ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2015 р. Справа № 925/1181/15

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Кадусі Н.В., за участю представників сторін: позивача ОСОБА_1 за довіреністю; відповідача не зявились, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси справу за позовом публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» до товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода» про стягнення 1576308, 85 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач публічне акціонерне товариство «Міський комерційний банк» звернувся в господарський суд Черкаської області з позовом, в якому просив суд стягнути, на підставі кредитного договору № 906/980-ЮО (далі договір), укладеного між позивачем і відповідачем, станом на 09.07.2015 року з товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода» на користь позивача заборгованість в сумі 1576308, 85 грн. з яких:

- прострочена заборгованість по основному боргу 861340, 63 грн.;

- прострочена заборгованість по відсоткам 281482, 91 грн.;

- заборгованість за нарахованими відсотками 18501, 13 грн.;

- пені 428199, 28 грн.

28.08.2015 року позивач в порядку, встановленому ст. 22 ГПК України, подав заяву про збільшення розміру позовних вимог, у якій просив стягнути заборгованість станом на 21.07.2015 рік, а саме:

- прострочена заборгованість по основному боргу 861340, 63 грн.;

- прострочена заборгованість по відсоткам 281482, 91 грн.;

- поточна заборгованість по відсоткам 13215,08 грн.;

- пеня 450742, 64 грн.

Відповідач письмовий відзив на позовну заяву не подав, явку представника у судове засідання не забезпечив. Ухвала суду про відкладення розгляду справи від 08.09.2015 року, направлена за адресою відповідача, повернута поштою з відміткою «За відмовою адресата від одержання».

Відповідно до ст. 75 ГПК України, суд розглянув справу без участі представників відповідача за наявними в ній матеріалами.

В засіданні суду представник позивача позов з підстав і в розмірі, викладених в позовній заяві і в заяві про збільшення розміру позовних вимог, підтримала і просила суд задовольнити повністю.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позов задовольняє повністю з наступних підстав.

30.11.2012 року позивач - публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь», як банк, з однієї сторони та відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Злагода», як позичальник, з другої сторони уклали кредитний договір № 906/980-ЮО.

Згідно п. 1.1. предметом вказаного кредитного договору є надання позивачем кредиту відповідачу, шляхом відкриття відновлювальної відкличної карти у сумі, яка не може перевищувати 1000000 грн., починаючи з 30.11.2012 року на умовах, передбачених договором з встановленням графіку зменшення заборгованості: з 30.11.2012 року по 30.03.2014 року максимальний ліміт заборгованості кредитної лінії становить 1000000 грн.; з 30.03.2014 року по 30.04.2014 року максимальний ліміт заборгованості кредитної лінії становить 700000 грн.; з 30.04.2014 року по 30.05.2014 ліміт максимальної заборгованості кредитної лінії становить 400000 грн.

Відповідно до п.1.2 договору, строк дії кредитної лінії з 30.11.2012 року до 29.05.2014 року (включно).

Згідно п. 1.5 договору процентна ставка за користування кредитними коштами становить 28% річних.

В п. 3.5 договору зазначено, що у випадку прострочення погашення кредиту, проценти нараховуються на суму заборгованості за кредитом і за період прострочення до моменту погашення.

Відповідно до п. 3.6 проценти сплачуються у порядку: щомісячно до 5-го числа включно, місяця наступного за місяцем користування коштами.

Відповідно до п. 4.1 та п. 4.1.1 банк зобовязується , з урахуванням умов цього договору, видати кредит у безготівковій формі шляхом оплати розрахункових документів позичальника, або шляхом перерахування коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника.

Згідно до п. 4.2.2. договору, відповідач зобовязується своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом та комісію на умовах і в порядку, передбачених цим договором, а також інші платежі, які передбачені договором.

Відповідно п. 5.3. договору, за несвоєчасну сплату сум кредиту та/або процентів за користування кредитом та/або процентів за неправомірне користування кредитом позичальник сплачує банку пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення та нараховується щоденно.

Позивач свої обовязки по кредитному договору виконав належним чином, а саме перерахував відповідачу:

- 20.12.2012 року 302412, 60 грн. (меморіальний ордер № 5455 від 21.12.2012 року);

- 21.12.2012 року 300693 грн. (меморіальний ордер № 6936 від 25.12.2012 року);

- 25.12.2012 року 231713,88 грн. (меморіальний ордер № 2001 від 28.12.2012 року);

- 15.01.2013 року 32520 грн. (меморіальний ордер № 6260 від 15.01.2013 року);

- 29.01.2013 року 10544 грн. (меморіальний ордер №2529 від 29.01.2013 року).

Всього позивач перерахував відповідачу 999859,48 грн.

До заяви про збільшення позовних вимог позивач додає розрахунок заборгованості станом на 21.07.2015 року і вказує на те, що заборгованість за кредитним договором збільшилась і складає 1606781, 26 грн., а саме:

- прострочена заборгованість по основному боргу 861340, 63 грн.;

- прострочена заборгованість по відсоткам 281482, 91 грн.;

- поточна заборгованість по відсоткам 13215,08 грн.;

- пеня 450742, 64 грн.

Заборгованість підтверджується випискою з рахунків обліку строкової заборгованості (позичковий рахунок) про рух коштів, випискою з рахунку обліку нарахованих процентів, випискою з рахунку обліку простроченого основного боргу, випискою з рахунку обліку прострочених процентів, випискою з рахунку обліку нарахованої пені.

Отже, спірні правовідносини сторін за правовою природою віднесені до відносин кредиту, виникли із кредитного договору № 906/980-ЮО від 30.11.2012 року, укладений сторонами договір відповідає приписам ст. 181 Господарського кодексу України (далі - ГК України), ст. 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), вимоги позивача витікають із суті прав та обовязків сторін цих договорів.

Згідно зі ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст.ст. 173, 174, 193, 202 ГК України, ст.ст. 11, 509, 525, 526, 599 ЦК України, угода (договір) є підставою для виникнення цивільних прав та обовязків (зобовязань), зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, припиняється на підставах, встановлених договором або законом, зокрема належним виконанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Виконання зобовязання, згідно зі ст. 546 ч. 1 ЦК України, може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею), згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України, є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Згідно з ч. 4 ст. 231 ГК України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ст.ст. 33 ч. 1, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, обставини справи повинні підтверджуватись лише належними і допустимими доказами.

Судом, відповідно до ст. 22 ГПК України, було запропоновано сторонам подати докази в обґрунтування позову і заперечень проти нього, брати участь в засіданнях суду, вони своїми правами скористались на свій розсуд, подали всі наявні у них докази і на їх підставі судом прийнято рішення у справі.

Наявність і розмір невиконаного спірного грошового зобовязання відповідачем допустимими доказами не спростовано.

З урахуванням викладеного, відповідно до обставин справи, умов договору та вимог законодавства позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по договору станом на 21.07.2015 року в розмірі 861340,63 грн. заборгованості по основному боргу, простроченої заборгованості по відсоткам 281482,91 грн., поточної заборгованості по відсоткам станом на 21.07.2015 року 13215, 08 грн., пені 450742,64 грн., судом визнаються обґрунтованими, доказаними і задовольняються повністю.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода», місцезнаходження: 20726, Черкаська обл., с. Ротмістрівка, вул. Шевченка, 34 , на користь:

публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк», місцезнаходження: 03141, м. Київ, вул. Соломянська, 33, 861340, 63 грн. заборгованості по основному боргу, 281482,91 грн. простроченої заборгованості по відсоткам, 13215,08 грн. поточної заборгованості по відсоткам, 450742, 64 грн. пені;

в доход державного бюджету України через Смілянську об'єднану державну податкову інспекцію ГУ ДФС у Черкаській області, місцезнаходження: 20700, Черкаська область, м. Сміла, вул. Леніна, 76 із зарахуванням на рахунок № 3002, отримувач - УДКСУ м. Черкаси, Черкаської області, код - 38031150, банк - ГУДКСУ у Черкаській області, МФО - 854018, код бюджетної класифікації 22030001 73080 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня підписання.

Повний текст рішення складено і підписано 29.09.2015 року.

Головуючий суддя В.М. Грачов