РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2015Справа №910/25940/14

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Маша і Мєдвєдь»

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про захист виключного права, стягнення компенсації у розмірі 73 080, 00 грн.

Головуючий суддя: Бондарчук В.В.

Судді: Марченко О.В.

Нечай О.В.

Представники:

від позивача: не з'явились;

від відповідача: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Маша і Мєдвєдь» (далі-позивач) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі-відповідач) про стягнення компенсації у розмірі 73 080, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем майнових авторських прав позивача на персонажі аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу «Маша і Мєдвєдь».

Ухвалою господарського суду міста Києва від 24.11.2014 порушено провадження у даній справі, призначено її до розгляду у судовому засіданні на 08.12.2014 за участю представників сторін, яких зобов'язано надати суду певні документи.

Розгляд справи неодноразово відкладався через нез'явлення повноважних представників сторін та невиконання ними вимог суду.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.01.2015 призначено колегіальний розгляд справи.

Розпорядженням голови господарського суду міста Києва від 29.01.2015 визначено склад суду для розгляду справи № 910/25940/14: головуючий суддя Бондарчук В.В., суддя Марченко О.В., суддя Нечай О.В.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.01.2015 справу № 910/25940/14 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Бондарчук В.В., суддя Марченко О.В., суддя Нечай О.В., розгляд справи призначено на 16.03.2015 за участю представників сторін.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.03.2015 у справі №910/25940/14 призначено судову експертизу у сфері інтелектуальної власності та зупинено провадження на час її проведення.

23.04.2015 матеріали справи № 910/25940/14 надійшли до господарського суду міста Києва з клопотанням судового експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_3, в якому остання просила суд надати якісні кольорові зображення персонажів аудіовізуального твору (мультиплікаційного серіалу) «Маша и Медведь».

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.04.2015 поновлено провадження у справі № 910/25940/14, розгляд клопотання судового експерта призначено на 14.05.2015, зокрема, зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Маша і Мєдвєдь» надати суду робочу копію диску із серіями аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу «Маша і Мєдвєдь»: «Первая встреча», «Праздник на льду», «Весна пришла»; якісні кольорові зображення персонажів аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу «Маша і Мєдвєдь», чорно-білі копії яких наявні у матеріалах справи (а.с.72-77).

14.05.2015 судове засідання не відбулося у зв'язку із перебуванням судді Нечая О.В. на лікарняному.

19.05.2015 суддя Нечай О.В. вийшов з лікарняного.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.05.2015 розгляд клопотання судового експерта призначено на 18.06.2015, зокрема, повторно зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Маша і Мєдвєдь» виконати вимоги ухвали суду від 27.04.2015.

18.06.2015 через загальний відділ діловодства суду представник позивача на виконання вимог ухвали суду від 27.04.2015 надав компакт-диск, на якому записано серії АВТ МС «Маша і Мєдвєдь»: «Первая встреча», «Праздник на льду», «Весна пришла», кольорові зображення персонажів, які нанесено на товар.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.06.2015 провадження у справі № 910/25940/14 зупинено до закінчення проведення судової експертизи, призначеної ухвалою господарського суду міста Києва від 16.03.2015. Матеріали справи № 910/25940/14 надіслано до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

09.09.2015 матеріали справи № 910/25940/14 надійшли до господарського суду міста Києва без виконання через несплату позивачем послуг проведення судової експертизи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.09.2015 поновлено провадження у справі, розгляд справи призначено на 05.10.2015 за участю представників сторін.

У дане судове засідання представники сторін не з'явились, причин неявки суду не повідомили, однак представник позивача був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Суд відзначає, що відповідач також неодноразово повідомлявся ухвалою суду про дату, час та місце розгляду даної судової справи, проте відзиву на позовну заяву не подав, в судове засідання своїх представників не направив, заявлені позовні вимоги не заперечив.

Так, частиною 2 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» визначено, що в Єдиному державному реєстрі містяться відомості щодо юридичної особи, зокрема, про місцезнаходження останньої.

З наявного в матеріалах справи витягу з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України вбачається, що місцезнаходженням відповідача є: АДРЕСА_1

Ухвали господарського суду міста Києва від 24.11.2014, від 08.12.2014, від 05.01.2015, від 29.01.201, від 16.03.2015, від 27.04.2015, від 19.05.2015, від 18.06.2015 та від 14.09.2015, проте, до суду повернулися конверти з ухвалами суду від 24.11.2014, від 08.12.2014, від 05.01.2015, від 29.01.201, від 16.03.2015, від 27.04.2015, від 19.05.2015, від 18.06.2015 з відмітками: «за закінченням встановленого строку зберігання», при цьому, поштове повідомлення про вручення або конверт з ухвалою суду від 14.09.2015 до суду не повернулися.

Так, відповідно до п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», за змістом статті 64 ГПК України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Приймаючи до уваги, що представник відповідача був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, суд вважає, що неявка у судове засідання представників відповідача не є перешкодою для прийняття рішення у даній справі.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем та витребуваних судом.

У судовому засіданні 05.10.2015 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.04.2008 між Товариством з обмеженою відповідальністю Студія «АНИМАККОРД» та ОСОБА_4 укладено авторський договір замовлення №ОК-2/2008, умовами якого передбачено, що автор зобов'язаний створити та передати замовнику сценарій 8 серій дитячого телевізійного серіалу «Маша і Мєдвєдь».

Також, між Товариством з обмеженою відповідальністю Студія «АНИМАККОРД» та ОСОБА_4 були укладені додатки до авторського договору замовлення №ОК-2/2008 від 01.04.2008, а саме № 1, 2.

23.09.2008 між Товариством з обмеженою відповідальністю Студія «АНИМАККОРД» та ОСОБА_4 підписано акт здачі-приймання робіт до авторського договору замовлення №ОК-2/2008 від 01.04.2008, відповідно до умов якого автор-виконавець створив та передав виключне право на сценарії восьми серій дитячого телевізійного серіалу «Маша і Мєдвєдь» («Первая встреча», «Весело-весело встретим Новый год», «До весны не будить», «Ловись, рыбка», «Весна пришла», «Позвони мне, позвони», «С волками жить», «Следы невиданных зверей») в повному об'ємі замовнику.

08.06.2010 між Товариством з обмеженою відповідальністю Студія «АНИМАККОРД» (далі - правовласник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Маша и Мєдвєдь" (далі - позивач) укладено договір № 010601-МиМ про відчуження виключного права на аудіовізуальний твір (серіал «Маша и Мєдвєдь»), згідно якого, правовласник передав позивачу виключне право на вісім серій аудіовізуального твору - серіалу «Маша і Мєдвєдь», а саме:

1. «Раз, два, три! Елочка гори!»;

2. «Первая встреча»;

3. «До весны не будить!»;

4. «Весна пришла!»;

5. «Ловись рыбка!»;

6. «Следы невиданных зверей!»;

7. «С волками жить…»;

8. «Позвони мне, позвони!».

Відповідно до п.п. 1.3. та 1.4 договору, правовласник гарантував, що він є власником виключного права на аудіовізуальний твір. Виключне право на аудіовізуальний твір передається правовласником набувачу в повному об'ємі для використання його будь-яким способом і в будь-якій формі.

Згідно п. 6.1. договору, останній діє протягом всього терміну дії виключного права на аудіовізуальний твір.

Також, між Товариством з обмеженою відповідальністю Студія «АНИМАККОРД» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Маша и Мєдвєдь" були укладені додатки до договору № 010601-МиМ від 08.06.2010, а саме, №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8 від 08.06.2010.

12.11.2010 між Товариством з обмеженою відповідальністю Студія «АНИМАККОРД» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Маша и Мєдвєдь" укладено договір № 1007/19 про відчуження виключного права на аудіовізуальний твір (серіал «Маша и Мєдвєдь»), умовами якого передбачено, що правовласник в порядку, передбаченому даним договором, передає позивачу виключне право на аудіовізуальний твір - серіал «Маша і Мєдвєдь», який володіє статусом «національного фільму», а позивач зобов'язується сплатити правовласнику визначену договором винагороду.

Передачі підлягає виключне право на наступні серії аудіовізуального твору:

9. «День варенья»;

10. «Праздник на льду»;

11. «Первый раз в первый клас»;

12. «Граница на замке».

Відповідно до п.п. 1.3. та 1.4 договору, правовласник гарантував, що він є власником виключного права на аудіовізуальний твір. Виключне право на аудіовізуальний твір передається правовласником набувачу в повному об'ємі для використання його будь-яким способом і в будь-якій формі.

Згідно п. 6.1. договору, даний договір вступає в силу з моменту його підписання та діє протягом всього терміну дії виключного права на аудіовізуальний твір.

Також, між Товариством з обмеженою відповідальністю Студія «АНИМАККОРД» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Маша и Мєдвєдь" були укладені додатки до договору № 1007/19 від 12.11.2010, а саме, № 1 від 12.11.2010.

Таким чином, позивач, на підставі вищевказаних договорів набув виключні майнові авторські права на аудіовізуальний твір - мультиплікаційний серіал «Маша и Медведь» та його складові частини та має необхідний обсяг прав на звернення до суду з позовом про стягнення компенсації.

22.07.2014 в належному Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 магазині «Фотокопіцентр», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Предславинська, 11-13, було здійснено продаж (розповсюдження, реалізація) фотоальбому з малюнками персонажу «Маша» та «Медведь» з аудіовізуального твору мультиплікаційного серіалу «Маша и Медведь». Факт здійснення реалізації даного товару підтверджується наявними в матеріалах справи фіскальним чеком від 22.07.2014, фотокопіями придбаного товару, речовим доказом (фотоальбом) та відеозаписом, з якого вбачається, що товар містить малюнки персонажу «Маша» та «Медведь».

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що саме неправомірними діями відповідача було порушено виключні майнові права позивача на об'єкти інтелектуальної власності, а тому просить стягнути з винної особи компенсацію у розмірі 73 080, 00 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» аудіовізуальний твір - твір, що фіксується на певному матеріальному носії (кіноплівці, магнітній плівці чи магнітному диску, компакт-диску тощо) у вигляді серії послідовних кадрів (зображень) чи аналогових або дискретних сигналів, які відображають (закодовують) рухомі зображення (як із звуковим супроводом, так і без нього), і сприйняття якого є можливим виключно за допомогою того чи іншого виду екрана (кіноекрана, телевізійного екрана тощо), на якому рухомі зображення візуально відображаються за допомогою певних технічних засобів. Видами аудіовізуального твору є кінофільми, телефільми, відеофільми, діафільми, слайдофільми тощо, які можуть бути ігровими, анімаційними (мультиплікаційними), неігровими чи іншими.

Виключне право - майнове право особи, яка має щодо твору, виконання, постановки, передачі організації мовлення, фонограми чи відеограми авторське право і (або) суміжні права, на використання цих об'єктів авторського права і (або) суміжних прав лише нею і на видачу лише цією особою дозволу чи заборону їх використання іншим особам у межах строку, встановленого цим Законом (ст. 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права»).

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» контрафактний примірник твору, фонограми, відеограми - примірник твору, фонограми чи відеограми, відтворений, опублікований і (або) розповсюджуваний з порушенням авторського права і (або) суміжних прав, у тому числі примірники захищених в Україні творів, фонограм і відеограм, що ввозяться на митну територію України без згоди автора чи іншого суб'єкта авторського права і (або) суміжних прав, зокрема з країн, в яких ці твори, фонограми і відеограми ніколи не охоронялися або перестали охоронятися.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про авторське право і суміжні права», до майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право), зокрема, належить виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами.

Факт відсутності у відповідача правової підстави на використання об'єктів інтелектуальної власності, зокрема малюнків «Маша» і «Медведь», від Товариства з обмеженою відповідальністю «Маша и Медведь», як суб'єкта, що має виключне право на дозвіл чи заборону використання таких творів іншими особами відповідно до ст. 15 Закону України «Про авторське право і суміжні права», вважається судом встановленим, оскільки доказів іншого суду не надано.

Із поданих суду доказів, суд встановив, що оскільки реалізований фотоальбом містить зображення персонажу «Маша» і «Медведь» аудіовізуального твору мультиплікаційного серіалу «Маша и Медведь», відповідно порушено виключне право позивача на дозвіл використання вказаних об'єктів.

Таким чином, факт порушення прав позивача судом встановлено.

Отже, згідно з ч. 1 ст. 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права», за захистом свого авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права та суміжних прав мають право звертатися в установленому порядку до суду та інших органів відповідно до їх компетенції.

Порушення права інтелектуальної власності, в тому числі невизнання цього права чи посягання на нього, тягне за собою відповідальність, встановлену Цивільним кодексом України, законом чи договором (ст. 431 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 432 Цивільного кодексу України, суд у випадках та в порядку, встановлених законом, може постановити рішення, зокрема, про застосування разового грошового стягнення замість відшкодування збитків за неправомірне використання об'єкта права інтелектуальної власності. Розмір стягнення визначається відповідно до закону з урахуванням вини особи та інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права», при порушеннях будь-якою особою, зокрема, авторського права, передбаченого статтею 50 закону, суб'єкти авторського права мають право подавати позови про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого

порушником внаслідок порушення ним авторського права, або виплату компенсацій.

Пунктом «г» ч. 2 ст. 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права» передбачено, що суд має право постановити рішення чи ухвалу про: виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу. При визначенні компенсації, яка має бути виплачена замість відшкодування збитків чи стягнення доходу, суд зобов'язаний у

встановлених пунктом «г» ч. 2 ст. 52 Закону межах визначити розмір компенсації, враховуючи обсяг порушення та (або) наміри відповідача.

Відповідно до п.п. 51.2, 52.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 12 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності», компенсація підлягає виплаті у разі доведення факту порушення майнових прав суб'єкта авторського права та/або суміжних прав, а не розміру заподіяних збитків. Таким чином, для задоволення вимоги про виплату компенсації достатньо наявності доказів вчинення особою дій, які визнаються порушенням авторського права та/або суміжних прав, а розмір збитків суб'єкт такого права доводити не зобов'язаний. Водночас розмір доведених збитків має враховуватися господарським судом у визначенні розміру компенсації.

Кожен окремий факт протиправного використання об'єктів авторського та/або суміжних прав, в тому числі неодноразове використання одного й того самого об'єкта, становить самостійне порушення і може бути підставою для застосування відповідальності у вигляді стягнення компенсації. У визначенні розміру такої компенсації господарським судам необхідно виходити з конкретних обставин справи і загальних засад цивільного законодавства, встановлених статтею 3 ЦК України, зокрема, справедливості, добросовісності та розумності.

Розмір компенсації визначається судом у межах заявлених вимог у залежності від характеру порушення, ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується: тривалість порушення та його обсяг (одно- або багаторазове використання об'єкта авторського права); передбачуваний розмір збитків потерпілої особи; розмір доходу, отриманого внаслідок правопорушення; кількість потерпілих осіб; наміри відповідача; наявність раніше вчинених відповідачем порушень виключного права даного позивача; можливість відновлення попереднього стану та необхідні для цього зусилля тощо. Відповідні мотиви визначення розміру компенсації мають бути наведені в судовому рішенні. У визначенні суми компенсації господарський суд має виходити з того розміру мінімальної заробітної плати, який установлено на час прийняття судом відповідного рішення.

Відповідно до вимог ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд оцінює докази на своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Позивач визначив компенсацію за порушення майнових прав у розмірі 10 мінімальних заробітних плат за кожний з 6 використаних об'єктів авторського права, належних позивачу позивача, що складає 73 080, 00 грн.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» з 1 січня 2015 року встановлено розмір мінімальної заробітної плати 1 218,00 грн. на місяць.

Однак, суд вважає визначений позивачем розмір компенсації необґрунтованим з огляду на наступне.

Позивач належними засобами доказування довів факт порушення відповідачем майнових прав суб'єкта авторського права шляхом вчинення дій, які визнаються порушенням авторського права, але належним чином не обґрунтував співвідношення розміру визначеної ним компенсації за порушення авторського права з розміром завданої неправомірним використанням об'єкта авторського права шкоди, що може бути визначена з урахуванням розміру збитків потерпілої особи, розміру доходу, отриманого відповідачем внаслідок правопорушення, тощо.

За таких обставин, вимоги позивача про зобов'язання відповідача сплатити компенсацію за порушення авторських прав позивача підлягають задоволенню частково у розмірі 10 мінімальних заробітних плат, що становить 12 180, 00 грн.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Маша и Мєдвєдь" задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код - НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Маша и Мєдвєдь" (129085, м. Москва, вул. Годовікова, буд. 9. стр.3, основний державний реєстраційний номер 536) 12 180 (дванадцять тисяч сто вісімдесят) грн. 00 коп. - компенсації та 304 (триста чотири) грн. 50 коп. - судового збору.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено: 05.10.2015.

Головуючий суддя Бондарчук В.В.

Судді Марченко О.В.

Нечай О.В.