РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2015Справа №910/4940/15-г
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто-Інновація»

до Публічного акціонерного товариства «Київське автотранспортне підприємства 13003»

про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном

Колегія суддів Ярмак О.М. (головуюча)

Спичак О.М.

Стасюк С.В.

Представники :

Від позивача: ОСОБА_9 за дов.

Від відповідача: Дячок І.О. за дов., Гребеник І.С. за дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Пред'явлені вимоги про зобов'язання відповідача звільнити все належне позивачу майно, яке знаходиться за адресою м. Київ, вул. Перспективна, 3, а саме: адміністративний корпус - літера "А", виробничим корпусом-радіовузлом - літера "Б"; будівлю приміщень малярного цеху - літера "В"; будівлю контрольно-пропускного пункту - літера "Г"; будівлю теплопункту 93,3 кв.м - літера "Д"; будівлю механічного цеху - літера "Ж"; будівлю оздоровчого комплексу - літера "Е"; будівлю туалету - літера "Т"; будівлю туалету - літера "У"; будівлю контрольно-пропускного пункту - літера "Ф"; корпус гаража - літера "X", земельну ділянку площею 1,08 га, обліковий код 79:046:032п, та земельну ділянку площею 0,2 га, обліковий код 79:046:032п.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за позивачем зареєстроване право власності на вказане нерухоме майно, відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», де зазначається, що всі права на нерухоме майно виникають з моменту їх державної реєстрації. Також, позивач зареєстрований користувачем двох земельних ділянок, на яких розташоване вищезазначене майно, про що інформація знаходиться у Державному земельному кадастрі. Посилаючись на ст. 133 ГК України, ст. 321, 317, 386 , 391, 15 , 16 ЦК України позивач звернувся з вимогами про зобов'язання звільнити вказане майно, оскільки в грудні 2012 року посадові та службові особи відповідача самовільно та протизаконно зайняли зазначені приміщення.

05.06.2015 позивачем подано клопотання про фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, яке судом задоволено.

Також позивачем подано клопотання про зупинення розгляду справи № 910/4940/15-г до набуття законної сили рішення у справі № 910/5400/15-г, яке судом відхилене у зв'язку з необґрунтованістю.

05.06.2015р. через канцелярію суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто-Інновація" про збільшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить визнати право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто-Інновація" на майно, яке знаходиться за адресою: м.Київ, вул.Перспективна, 3, а саме: адміністративний корпус - літера "А"; виробничим корпусом-радіовузлом - літера "Б", будівлю приміщення малярного цеху - літера "В", будівлю контрольно-пропускного пункту - літера "Г", будівлю теплопункту 93,3 кв.м. - літера "Д"; будівлю механічного цеху - літера "Ж"; будівлю оздоровчого комплексу - літера "Е", будівлю туалету -літера "Т", будівлю туалету - літера "У", будівлю контрольно-пропускного пункту - літера "Ф"; корпус гаража - літера "Х", відповідно до ст. 392 ЦК України.

Також 08.06.2015р. представник позивача подав доповнення до заяви про збільшення позовних вимог, до якої додано докази оплати судового збору за розгляд заяви та документи по справі.

Ухвалою суду від 16.06.2015 заяву ТОВ «Авто-Інновація» про збільшення позовних вимог у справі № 910/4940/15-г з доданими до неї документами, а також доповнення до заяви про збільшення позовних вимог з доданими до них документами, повернуто без розгляду.

15.06.2015 представник позивача подав письмові пояснення по справі.

Відповідач проти позову заперечує, у відзиві на позовну заяву вказує, що рішенням Господарського суду міста Києва від 19.03.13. у справі №5011-66/6958-2012, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.06.2013, задоволено віндикаційний позов відповідача до позивача про визнання права власності на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Перспективна, 3: адміністративний корпус загальною площею 429,2 кв.м. - літера "А"; виробничий корпус-радіовузол загальною площею 2 210,5 кв.м. - літера "Б"; будівля приміщень малярного цеху загальною площею 198,4 кв.м. - літера "В"; будівля контрольно- пропускного пункту загальною площею 24,5 кв.м. - літера "Г"; будівля теплопункту загальною площею 93,3 кв.м. - літера "Д"; будівля механічного цеху загальною площею 110 кв.м, - літера "Ж"; будівля оздоровчого комплексу загальною площею 195,1 кв.м. - літера "Е"; будівля туалету загальною площею 4,2 кв.м. - літера "Т"; будівля туалету загальною площею 5,4 кв.м. - літера "У"; будівля контрольно- пропускного пункту загальною площею 205,4 кв.м. - літера "Ф"; корпус гаража загальною площею 3 052,4 кв.м. - літера "X". Посилаючись на ст. 115 ГПК України та ч. 5 ст. 124 Конституції України вказує, що майно не належить та ніколи не належало позивачу на праві власності, а, отже, позивач звернувся до суду за захистом свого неіснуючого права, що суперечить нормам Господарського процесуального кодексу України.

03.07.2015 позивачем подано документи по справі, відповідач подав заперечення на відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 07.07.2015 призначено колегіальний розгляд справи № 910/4940/15-г.

За результатами автоматичного розподілу справ у Господарському суді міста Києва, справу № 910/4940/15-г передано для розгляду колегією суддів: Головуючий суддя Ярмак О.М., суддя Спичак О.М., суддя Стасюк С.В.

Ухвалою суду від 07.07.2015 справу № 910/4940/15-г прийнято до провадження у колегіальному складі суду та призначено до розгляду у судовому засіданні.

21.08.2015 через канцелярію суду представник позивача подала клопотання про долучення документів до матеріалів справи, а саме: копію постанови ВГСУ.

07.07.2015 представник позивача подав додаткові пояснення та доповнення до додаткових пояснень.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з вимогами про зобов'язання відповідача звільнити майно, яке знаходиться за адресою м. Київ, вул. Перспективна, 3, а саме: адміністративний корпус - літера "А", виробничий корпус-радіовузол - літера "Б"; будівлю приміщень малярного цеху - літера "В"; будівлю контрольно-пропускного пункту - літера "Г"; будівлю теплопункту 93,3 кв.м - літера "Д"; будівлю механічного цеху - літера "Ж"; будівлю оздоровчого комплексу - літера "Е"; будівлю туалету - літера "Т"; будівлю туалету - літера "У"; будівлю контрольно-пропускного пункту - літера "Ф"; корпус гаража - літера "X", земельну ділянку площею 1,08 га, обліковий код 79:046:032п, та земельну ділянку площею 0,2 га, обліковий код 79:046:032п.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, він значиться власником вказаного майна, яке було самовільно зайняте відповідачем в 2012 році, посилається на ст. 133 ГК України, ст. 321, 317, 386 , 391, 15 , 16 ЦК України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи та надані в судовому засіданні докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способи захисту прав та інтересів визначені у ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України.

Частинами 1 та 2 статті 386 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Статтею 391 цього кодексу передбачено що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно вимог статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно наданої позивачем інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, 08.06.2013 до Державного реєстру внесено запис про право власності корпусів та будівель по вул. Перспективна, будинок 3 в м. Києві, власником яких значиться позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «АВТО - ІННОВАЦІЯ», підставою виникнення права власності вказано свідоцтво про право власності видано 22.03.2012 Головним управлінням комунальної власності м. Києва Виконавчим органом Київської міської ради (Київська міська держана адміністрація).

Судом встановлено, що між сторонами судами розглядався спір про право власності на спірне майно.

Рішенням господарського суду міста Києва від 19.03.13. у справі №5011-66/6958-2012, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.06.2013, задоволений позов відповідача ПАТ «Київське автотранспортне підприємства 13003» до позивача - ТОВ «Авто-Інновація» про визнання права власності на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Перспективна, 3: адміністративний корпус загальною площею 429,2 кв.м. - літера "А"; виробничий корпус-радіовузол загальною площею 2 210,5 кв.м. - літера "Б"; будівля приміщень малярного цеху загальною площею 198,4 кв.м. - літера "В"; будівля контрольно- пропускного пункту загальною площею 24,5 кв.м. - літера "Г"; будівля теплопункту загальною площею 93,3 кв.м. - літера "Д"; будівля механічного цеху загальною площею 110 кв. м, - літера "Ж"; будівля оздоровчого комплексу загальною площею 195,1 кв.м. - літера "Е"; будівля туалету загальною площею 4,2 кв.м. - літера "Т"; будівля туалету загальною площею 5,4 кв.м. - літера "У"; будівля контрольно - пропускного пункту загальною площею 205,4 кв.м. - літера "Ф"; корпус гаража загальною площею 3 052,4 кв.м. - літера "X".

Вказані рішення та постанова набрали законної сили.

У вказаних рішенні та постанові судами надавалась оцінка та досліджувались факти вибуття спірного майна з володіння відповідача - ПАТ «Київське автотранспортне підприємства 13003» та перехід його до позивача за відсутності волевиявлення власника.

Зокрема, в рішенні господарського суду міста Києві від 19.03.2013 та постанові Київського апеляційного господарського суду від 19.06.2013 у справі № 5011- 66/6958-2012 встановлено наступне:

05.01.2012 згідно Акту приймання-передачі майна до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Автопарк-95" ВАТ "Київське Автотранспортне підприємство 13003", в особі генерального директора ОСОБА_6, передало нерухоме майно, яке належить йому на праві власності, а саме: адміністративний корпус загальною площею 429,2 кв.м. - літера "А"; виробничий корпус-радіовузол загальною площею 2 210,5 кв.м. - літера "Б"; будівля приміщень малярного цеху загальною площею 198,4 кв.м. - літера "В"; будівля контрольно-пропускного пункту загальною площею 24,5 кв.м. - літера "Г"; будівля теплопункту загальною площею 93,3 кв.м. - літера "Д"; будівля механічного цеху загальною площею 110 кв.м. - літера "Ж"; будівля оздоровчого комплексу загальною площею 195,1 кв.м. - літера "Е", а ОСОБА_9 - директор Товариства з обмеженою відповідальністю "Автопарк-95" прийняла як вклад до статутного капіталу Товариства вищевказане майно.

Вищевказане майно зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю "Автопарк-95" на підставі свідоцтв про право власності, виданих Головним управлінням комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 14.02.2012.

25.01.2012. згідно Акту приймання-передачі майна до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Авто" ВАТ "Київське Автотранспортне підприємство 13003", в особі генерального директора ОСОБА_6, передало нерухоме майно, яке належить йому на праві власності, а саме: будівля туалету загальною площею 4,2 кв.м. - літера "Т"; будівля туалету загальною площею 5,4 кв.м. - літера "У"; будівля контрольно-пропускного пункту загальною площею 205,4 кв.м. - літера "Ф"; корпус гаража загальною площею 3 052,4 кв.м. - літера "X", а ОСОБА_9 - директор Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Авто" прийняла як вклад до статутного капіталу Товариства вищевказане майно.

Вищевказане майно зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю "Спектр-Авто" на підставі свідоцтв про право власності, виданих Головним управлінням комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 14.02.2012.

07.03.2012 згідно Акту приймання-передачі майна до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто-Інновація", Товариство з обмеженою відповідальністю "Автопарк-95", в особі директора ОСОБА_9 передало нерухоме майно, яке належить йому на праві власності, а саме: адміністративний корпус загальною площею 429,2 кв.м. - літера "А"; виробничий корпус-радіовузол загальною площею 2 210,5 кв.м. - літера "Б"; будівля приміщень малярного цеху загальною площею 198,4 кв.м. - літера "В"; будівля контрольно-пропускного пункту загальною площею 24,5 кв.м. - літера "Г"; будівля теплопункту загальною площею 93,3 кв.м. - літера "Д"; будівля механічного цеху загальною площею 110 кв.м. - літера "Ж"; будівля оздоровчого комплексу загальною площею 195,1 кв.м. - літера "Е", а ОСОБА_9 - директор Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто-Інновація" прийняла як вклад до статутного капіталу Товариства вищевказане майно.

Вищевказане майно зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю "Авто-Інновація" на підставі свідоцтв про право власності, виданих Головним управлінням комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 22.03.2012.

07.03.2012 згідно Акту приймання-передачі майна до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто-Інновація", Товариство з обмеженою відповідальністю "Спектр-Авто", в особі директора ОСОБА_9 передало нерухоме майно, яке належить йому на праві власності, а саме: будівля туалету загальною площею 4,2 кв.м. - літера "Т"; будівля туалету загальною площею 5,4 кв.м. - літера "У"; будівля контрольно-пропускного пункту загальною площею 205,4 кв.м. - літера "Ф"; корпус гаража загальною площею 3 052,4 кв.м. - літера "X", а ОСОБА_9 - директор Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто-Інновація" прийняла як вклад до статутного капіталу Товариства вищевказане майно.

Вищевказане майно зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю "Авто-Інновація" на підставі свідоцтв про право власності, виданих Головним управлінням комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 22.03.2012.

Передача спірного майна ТОВ "Автопарк-95" та ТОВ "Спектр-Авто" за актами приймання-передачі майна до статутного капіталу від 05.01.2012 та від 25.01.2012 була здійснена позивачем - ВАТ "Київське Автотранспортне підприємство 13003", в особі генерального директора ОСОБА_6

Далі в постанові апеляційної інстанції від 19.06.2013 вказано, що колегія Київського апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що майно вибуло з володіння позивача поза його волею, оскільки, як видно з вказаного вище, наглядова рада в складі ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та генеральний директор ОСОБА_6 не є особами, які уповноважені виражати волю позивача.

Як встановлено судом, керівником Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Авто", Товариства з обмеженою відповідальністю "Автопарк-95" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто-Інновація" на час вибуття майна з власності позивача та набуття його вказаними особами є ОСОБА_9

ОСОБА_9, будучи керівником Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Авто", Товариства з обмеженою відповідальністю "Автопарк-95" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто-Інновація" не могла не знати про те, що ОСОБА_6 не є законним керівником Відкритого акціонерного товариства "Київське автотранспортне підприємство 13003", оскільки, як видно з протоколу № 01/11 загальних зборів акціонерів Відкритого акціонерного товариства "Київське автотранспортне підприємство 13003" від 05.09.2011, була присутня на вказаних загальних зборах як секретар цих зборів, була обрана до складу наглядової ради, та брала участь у призначенні останньою ОСОБА_6

Разом з тим, ОСОБА_9 брала участь у розгляді Господарським судом міста Києва справи № 62/117 про визнання недійсними загальних зборів акціонерів Відкритого акціонерного товариства "Київське автотранспортне підприємство 13003" від 05.09.2011, представляючи інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма АМК LTD", зокрема, приймала участь у судовому засіданні 16.11.2011 р., як це видно з ухвали від 16.11.2011 р. по вказаній справі, а, отже, на час підписання актів прийому-передачі від 05.01.2012, 25.01.2012, 07.03.2012 не могла не знати про обставини, які зумовлюють недійсність рішень загальних зборів акціонерів Відкритого акціонерного товариства "Київське автотранспортне підприємство 13003" від 05.09.2011, неправомочність наглядової ради у складі ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та незаконність призначення ОСОБА_6 та його перебування на посаді керівника позивача.

Згідно частини 3 статті 35 ГПК України, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Обов'язок доказування та подання доказів, відповідно до ст.33 ГПК України, розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. В даному випадку це стосувалося позивача, що мав довести факт порушення його права відповідачем та надати відповідні докази.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

В якості доказів позивачем надано суду інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, відповідно до якої 08.06.2013 внесено запис про право власності корпусів та будівель по вул. Перспективна, будинок 3 в м. Києві, власником приміщень значиться позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «АВТО - ІННОВАЦІЯ», підставою виникнення права власності є свідоцтва про право власності видані 22.03.2012 Головним управлінням комунальної власності м. Києва Виконавчим органом Київської міської ради (Київська міська держана адміністрація), витяг з бази даних міського земельного кадастру станом на 19.02.2015, копії заяв на адресу прокуратури міста Києва, копії листів до відповідача, які не є належними доказами в розумінні ст. 34 ГПК України, та не спростовують висновків, викладених рішенні господарського суду та постанові апеляційної інстанції у справі № 5011-66/6958-2012 щодо права власності відповідача на спірне майно.

Позивач не надав суду інших належних доказів, які б свідчили, що відповідач порушив його право чи охоронюваний законом інтерес.

Проаналізувавши положення чинного законодавства та наявні в матеріалах справи докази, суд не знайшов підстав для задоволення позовних вимог у зв'язку з їх безпідставністю та недоведеністю.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 49, 82-84 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Колегія суддів О.М. Ярмак (головуюча)

О.М.Спичак

С.В.Стасюк

Повне рішення складено 15.09.2015