ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2015 р. Справа № 923/1147/15

Господарський суд Херсонської області у складі судді Немченко Л.М. при секретарі В.І. Ковтун, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом:

позивача-1: Підприємства об'єднання громадян "Навчально-спортивна база "Скадовськ" Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства "Колос" Агропромислового комплексу України, м. Скадовськ Херсонської області

позивача-2: Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства "Колос" агропромислового комплексу України, м. Київ

до: Херсонського вищого училища фізичної культури Херсонської обласної ради, м. Херсон

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Херсонської обласної ради, м. Херсон

про повернення майна.

за участю представників сторін:

від позивача-1: ОСОБА_1, представник, довіреність №18 від 01.03.2015 року.;

від позивача-2: ОСОБА_2, уповн. представник, довіреність від 11.06.2015р.;

від відповідача: ОСОБА_3, уповн. представник, довіреність № 10 від 28.07.2015р.;

ОСОБА_4, уповн. представник, довіреність № 11 від 29.07.2015р.

від 3-ї особи: ОСОБА_5, уповн. представник, довіреність № 56-161-00-71/006-06/1 від 14.05.2013р.;

Підприємство об'єднання громадян "Навчально-спортивна база "Скадовськ" Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства "Колос" Агропромислового комплексу України (позивач-1) та Всеукраїнське фізкультурно-спортивне товариство "Колос" агропромислового комплексу України (позивач-2) звернулось з позовом, яким просить усунути перешкоди у володінні майном - об'єктами бази "Скадовськ" шляхом примусового повернення від Спеціалізованого навчально-виховного комплексу спортивного профілю "Загальноосвітня школа-інтернат ІІ-ІІІ ступенів - Вище училище фізичної культури" Херсонської обласної ради (відповідач) до Підприємства об'єднання громадян "Навчально-спортивна база "Скадовськ" Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства "Колос" Агропромислового комплексу України спального корпусу, літ "А", стадіону, літ. "Л", харчоблоку-їдальні, літ. "Б", спортзалу, літ. "З", бойлерної-котельні, літ. "Д" бази "Скадовськ", що розташована по вул. Гагаріна, 61 в м. Скадовську, Херсонської області.

Позивачі позовні вимоги підтримують у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, просять суд позов задовольнити.

Відповідач проти позову заперечує, пояснив, що Скадовська філія Херсонського вищого училища фізичної культури Херсонської обласної ради створена на виконання Указів Президента України "Про додаткові заходи щодо державної підтримки обдарованої молоді" від 24 квітня 2000 року та "Про затвердження Цільової програми "Фізичне виховання" від 1 вересня 1998 року.

За відсутності власної матеріальної і спортивної бази у м. Скадовську, з 05.09.2001 року між сторонами було укладено договір користування майном на умовах фактичної оренди з директором навчально-спортивної бази "Скадовськ" ЦР ФСТ "Колос" АПК України.

На думку відповідача дію договору у відповідності до його п. 5.5 за згодою позивачів було продовжено спочатку до 2009 року, потім до 2013 року - до 2017 року.

Відповідач пояснив, що в період дії даного договору позивачі тричі надсилали йому проекти договорів оренди, але без дотримання процедури укладання договорів, порядку вирішення переддоговірних спорів, передбачених ст. ст. 179-181 ГКУ, які відповідач відхиляв. Позивачами не було передано на розгляд господарського суду розбіжності відповідача до проекту договору, тому на теперішній час між сторонами діє договір в редакції від 05.09.2001 року з подальшим продовженням його дії до 2017 року.

Відповідач також звернув увагу суду, що позивачі в тексті заяви посилаються на норми ЦК УРСР, який втратив чинність. Діє Цивільний кодекс України в редакції від 16.01.2003 року і набранням чинності з 01.01.2004 року, в тому числі і на ті відносини, що виникли до його прийняття, але продовжили свою дію і після набрання законом чинності.

Відповідач також звернув увагу суду, що фактично він не безоплатно користується орендованим майном, а сплачує орендну плату у відповідності до п. 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 року № 786 як бюджетна установа. Також відповідач сплачує усі комунальні послуги, причому не тільки за орендоване майно, але й за увесь майновий комплекс позивачів. Позивачів не влаштовує така орендна плата, вимагаючи її розмір спочатку 12 грн. за 1 м2 орендованих приміщень в місяць, а потім - 34 000 грн. в місяць. Відповідач пояснив, що ніякого договору позички між ним не укладалось, тому невідомо звідки з'явилась про нього мова в позовній заяві. Відповідач також зазначив, що в позовній заяві не визначено, також, яким чином позивачі просять усунути перешкоди у володінні та користуванні майном без фактичного припинення чи дострокового розірвання діючого договору оренди майна.

На думку відповідача, вимога примусового повернення майна, яке ним використовується на умовах оренди за призначенням, не узгоджується з вимогам чинного законодавства. В орендованих приміщеннях розташований навчальний заклад відповідача (філія), в якому навчаються, виховуються, проживають, тренуються діти малозабезпечених сімей, діти-сироти, діти, позбавлені батьківського піклування з усієї Херсонської області. Задоволення позовних вимог фактично призведе до ліквідації цього навчального закладу, оскільки іншого приміщення для нього не існує.

Третя особа без самостійних вимог на боці відповідача вважає, що договір є чинним, оскільки декілька раз на умовах п.5.5 договору був продовжений сторонами, оскільки жодна із сторін у визначений умовами договору строк не заявила про припинення його дії. Тому третя сторона просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

05.09.2001 року між Навчально-спортивною базою "Скадовськ" ЦР ФСТ "Колос" АПК України та Херсонським вищим училищем фізичної культури було укладено договір користування майном, за яким НСБ "Скадовськ" передало, а ХВУФК прийняло у безоплатне користування об'єкти бази "Скадовськ" (спальний корпус, стадіон, харчоблок, спортзал, бойлерну) строком до 15.07.2005 року.

Станом на день подачі позову вартість вищезазначеного спірного майна становить 93145,00 грн.

На неодноразові пропозиції позивачів урегулювати питання в договірному порядку, з урахуванням інтересів всіх сторін, на підставі чинного законодавства, вони не отримували позитивної відповіді від відповідача.

Підприємство об'єднання громадян "Навчально-спортивна база "Скадовськ" Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства "Колос" Агропромислового комплексу України (позивач-1) та Всеукраїнське фізкультурно-спортивне товариство "Колос" агропромислового комплексу України звернулись з позовом, яким просять усунути перешкоди у володінні майном - об'єктами бази "Скадовськ" шляхом примусового повернення від Спеціалізованого навчально-виховного комплексу спортивного профілю "Загальноосвітня школа-інтернат ІІ-ІІІ ступенів - Вище училище фізичної культури" Херсонської обласної ради до Підприємства об'єднання громадян "Навчально-спортивна база "Скадовськ", переданого за договором на безоплатне користування майном від 05.09.2001 року.

Свої вимоги позивачі обґрунтували нормами ст. 324, 325 ЦК УРСР, ст.834,836,391,396 ЦК України

Позивачі пояснили, що до 2014 року Підприємство об'єднання громадян "Навчально-спортивна база "Скадовськ" Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства "Колос" фінансувалося з бюджету позивача-2. Тому позивач-1 мав змогу працювати, не отримуючи доходу від майна, яким користується Спеціалізований навчально-виховний комплекс спортивного профілю "Загальноосвітня школа-інтернат II- ІІІ ступенів - вище училище фізичної культури" Херсонської обласної ради. Починаючи з 2014 року, із-за значно прискорених інфляційних процесів в державі, збільшення витратної частини річного бюджету, Всеукраїнське фізкультурно-спортивне товариство "Колос" вже не може фінансувати базу "Скадовськ", а позивач-1 не може здійснювати свою оскільки його майно безпідставно і безоплатно використовується іншою організацією.

Позивачі пояснили, що наведені вище факти свідчать, що виникли непереборні і непередбачувані обставини, в результаті яких, з метою уникнення банкрутства, виконання своїх статутних цілей і завдань, майновий комплекс навчально-спортивної бази "Скадовськ" став потрібний для використання і отримання доходу самому Підприємству об'єднання громадян "Навчально-спортивна база "Скадовськ" Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства "Колос".

Із огляду на надані сторона доводи, суд прийшов до висновку про недоведеність позивачами позовних вимог тому відмовляє у задоволенні позовних вимог, виходячи із наступного.

Як вбачається договору користування майном від 31 серпня 2001 року між позивачем - 1 та відповідачем було укладено договір на безоплатне користування майном..

Відповідно до пункту 3.2.8. за цим договором користувач був зобов'язані щомісяця відшкодовувати власнику витрати на оплату комунальних послуг природного газу, електроенергії, витрати за користування телефонним зв'язок експлуатаційні витрати (витрати на здійснення функцій власника).

Згідно з пунктом 5.1. договору, цей договір було укладено на строк з його підписання до 15 липня 2005 року. Цей договір підписано сторонами 31 серпня 2001 року, тобто термін дії становив майже чотири роки.

Пунктом 5.2. договору визначено, що договір може бути розірваний на вимогу однієї із сторін достроково, за умови попередження другої сторони за 60 днів фактичного припинення виконання його умов.

Пунктом 5.4. договору передбачено, що чинність цього договору припиняється внаслідок:

- закінчення строку, на який його було укладено;

- ліквідації або банкрутства користувача;

- загибелі майна, переданого в користування;

- за згодою сторін;

- у разі грубого порушення сторонами цього договору, його дія може бути припинена однією зі сторін;

- в інших випадках передбачених законодавством України.

Жодної з підстав щодо припинення договору користування визначених пунктом 5.4. договору позивачем у позові не наведено.

Згідно зі ст. 834, 836 ЦК України, позичкодавець має право вимагати розірвання договору і повернення речі при вищезазначених обставинах навіть при наявності діючого договору.

Позивачі безпідставно посилаються на норми ст. ст. 834, 836 ЦК України, оскільки зазначені норми регулюють правовідносини розірвання та припинення договору позички, в той час як предметом позовних вимог є усунення перешкод в користуванні майном.

Згідно з пунктом 3 статті 827 ЦК України до договору позички застосовуються положення глави 58 цього Кодексу, яка регулює орендні правовідносини.

Частиною 2 статті 291 Господарського кодексу України встановлено, що договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Частиною 4 статті 284 Господарського кодексу України визначено, що строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

У відповідності до частини 6 статті 283 Господарського кодексу України, до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 764 Цивільного кодексу України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Пунктом 5.5. договору визначено, що у разі відсутності заяви будь-якої із сторін про припинення або зміну договору протягом одного місяця після закінчення строку його чинності він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які передбачені цим договором.

Сторони не надали доказів, що в 2005, 2009, 2013 роках одна із сторін подавала заяву іншій стороні про припинення дії договору.

У зв'язку з цим, суд прийшов до висновку, що відповідно до норм чинного законодавства та пункту 5.5. договору і його неодноразовою пролонгацією строк дії цього договору спливає у 2017 році.

Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на ст. ст. 391,396 ЦК України.

У відповідності до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майно.

Згідно з приписами ст. 396 ЦК України, особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права відповідно до положень глави 29 ЦК України.

Як витікає із наведених норм вони застосовується у випадку наявності порушення його прав власника на майно. Однак, як вбачається із матеріалів справи відповідач користується майном на підставі договору, укладеного між сторонами на добровільних умовах , тому наявність такого договору, дія якого була пролонгована не можна вважати за наявність порушення прав власності власника майна, переданого за договором у користування.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. В задоволенні позовних відмовити.

Повне рішення складено 05.10.2015 року

Суддя Л.М. Немченко