ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2015 р. Справа № 907/1050/14

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Галушко Н.А.

суддів Данко Л.С.

ОСОБА_1

розглянув апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Мігр, с. Родникова Гута Свалявського району № 12 від 16.06.2015 р.

на рішення Господарського суду Закарпатської області від 02.06.2015р.

у справі № 907/1050/14

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Мігр, с. Родникова Гута Свалявського району

до відповідача Державного підприємства „Перечинське лісове господарство, м. Перечин

про стягнення заборгованості в розмірі 494 367,62грн. (з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог)

За участю представників сторін:

від позивача не з»явився

від відповідача не з»явився

Сторони явку представників в судове засідання не забезпечили, хоча належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи.

Представникам сторін в судових засіданнях розяснено права та обовязки, передбачені ст. 20, 22 ГПК України.

Клопотань про здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку ст. 811 ГПК України, учасниками судового процесу не заявлено.

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 02.06.2015 р. у справі № 907/1050/14 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Григара Л.І., судді Васьковський О.В., Ушак І.Г.) позов задоволено частково. Стягнуто з ДП „Перечинське лісове господарство на користь ТОВ „Мігр основного боргу в сумі 173 099,24грн., а також 3 461,98грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

ТОВ „Мігр подано апеляційну скаргу № 12 від 16.06.2015 р., в якій просить скасувати рішення суду, постановити нове рішення, яким задоволити змінені позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з ДП „Перечинське лісове господарство 494 367,62 грн. заборгованості за виконані роботи, посилаючись на те, що рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Скаржник зазначає, що 27.05.2015р. директором та бухгалтером ДП «Перечинське ЛГ» підтверджено наявність заборгованості відповідача перед позивачем, встановлено фактичне виконання робіт та правильність їх приймання.

Також, скаржник зазначає, що акти виконаних робіт, які надані позивачем в підтвердження факту виконання робіт та прийняття таких робіт відповідачем містять всі необхідні реквізити та дані, по яких підприємство відповідача мало здійснити оплату за надані послуги.

ДП „Перечинське лісове господарство у відзиві на апеляційну скаргу рішення суду просить залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін в судових засіданнях, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, між ТОВ „Мігр" (виконавець) та ДП „Перечинське лісове господарство" (замовник) були укладені договори підряду на розробку лісових деревних ресурсів № 154 від 02.07.2012 року, № 151 від 17.07.2012 року, № 198 від 14.09.2012 року, № 271 від 12.11.2012 року, № 288 від 03.12.2012 року, № 43 від 11.01.2013 року, № 96 від 22.02.2013 року, № 146 від 22.04.2013 року, № 203 від 14.06.2013 року (том І а.с.14-15, 19-20, 24-25, 28-29, 35-36, 45-46, 48-49, 55-56).

Згідно умов зазначених договорів замовник (відповідач) доручає, а підрядник (позивач) зобовязується на свій ризик розробити лісосіку згідно графіку і лісорубних квитків, виданих ДП „Перечинське лісове господарство, у визначених в договорах лісництвах, відповідних кварталів та виділів, із вказаною ліквідною кубомасою на умовах франко верхній склад (п. 1.1 договорів).

Пунктом 1.2 договорів передбачено, що на виконувані роботи складаються, за встановленими формами, акт прийняття передачі лісосіки, сортиментна структура лісосіки, технологічна карта, кошторис вартості робіт (послуг), акт виконаних робіт, які є невідємною частиною договорів.

Вартість виконуваних робіт (послуг) по зазначених договорах визначаються кошторисами, що складаються відповідно до технологічних карт. Підставою для оплати є Акт приймання виконаних робіт встановленої форми (п.п. 2.1, 2.2 договорів).

Відповідно до п. 4.2.3 договорів замовник (відповідач) зобовязаний прийняти по завершенню всіх робіт, лісосіку протягом місяця з дати одержання письмового повідомлення виконавця (позивача).

Згідно із пунктами 5.1, 5.2 договорів встановлено, що про виконані роботи виконавець (позивач) складає акт виконаних робіт, який підписується за довіреністю уповноваженими представниками сторін. В акті виконаних робіт ставиться відмітка про передачу замовнику (відповідачу) лісопродукції, яка заготовлена відповідно до умов та предмету зазначених договорів. Акти складаються щомісячно. Після виконання всього обєму робіт по зазначених договорах виконавець (позивач) складає загальний Акт.

28.01.2014 року між ТОВ „Мігр" (виконавець) та ДП „Перечинське лісове господарство" (замовник) укладено договори про виконання робіт та надання послуг, повязаних з лісозаготівлею № 52 та № 53 (том І а.с.65-67, 72-74), відповідно до умов яких виконавець (позивач) взяв на себе зобовязання на власний ризик, власними силами і силами найманих працівників, засобами та матеріалами надати послуги, повязані із лісозаготівлею згідно графіку і лісорубних квитків, виданих ДП „Перечинське лісове господарство у визначених в договорах лісництвах, відповідних кварталів та виділів, із вказаною ліквідною кубомасою за завданням замовника, який в свою чергу зобовязується прийняти і оплатити надані послуги (п. 1.1 договорів).

Пунктами 1.2 та 1.3 договорів передбачено, що склад, види та обсяги послуг, що надаються за договорами, а також строки надання послуг визначаються сторонами у додатках, які є невідємною частиною договорів. Документальний супровід надання/прийняття сторонами послуг, здійснюється за встановленими формами у додатках, які є невідємною частиною даних договорів, а саме: карта технологічного процесу розроблення лісосіки; акт приймання передачі лісосіки для розробки; технічне завдання; кошторис на послуги, які надаються за договорами; протокол погодження вартості послуг, які надаються за договорами; акт приймання передачі виконаних робіт; акт огляду місць використання лісових ресурсів.

Розрахунки проводяться шляхом оплати замовником після надання виконавцем рахунка фактури на оплату наданих послуг на підставі підписаного сторонами акту приймання передачі виконаних робіт на протязі 5-ти календарних днів. Замовник (відповідач) проводить оплату наданих послуг протягом 30-ти календарних днів з моменту надання рахунку фактури згідно підписаного сторонами акта приймання передачі виконаних робіт (п.п. 4.1 та 4.3 договору).

Згідно із п. 6.2 договорів встановлено, що про надані послуги виконавець (позивач) щомісячно складає акт приймання передачі виконаних робіт, який підписується уповноваженими представниками сторін протягом 3-х робочих днів з дня фактичного надання послуг.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, спір між сторонами виник з приводу неналежного виконання зобов'язань щодо своєчасної та повної оплати виконаних робіт на розробку лісових деревних ресурсів згідно договорів № 154 від 02.07.2012 року, № 151 від 17.07.2012 року, № 198 від 14.09.2012 року, № 271 від 12.11.2012 року, № 288 від 03.12.2012 року, № 43 від 11.01.2013 року, № 96 від 22.02.2013 року, № 146 від 22.04.2013 року, № 203 від 14.06.2013 року, № 52 від 28.01.2014 року та № 53 від 28.01.2014 року, а також актів виконаних робіт по розробці лісосіки:

б/н від 31.07.2012 року, б/н від 31.08.2012 року, б/н від 30.09.2012 року (договір № 154 від 02.07.2012 року),

б/н від 23.10.2012 року, б/н від 30.09.2012 року, б/н від 31.12.2012 року (договір № 151 від 17.07.2012 року),

б/н від 30.09.2012 року, б/н від 31.10.2012 року, б/н від 30.11.2012 року (договір № 198 від 14.09.2012 року),

б/н від 30.11.2012 року, б/н від 31.12.2012 року (договір № 271 від 12.11.2012 року),

б/н від 31.12.2012 року, б/н від 31.12.2012 року, б/н від 31.03.2013 року, б/н від 28.02.2013 року, б/н від 31.01.2013 року (договір № 288 від 03.12.2012 року),

б/н від 30.04.2013 року, б/н від 31.03.2013 року, б/н від 28.02.2013 року, б/н від 31.01.2013 року, № 01р/л від 31.01.2014 року, № 06р/л від 31.03.2014 року, № 02р/л від 28.02.2014 року, № 13р/л від 27.06.2014 року (договір № 43 від 11.01.2013 року),

б/н від 31.03.2013 року, б/н від 30.04.2013 року (договір № 96 від 22.02.2013 року), б/н від 30.06.2013 року, б/н від 31.05.2013 року, б/н від 31.03.2013 року, б/н від 31.07.2013 року (договір № 146 від 22.04.2013 року),

б/н від 31.10.2013 року, б/н від 30.09.2013 року, б/н від 31.08.2013 року, б/н від 31.07.2013 року, б/н від 30.06.2013 року, №11р/л від 29.11.2013 року, № 3р/л від 28.02.2014 року, № 14р/л від 27.06.2014 року (договір № 203 від 14.06.2013 року),

№ 4р/л від 28.02.2014 року, № 5р/л від 31.03.2014 року, № 9р/л від 30.05.2014 року, № 11р/л від 27.06.2014 року (договір № 52 від 28.01.2014 року),

№ 7р/л від 31.03.2014 року, № 12р/л від 27.06.2014 року, № 10р/л від 30.05.2014 року, № 8р/л від 30.04.2014 року (договір № 53 від 28.01.2014 року).

Як зазначає скаржник, виконані роботі по розробці лісосіки згідно вищезазначених актів виконаних робіт відповідачем оплачено частково, що підтверджується і актом звірки розрахунків за надані послуги від 23.09.2014р. (а.с.79).

Отже, з огляду на викладене, скаржник зазначає, що за відповідачем рахується заборгованість перед позивачем у розмірі 494 376,62грн., яку просить стягнути з відповідача

Згідно із п.п. 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до п.1 ст.193 ГК України та ст..526 ЦК України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. А за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 525 ЦК України).

Згідно із ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно із ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно із ч.1 ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

У відповідності із частиною першою статті 853 Цивільного кодексу України замовник зобовязаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Стаття 854 Цивільного кодексу України до обов'язків замовника, зокрема, відносить оплату виконаної підрядником роботи після здачі всієї роботи, якщо інше не встановлено законом або договором.

Відповідно до ст. 9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Документами, які є підставою для оприбуткування товару є накладні та товарно-транспортні накладні. Такі документи є підставою для внесення запису в облікові бухгалтерські реєстри.

Первинні документи для надання їм юридичної сили та доказовості, у відповідності до вимог ст. 9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" мають бути складені на паперових або машинних носіях і повинні містити такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми), дату і місце складання, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

У відповідності з п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88 первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форма), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документу.

Тобто, підтвердженням здійснення господарської операції є належним чином оформлений первинний документ.

Як зазначалось вище та правомірно встановлено судом першої інстанції, що у підтвердження первинних обставин виконаних робіт по розробці лісосіки позивачем додано завірені копії вищевказаних актів виконаних робіт, частково з яких відповідно до наявних у них реквізитів містять дані про витрати, повязані з виконанням робіт по лісозаготівлі, а саме: найменування виконавця та замовника; кількість заготовлених куб/м; найменування матеріалів (витрати на оплату праці, витрати на паливно мастильні та інші матеріали, витрати на утримання обладнання та механізмів, підготовчі роботи, загальновиробничі та адміністративні витрати, прибуток); одиницю виміру; обєм; ціна; сума; підписи.

З врахуванням наведеного судом першої інстанції правомірно встановлено, що акти здачі приймання робіт (надання послуг) № 01р/л від 31.01.2014 року, № 06р/л від 31.03.2014 року, № 02р/л від 28.02.2014 року, № 13р/л від 27.06.2014 року, № 11р/л від 29.11.2013 року, № 3р/л від 28.02.2014 року, № 14р/л від 27.06.2014 року, № 4р/л від 28.02.2014 року, № 5р/л від 31.03.214 року, № 9р/л від 30.05.2014 року, № 11р/л від 27.06.2014 року, № 7р/л від 31.03.2014 року, № 12р/л від 27.06.2014 року, № 10р/л від 30.05.2014 року, № 8р/л від 30.04.2014 року (том І арк. спр. 41-44, 62-64, 68-71, 75-78) на загальну суму 202 318 грн. 99 коп., відповідають вимогам Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність, а також Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88 та підтверджують здійснення позивачем комплексної заготівлі деревини та передачу останньої відповідачу.

В ході розгляду справи в суді першої інстанції правомірно встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно вищезазначених актів здачі приймання робіт відповідачем неналежно виконано взяті зобов»язання по оплаті комплексної заготівлі деревини в зв»язку із чим стягненню підлягає заборгованість в розмірі 173 099,24грн. Отже позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за виконані роботи по комплексній заготівлі деревини в розмірі 173 099,24грн. є доведеними доказами, які знаходяться в матеріалах справи та правомірно задоволені.

Однак, в ході розгляду справи в суді першої інстанції встановлено, що акти виконаних робіт б/н від 31.07.2012 року, б/н від 31.08.2012 року, б/н від 30.09.2012 року (договір № 154 від 02.07.2012 року), б/н від 23.10.2012 року, б/н від 30.09.2012 року, б/н від 31.12.2012 року (договір № 151 від 17.07.2012 року), б/н від 30.09.2012 року, б/н від 31.10.2012 року, б/н від 30.11.2012 року (договір № 198 від 14.09.2012 року), б/н від 30.11.2012 року, б/н від 31.12.2012 року (договір № 271 від 12.11.2012 року), б/н від 31.12.2012 року, б/н від 31.12.2012 року, б/н від 31.03.2013 року, б/н від 28.02.2013 року, б/н від 31.01.2013 року (договір № 288 від 03.12.2012 року), б/н від 30.04.2013 року, б/н від 31.03.2013 року, б/н від 28.02.2013 року, б/н від 31.01.2013 року; б/н від 31.03.2013 року, б/н від 30.04.2013 року (договір № 96 від 22.02.2013 року), б/н від 30.06.2013 року, б/н від 31.05.2013 року, б/н від 31.03.2013 року, б/н від 31.07.2013 року (договір № 146 від 22.04.2013 року), б/н від 31.10.2013 року, б/н від 30.09.2013 року, б/н від 31.08.2013 року, б/н від 31.07.2013 року, б/н від 30.06.2013 року (договір № 203 від 14.06.2013 року), на які посилається позивач в обґрунтування своїх тверджень про здійснення ним виконаних робіт по розробці лісосіки відповідачу, оформлені з порушенням вказаних вище вимог Закону, оскільки містять лише інформацію про вартість витрат позивача та не містять даних щодо обсягів наданих послуг, змісту наданих послуг, відсутня інформація про фактично виконані роботи по заготівлі деревини та передачі її відповідачу.

Отже, на думку суду, відсутність у первинних документах за результатами виконання договорів підряду на розробку лісових деревних ресурсів інформації про конкретні послуги, які надані замовнику, їх вартість, позбавляє можливості для висновку про фактичне надання послуг по розробці та передачі відповідачу лісосіки.

Щодо вищезазначеного судова колегія зазначає наступне.

Судове рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до ч.2 ст.101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обгрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обгрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

В силу ст. 33 ГПК України предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

При цьому, правило належності доказів, закріплене ст. 34 ГПК України передбачає, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, для вирішення питання про виникнення у покупця обов'язку з оплати виконаних робіт мають значення належні та допустимі докази - передбачені законом документи, якими стверджується сам факт здійснення господарської операції. До таких доказів в силу чинного законодавства належать первинні документи.

Як зазначалось вище, статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено перелік та встановлено вимоги до змісту первинних документів, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Відповідно до п. 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.95р., первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Згідно із п. 2.2 Положення первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо неможливо, безпосередньо після її завершення.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинні документи для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву підприємств від імені яких складено документ, назву документа (форми), дату і місце складання, зміст, обсяг та одиницю виміру господарської операції, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особисті підписи або інші дані, що дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у здійсненні господарської операції.

З огляду на викладене судова колегія прийшла до висновку, що акти виконаних робіт б/н від 31.07.2012 року, б/н від 31.08.2012 року, б/н від 30.09.2012 року (договір № 154 від 02.07.2012 року), б/н від 23.10.2012 року, б/н від 30.09.2012 року, б/н від 31.12.2012 року (договір № 151 від 17.07.2012 року), б/н від 30.09.2012 року, б/н від 31.10.2012 року, б/н від 30.11.2012 року (договір № 198 від 14.09.2012 року), б/н від 30.11.2012 року, б/н від 31.12.2012 року (договір № 271 від 12.11.2012 року), б/н від 31.12.2012 року, б/н від 31.12.2012 року, б/н від 31.03.2013 року, б/н від 28.02.2013 року, б/н від 31.01.2013 року (договір № 288 від 03.12.2012 року), б/н від 30.04.2013 року, б/н від 31.03.2013 року, б/н від 28.02.2013 року, б/н від 31.01.2013 року; б/н від 31.03.2013 року, б/н від 30.04.2013 року (договір № 96 від 22.02.2013 року), б/н від 30.06.2013 року, б/н від 31.05.2013 року, б/н від 31.03.2013 року, б/н від 31.07.2013 року (договір № 146 від 22.04.2013 року), б/н від 31.10.2013 року, б/н від 30.09.2013 року, б/н від 31.08.2013 року, б/н від 31.07.2013 року, б/н від 30.06.2013 року (договір № 203 від 14.06.2013 року) містять всі необхідні реквізити та дані по яких підприємство відповідача зобов»язано було здійснити оплату за надані послуги. Зазначені акти містять назву підприємств, від імені яких вони складались, назву документу, дату і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники. Зокрема, в спірних актах зазначено про виконання робіт по розробці лісосіки згідно договору, в якому кварталі та виділі виконувались роботи. Акти містять дату складання, кількість заготовленої деревини та витрати, які понесло підприємство для заготівлі деревини, підписи. Окрім того, акти підписані директорами та посадовими особами підприємств та скріплені печатками.

Також судова колегія зазначає, що зазначені акти виконаних робіт здійснені машинописним друком відповідно до Тимчасової інструкції з електронного обліку продукції лісозаготівель, лісопиляння і деревообробки на підприємствах Державного агентства лісових ресурсів України, затв. наказом Державного агенства лісових ресурсів України №202 від 27.06.2012р.

Відповідно до п.1.1 вищенаведеної Інструкції дана Тимчасова інструкція визначає порядок обліку продукції лісозаготівель, лісопиляння і деревообробки із застосуванням електронних засобів маркування та обліку деревини на підприємствах Держлісагентства України, де запроваджується Єдина державна система електронного обліку деревини у відповідності з Концепцією, схваленою розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2009 р. № 1090-р.

Інструкція розроблена у відповідності до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Положень (стандартів) бухгалтерського обліку, затверджених наказами Мінфіну України, Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Мінфіну України від 24.05.1995 р. № 88, Державних стандартів України, нормативно-правових актів по веденню лісового господарства, та має за мету забезпечення єдиних методологічних засад ведення обліку лісопродукції (п. 1.2 Інструкції).

Відповідно до п.1.11 Інструкції відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці первинні документи.

Окрім того, як вбачається із матеріалів справи, інформація зазначена у спірних актах виконаних робіт відповідає кошторисам витрат на розробку лісосіки у визначених лісництвах, кварталах та виділах, які також погоджені директорами підприємств.

Статтею 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до ст. 22 ГПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно приписів статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до абзацу 2 статті 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, судова колегія вважає помилковим висновок суду першої інстанції, що вищезазначені акти виконаних робіт по розробці лісосіки не відповідають вимогам, що зазвичай ставляться до первинних документів. Акти здачі приймання робіт (надання послуг) б/н від 31.07.2012 року, б/н від 31.08.2012 року, б/н від 30.09.2012 року (договір № 154 від 02.07.2012 року), б/н від 23.10.2012 року, б/н від 30.09.2012 року, б/н від 31.12.2012 року (договір № 151 від 17.07.2012 року), б/н від 30.09.2012 року, б/н від 31.10.2012 року, б/н від 30.11.2012 року (договір № 198 від 14.09.2012 року), б/н від 30.11.2012 року, б/н від 31.12.2012 року (договір № 271 від 12.11.2012 року), б/н від 31.12.2012 року, б/н від 31.12.2012 року, б/н від 31.03.2013 року, б/н від 28.02.2013 року, б/н від 31.01.2013 року (договір № 288 від 03.12.2012 року), б/н від 30.04.2013 року, б/н від 31.03.2013 року, б/н від 28.02.2013 року, б/н від 31.01.2013 року; б/н від 31.03.2013 року, б/н від 30.04.2013 року (договір № 96 від 22.02.2013 року), б/н від 30.06.2013 року, б/н від 31.05.2013 року, б/н від 31.03.2013 року, б/н від 31.07.2013 року (договір № 146 від 22.04.2013 року), б/н від 31.10.2013 року, б/н від 30.09.2013 року, б/н від 31.08.2013 року, б/н від 31.07.2013 року, б/н від 30.06.2013 року (договір № 203 від 14.06.2013 року) та інші документи додані позивачем в обгрунтування позовних вимог підтверджують здійснення позивачем комплексної заготівлі деревини та передачу останньої відповідачу на підставі зазначених актів..

Отже, судова колегія прийшла до висновку, що згідно вищезазначених актів здачі приймання робіт відповідачем неналежно виконано взяті зобов»язання по оплаті комплексної заготівлі деревини в сумі 321 268,38грн., зазначена сума підлягає стягненню. Отже позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за виконані роботи по комплексній заготівлі деревини в розмірі 321 268,38грн. є доведеними доказами, які знаходяться в матеріалах справи та підлягають задоволенню.

За таких обставин, оцінивши докази в їх сукупності, апеляційний господарський суд прийшов до висновку про скасування рішення суду в частині відмови в позові та задоволення позовних вимог у повному обсязі шляхом стягнення з відповідача 494 367,62грн. заборгованості (враховуючи заяву про зменшення позовних вимог) (том І а.с.202-203) за виконані роботи по комплексній заготівлі деревини.

Відповідно до ст.49 ГПК України судові витрати у справі слід покласти на відповідача.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 104, 105 ГПК України, -

Львівський апеляційний господарський суд П О С Т А Н О В И В:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Мігр, с. Родникова Гута Свалявського району № 12 від 16.06.2015 р. задоволити у повному обсязі

2.Рішення Господарського суду Закарпатської області від 02.06.2015 р. у справі № 907/1050/14 в частині відмови в позові скасувати. Позовні вимоги задоволити у повному обсязі.

3.Стягнути з Державного підприємства „Перечинське лісове господарство, м. Перечин, вул. Будівельників, 7 () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Мігр, Свалявський район, с. Родникова Гута, 53 () суму 494 36762грн. заборгованості за виконані роботи по комплексній заготівлі деревини, 10 094,27грн. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та 5 047,14грн.судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Місцевому господарському суду видати наказ.

4.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

5.Справу направити у господарський суд Закарпатської області.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 06.10.2015р.

Головуючий суддя Галушко Н.А.

Суддя Данко Л.С.

Суддя Орищин Г.В.