцерківської міської ради житлово-експлатаційної контори №7.

Пунктом 1.2 договору передбачено, що вартість обєкта оренди зазначена у звіті про незалежну оцінку, здійснену станом на 29 лютого 2012 року, становить 305996,00 грн.

Згідно з п. 2.1 договору, передача нежитлового приміщення в оренду вперше здійснюється за актом прийому-передачі.

Відповідно до п. 2.2 договору, передача нежитлового приміщення в оренду не спричиняє передачу орендарю права власності на приміщення.

Згідно з п. 3.1 договору, розмір орендної плати визначається на підставі «ОСОБА_3 розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розділу» і становить 4589,94 грн. за перший місяць оренди та перераховується орендарем орендодавцю не пізніше останнього місяця, за який вона вноситься.

Відповідно до пункту 3.2 договору, розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на офіційно встановлений індекс інфляції за поточний місяць.

Пунктом 4.2 договору встановлено, що орендар зобов'язується своєчасно та у повному обсязі сплачувати орендну плату.

Згідно пункту 8.2 договору, за несвоєчасне внесення орендної плати орендар сплачує орендодавцю пеню у розмір 0,041% від суми недоплати за кожний день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до пункту 8.3 договору, при припиненні дії цього договору, в тому числі в разі відмови орендодавця від договору, орендар зобовязаний сплатити заборговану суму орендної плати та пеню в повному обсязі включно по день фактичного звільнення орендованого майна та передачі його орендарю за актом прийому-передачі.

Відповідно до пункту 10.1 договору, договір діє з 31 березня 2012 року по 31 січня 2013 року.

На виконання умов вказаного договору позивач передав відповідачу в оренду вищезазначене нежитлове приміщення, що підтверджується актом прийому-передачі від 30 березня 2012 року, який підписано уповноваженими представниками сторін договору.

Відповідно до пункту 1 додаткової угоди №1 від 30 березня 2012 року, відповідно до рішення Білоцерківської міської ради від 12 січня 2012 року за №466-18-VI «Про надання пільг» до договору оренди №770 з 30 квітня 2014 року, встановлено пільгову орендну ставку у відсотках від вартості нерухомого майна, визначеного експертним шляхом у розмірі 5%, для розрахунку плати за орендоване нежитлове підвальне приміщення площею 206,70 м2, розташоване в підвалі девятиповерхового житлового будинку за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Леваневського, 47/1 по 31 грудня 2012 року.

Відповідно до пункту 2 додаткової угоди №1 від 30 березня 2012 року, орендар бере на себе зобовязання сплатити плату за користування майном за період з 1 лютого 2012 року по 30 березня 2012 року в сумі 3371,95 грн. в т.ч. ПДВ 20% - 561,99 грн.

Судом встановлено, що дія договору оренди №770 сторонами не продовжувалась, отже, відповідач був зобовязаний звільнити орендоване приміщення 1 лютого 2013 року.

Однак, відповідач не звільнив орендоване ним приміщення і станом на день розгляду справи продовжує його використовувати, що підтверджується відсутністю відповідного акту прийому-передачі орендованого приміщення.

Також, судом встановлено, що відповідач взяті на себе зобовязання належним чином не виконав, а саме, не сплатив орендну плату за період: з 31 березня 2012 року по червень 2015 року, в результаті чого за ним утворилась заборгованість у розмірі 167626,93 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Судом оглянуто оригінали документів, залучених до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно приписів статей 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України, до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

У відповідності до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Станом на день прийняття рішення у справі відповідач не повністю виконав умови договору. Зазначений факт відповідачем не спростовано. Розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам справи. Вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості, що виникла у відповідача через порушення умов договору в розмірі 167626,93 грн. підлягає задоволенню.

Частиною 1 ст. 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобовязань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» №543/965-ВР від 22.11.1996 року, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що передбачено ст. 3 зазначеного Закону.

Розмір пені, нарахованої позивачем за період з липня 2014 року по грудень 2014 року, складає 5914,08 грн. Зазначений розмір пені є обґрунтованим та підлягає стягненню з відповідача.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного виробничо-торгівельного підприємства «Промтехнік» (09100, Київська область, м. Біла Церква, провулок Будівельників, 1, код 20620710) на користь Управління комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради (09100, Київська область, м. Біла Церква, вул. Чуйкова, 2, код 20577351) 167626 (сто шістдесят сім тисяч шістсот двадцять шість) грн. 93 коп. заборгованості та 5914 (пять тисяч девятсот чотирнадцять) грн. 08 коп. пені.

3. Стягнути з Приватного виробничо-торгівельного підприємства «Промтехнік» (09100, Київська область, м. Біла Церква, провулок Будівельників, 1, код 20620710) в доход державного бюджету України 3470 (три тисячі чотириста сімдесят) грн. 82 коп. судового збору.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 12 жовтня 2015 року

Суддя Д.Г. Заєць