РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2015Справа №910/22051/15

За позовом Приватного акціонерного товариства «Отіс»

до Комунального підприємства «Господар Дарницького району міста Києва»

про стягнення 27 824,46 грн., -

Суддя Морозов С.М.

За участю представників сторін:

від позивача: Мацюк В.В. (представник за довіреністю №185 від 02.07.2015р.);

від відповідача: Лісовський Ю.В. (представник за довіреністю №3268 від 08.05.2015р.).

Обставини справи:

Приватного акціонерного товариства «Отіс» (надалі - позивач) звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з Комунального підприємства «Господар Дарницького району міста Києва» (надалі - відповідач) заборгованості по оплаті вартості виконаних робіт на суму в розмірі 27 824,46 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач своїх обов'язків за Договором на виконання відновлювальних робіт з ремонту ліфта D21T№216/9 від 18.11.2014р. в повному обсязі не виконав, повну вартість виконаних позивачем робіт у строки визначені Договором не оплатив.

Відповідач відзиву на позовну заяву до матеріалів справи не надав, проте в судовому засіданні визнав позовні в повному обсязі.

Ухвалою від 27.08.2015р. позовна заява прийнята до розгляду, їй присвоєно №910/22051/15 та розгляд справи призначено на 29.09.2015р.

В судовому засіданні 29 вересня 2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

18 листопада 2014 року між позивачем (підрядник за Договором) та відповідачем (замовник за Договором) було укладено Договір на виконання відновлювальних робіт з ремонту ліфт D21T№216/9 (надалі - Договір), згідно п. 1.1. якого відповідач доручає, а позивач забезпечує виконання відновлювальних робіт з ремонту 1-го ліфта (заміна станції керування ліфтом MCS-220), розташованого за адресою: вул. Російська, 47 (4під. - реєстр. №30566), а позивач зобов'язується сплатити позивачу вартість робіт та матеріалів, яка визначена в договірній ціні.

Договірна ціна складає 23 187,05 грн., ПДВ 20% 4 4 637,41., разом по Договору 27 824,46 грн. (п. 2.1. Договору).

Згідно з п. 2.3. Договору виконання робіт оформлюється актом приймання виконаних робіт за формою КБ-2в та довідкою за формою КБ-3 не пізніше останнього робочого дня звітного місяця.

Оплата вартості відновлювальних робіт з ремонту ліфтів, згідно з п. 2.1. Договору, здійснюється відповідачем на умовах відстрочки платежу на 120 банківських днів з дня підписання відповідних актів виконаних робіт. (п. 2.4. Договору).

У відповідності до п. 6.1. Договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до 31 грудня 2014 року, а в частині розрахунків - до повного виконання відповідачем своїх зобов'язань за цим Договором.

На виконання умов Договору позивачем було виконано роботи на загальну суму в розмірі 27 824,46 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи належним чином засвідченою копією Акту приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2014р. від 25.11.2014р.

Виконані роботи були прийняті відповідачем, що підтверджується підписами його уповноважених осіб та відповідними відбитками печатки останнього.

Як зазначено позивачем, що не спростовано відповідачем, останнім не було здійснено оплату вартість виконаних позивачем робіт за Договором на суму в розмірі 27 824,46 грн.

У зв'язку з не проведенням відповідачем повної оплати вартості виконаних позивачем робіт за Договором, позивач був змушений звернутись до суду.

Дослідивши умови укладеного між сторонами Договору, судом встановлено, що за своєю правовою природою він належить до договорів підряду (будівельного підряду).

У відповідності до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. (ст. 875 Цивільного кодексу України).

У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. (ст. 843 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором. (ст. 854 Цивільного кодексу України).

Згідно із частиною 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідачем оплату повної вартості робіт, на рахунок позивача проведено не було.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

З врахуванням викладеного, враховуючи п. 2.4. Договору, обов'язок відповідача щодо повної оплати вартості виконаних позивачем робіт сплив (з урахуванням 120-ти банківських днів з моменту підписання сторонами акту приймання виконаних робіт), а тому, з урахуванням вказаного, прострочення оплати вартості робіт за Договором у відповідача перед позивачем виникло з 20.05.2015р.

Оскільки, як підтверджено матеріалами справи, свої зобов'язання відповідач за Договором не виконав, то заборгованість останнього по оплаті вартості виконаних позивачем робіт складає 27 824,46 грн.

Таким чином, з урахуванням викладеного, позовні вимоги в справі №910/22051/15 про стягнення з відповідача основної суми заборгованості в розмірі 27 824,46 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до п. 2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: - чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; - чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; - яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. З огляду на вимоги частини першої статті 4 ГПК господарський суд у прийнятті судового рішення керується (та відповідно зазначає у ньому) не лише тими законодавчими та/або нормативно-правовими актами, що на них посилалися сторони та інші учасники процесу, а й тими, на які вони не посилалися, але якими регулюються спірні правовідносини у конкретній справі (якщо це не змінює матеріально-правових підстав позову).

Відповідачем не надано до матеріалів справи доказів, що підтверджують та обґрунтовують відсутність у нього підстав для невиконання зобов'язань, передбачених умовами Договору, укладеного з позивачем.

За таких обставин, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, судом встановлено, що позовні вимоги в справі №910/22051/15 підлягають задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача 27 824,46 грн. основного боргу.

Судовий збір позивача у розмірі 1 827,00 грн., відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Господар Дарницького району міста Києва» (, адреса: 02096, м. Київ, вул. Заслонова, 3) на користь Приватного акціонерного товариства «Отіс» (, адреса: 03062, м. Київ, вулиця Чистяківська, 32) суму основного боргу в розмірі 27 824,46 грн. (двадцять сім тисяч вісімсот двадцять чотири гривни 46 копійок) та судовий збір в розмірі 1 827,00 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім гривень 00 копійок).

3. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 05.10.2015р.

Суддя С.М. Морозов