ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

30 вересня 2015 року справа № 904/5725/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді Кота О.В.
суддівКочерової Н.О. Саранюка В.І. - доповідача у справі
розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "АМСТОР"
на ухвалу відДніпропетровського апеляційного господарського суду 13.08.2015
у справі господарського суду№ 904/5725/15 Дніпропетровської області
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "АМСТОР"
доПублічного акціонерного товариства "ДЕРЖАВНИЙ ЕКСПОРТНО-ІМПОРТНИЙ БАНК УКРАЇНИ"
провнесення змін до договору поруки
ВСТАНОВИВ:

Подана Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "АМСТОР" касаційна скарга на ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.08.2015 у справі № 904/5725/15 не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 111 Господарського процесуального кодексу України, якою встановлено вимоги щодо форми і змісту касаційної скарги, до скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

До касаційної скарги не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі. Натомість у касаційній скарзі міститься клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Даною статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення заявника від сплати судового збору.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Згідно з ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В обґрунтування клопотання про відстрочення сплати судового збору скаржник посилається на те, що здійснював господарську діяльність у зоні проведення антитерористичної операції та був змушений змінити своє місцезнаходження. У зв'язку з різкою ескалацією конфлікту великий обсяг первинної та бухгалтерської документації Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "АМСТОР" підприємство не встигло вивести з тимчасово окупованої території, що суттєво ускладнило проведення будь-яких фінансово-господарських операцій.

Беручи до уваги наведене, враховуючи принцип рівності перед законом і судом усіх учасників судового процесу, та зважаючи на те, що чинне законодавство не обмежує можливість сплати судового збору в банківських установах інших населених пунктах України, то колегія суддів вважає, що наведені заявником обставини не можуть вважатися підставою для відстрочення сплати судового збору.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення клопотання заявника касаційної скарги про відстрочення сплати судового збору.

Указане зумовлює повернення касаційної скарги на підставі п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Крім того, колегія суддів Вищого господарського суду України звертає увагу на те, що в касаційній скарзі зазначено, що довіреність на представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "АМСТОР" Кропової А.В. міститься в матеріалах справи, проте відповідно до супровідного листа № 904/5725/15/2868/15 від 19.08.2015 Дніпропетровського апеляційного господарського суду до Вищого господарського суду направлено матеріали оскарження ухвали господарського суду Дніпропетровської області № 904/5725/15, в яких відсутня довіреність на вказаного представника скаржника.

Відповідно до п. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо касаційна скарга підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Водночас, колегія суддів Вищого господарського суду України звертає увагу на те, що відповідно до частини 3 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України, після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2, 3, 4 і 6 частини першої цієї статті, касаційна скарга може бути подана повторно.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 86, 111, п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "АМСТОР" у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

2. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "АМСТОР" на ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.08.2015 у справі № 904/5725/15 повернути скаржнику.

Головуючий суддя О. Кот

Судді Н. Кочерова

В. Саранюк