ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"06" жовтня 2015 р. Справа № 926/1460/15

За позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» м.Київ

до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз»

про стягнення заборгованості у сумі 89075231,16 грн.

Суддя Желік Б.Є.

Представники:

від позивача не зявився

від відповідача ОСОБА_1

СУТЬ СПОРУ: Провадження у справі порушено ухвалою господарського суду Чернівецької області від 08.09.2015р. за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»(далі ПАТ «НАК «Нафтогаз України») м.Київ про стягнення на його користь з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз»(далі ПАТ «Чернівцігаз») м.Чернівці 89075231,16грн., у т.ч.:

- 41204758,57грн. суми основного боргу;

- 17557902,11грн. пені;

- 1987395,86грн. 3 відсотків річних;

- 28325174,62грн. інфляційних втрат.

Обґрунтовуючи позовні вимоги у справі позивач посилається на договір №13-248-ВТВ від 04.01.2013р.(із змінами) купівлі-продажу природного газу, укладений між ПАТ «НАК «Нафтогаз України» та ПАТ «Чернівцігаз», відповідно до якого перший зобовязався передати у власність відповідача у 2013-2015р.р. природний газ, а ПАТ «Чернівцігаз» - прийняти та оплатити отриманий газ у кількості, в порядку, строки та за цінами, передбаченими договором. За умовами договору природний газ використовується відповідачем для виробничо-технічних витрат та нормативних втрат(п.1.2 договору).

Як стверджує позивач, на момент його звернення до господарського суду з позовом, ПАТ «НАК «Нафтогаз України» в повному обємі виконано зобовязання за договором, в рахунок якого відповідачу в період з січня 2013р. по листопад 2014р. поставлено 45450,773тис.куб.м природного газу загальною вартістю 165869423,72грн. У якості доказів щодо постачання зазначеної кількості природного газу позивач посилається на акти приймання-передачі.

Свої зобовязання по оплаті отриманого природного газу, продовжує позивач, ПАТ «Чернівцігаз» виконав неповністю, прострочивши грошові зобовязання за спірним у справі договором, що позивачем розцінено як порушення договірних зобовязань і за що до відповідача застосовано майнову відповідальність відповідно до умов договору та чинного законодавства.

ПАТ «Чернівцігаз» позовні вимоги не визнає і просить суд відмовити позивачу у їх задоволенні повністю з підстав, наведених у письмовому відзиві на позов, у т.ч. відповідач звертає увагу суду на наступні обставини.

У порушення ст.56ГПК України позивач не надіслав відповідачу всіх необхідних документів, у т.ч. до позовної заяви не додано копій всіх додаткових угод до договору, копій актів приймання-передачі газу, відомість по операціям, сальдову відомість, копію Статуту тощо, в звязку з чим відповідач не мав змоги належним чином підготуватись до судового засідання по даній справі.

У відповідності до чинного законодавства сторони мають можливість застосовувати умови договору до відносин між ними, які виникли до його укладення, що і було зроблено сторонами в Додатковій угоді № 11.

Зокрема, п.4 Додаткової угоди № 11 сторони передбачили розповсюдження її дії на правовідносини, що склались між сторонами з 1 січня 2013 року, в тому числі - на порядок та строки розрахунків, а також на строк дії договору в частині реалізації газу.

В зв'язку з цим, стверджує позивач,визначені Додатковою угодою № 11 умови щодо періоду постачання газу та порядку розрахунків за поставлений газ, розповсюджуються на правовідносини, що склались між сторонами з 1 січня 2013 року.

Крім того, відповідно до п.З Додаткової угоди № 11, зазначається далі у відзиві, сторони внесли зміни до п.6.1. договору та виклали його у наступній редакції:

«п. 6.1. Оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати планових обсягів газу протягом місяця поставки з урахуванням положень п.6.2 Договору.

Остаточний розрахунок за фактично використаний природний газ за цим договором здійснюється Покупцем після отримання повних розрахунків за послуги з транспортування природного газу газорозподільними мережами, наданими Продавцю в попередньому місяці, відповідно до договорів на розподіл природного газу, укладеними між Продавцем і Покупцем.

У разі, якщо до 20 числа місяця, наступного за місяцем поставки природного газу за цим договором Продавець повністю розрахувався за послуги з транспортування природного газу газорозподільними мережами, наданими Продавцю в попередньому місяці, остаточний розрахунок за використаний природний газ здійснюється Покупцем на підставі акту приймання передачі до 20 числа місяця наступного за місяцем поставки газу.

У будь якому випадку остаточний розрахунок за фактично використаний природний газ за цим договором здійснюється Покупцем не пізніше 20 числа місяця наступного за місяцем закінчення строку дії договору в частині поставки газу ».

Отже, стверджує відповідач, сторони передбачили дві основні умови, за яких можливе проведення розрахунків Відповідача на користь Позивача :

повний розрахунок Позивача за послуги з транспортування природного газу; визначення остаточної дати розрахунку за фактично використаний природній газ, а саме -20.01.2016 року.

З урахуванням погоджених сторонами умов щодо визначення остаточної дати розрахунків відповідача за отриманий ним газ, а також, посилаючись на наявність заборгованості позивача перед відповідачем за послуги з транспортування природного газу розподільними трубопроводами згідно з рішенням суду у справі №910/20864, ПАТ «Чернівцігаз» вважає, що у нього ще не виник обовязок зі сплати за газ отриманий у період з січня 2013р. по листопад 2014р.

Ухвалою від 22.09.2015р. розгляд справи за клопотанням позивача(а.с.113) судом відкладено на 06.10.2015р.

Представник позивача в судове засідання, призначене на 06.10,2015р., для участі у розгляді справи не прибув; будь-яких пояснень від нього щодо причин неприбуття до суду до дня розгляду справи не надійшло.

Суд, перевіривши наявність необхідних для вирішення даного господарського спору доказів, визнав їх достатніми для розгляду справи за відсутності представника позивача, участь якого визнана судом обовязковою.

Представник відповідача за довіреністю, який прийняв участь у судовому засіданні, підтвердив свої заперечення проти задоволення позовних вимог, викладених судом в ухвалі від 22.09.2015р. та в описовій частині даного рішення.

Додатково, на підтвердження обставин, за яких відповідач просить суд відмовити ПАТ «НАК «Нафтогаз України» у задоволенні позову, ПАТ «Чернівцігаз» подав до суду: 1) рішення господарського суду м.Києва від 11.02.2015р. у справі №910/20864/14, порушеній за позовом ПАТ «Чернівцігаз» про стягнення на його користь з ПАТ «НАК «Нафтогаз України» 546837,11грн. боргу за договором про надання послуг з транспортування природного газу розподільними трубопроводами від 31.01.2011р. №14/148/11; 2) довідку про стан виконання наведеного рішення ПАТ «НАК «Нафтогаз України».

Заслухавши усні пояснення представника відповідача за довіреністю, дослідивши матеріали і обставини справи, надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог ПАТ «НАК «Нафтогаз України», у звязку з чим його позов у даній справі задоволенню не підлягає з урахуванням наступного.

04.01.2013р. між ПАТ «НАК «Нафттогаз України» м.Київ та ПАТ «Чернівцігаз» м.Чернівці укладений договір №13-248-ВТВ на купівлю-продаж природного газу із строком дії з 01 січня 2013р. по 31 грудня 2013р.(а.с.11-16), дія якого в подальшому продовжена додатковими угодами (№№ з 1 по 14; а.с.18-33), в останнє додатковою угодою №12 від 05.02.2015р. по 31 грудня 2015р.(а.с.31).

На виконання наведеного договору купівлі-продажу №13-248-ВТВ від 04.01.2015р. і додаткових до нього угод ПАТ НАК «Нафтогаз України» (а.с.18-33) передав а ПАТ «Чернівцігаз» в період з січня 2013р. по листопад 2014р. прийняв 45450,773 тис.куб.метрів природного газу загальною вартістю 165869423,72грн., що підтверджується доданими до позовної заяви Актами приймання-передачі, підписаними сторонами без зауважень і доповнень (а.с.34-59).

23 грудня 2014р. сторони уклали додаткову до спірного у справі договору купівлі-продажу природного газу угоду №11, пунктом 3 якої пункт 6.1 статті 6 договору №13-248-ВТВ виклали в наступній редакції:

«Оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати планових обсягів газу протягом місяця поставки з урахуванням положень п.6.2 договору.

Остаточний розрахунок за фактично використаний природний газ за цим договором здійснюється Покупцем після отримання повних розрахунків за послуги транспортування природного газу газорозподільними мережами, наданими Продавцю в попередньому місяці, відповідно до договорів на розподіл природного газу, укладених між Продавцем і Покупцем.

У разі, якщо до 20 числа місяця, наступного за місяцем поставки природного газу за цим договором, Продавець повністю розрахувався за послуги з транспортування природного газу газорозподільними мережами, наданими Продавцю в попередньому місяці, остаточний розрахунок за використаний природний газ здійснюється Покупцем на підставі акту приймання-передачі до 20 числа місяця наступного за місяцем поставки газу.

У будь-якому випадку остаточний розрахунок за фактично використаний природний газ за цим договором здійснюється Покупцем не пізніше 20 числа місяця наступного за місяцем закінчення строку дії договору в частині поставки газу».

Згідно з п.4 наведеної додаткової угоди встановлено, що договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими сторонами, і його дія поширюється на відносини, що склалися між сторонами з 01 січня 2013р. у т.ч. в частині реалізації газу до 31 грудня 2015р., в частині проведення розрахунків до їх повного погашення.

Зі змісту наведених пунктів додаткової угоди №11 до спірного у справі договору вбачається, що остаточний розрахунок за фактично використаний природний газ за цим договором у будь-якому випадку здійснюється покупцем, відповідачем у справі, не пізніше 20 числа місяця наступного за місяцем закінчення строку дії договору в частині поставки газу.

Оскільки, згідно з п.4 додаткової угоди №11 в частині реалізації(поставки) газу договір діє до 31.12.2015р., необхідно вважати, що строк остаточного розрахунку відповідача за отриманий ним у 2013-2015р.р. природний газ передбачений сторонами не пізніше 20 числа після закінчення строку дії договору.

Тобто, зобовязання ПАТ «Чернівцігаз» по оплаті заявленої у даній справі грошовій сумі, настає не пізніше 20 січня 2016р.

У відповідності до приписів ст.6 і ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з п.1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови(пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства, а згідно до приписів п.3 ст.631 зазначеного Кодексу сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

Отже, як вбачається з наведених норм цивільного законодавства, передбачені сторонами у спірному в даній справі договорі умови щодо порядку розрахунків за отриману продукцію та умови про поширення дії додаткової угоди №11 від 28.12.2014р. на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01.01.2013р., не суперечать чинному законодавству.

З огляду на наведені норми та виходячи з матеріалів і обставин справи, суд вважає передчасним звернення ПАТ «НАК «Нафтогаз України» з позовом про стягнення з ПАТ «Чернівцігаз» заборгованості за природний газ, поставлений у січні 2013р. листопаді 2014р.

Судом береться також до уваги умова абзацу 2 п.6.1 в редакції додаткової угоди №11 від 28.12.2015р., згідно до якої остаточний розрахунок за фактично використаний природний газ за договором здійснюється покупцем після отримання повних розрахунків за послуги транспортування природного газу газорозподільними мережами, наданими продавцю, позивачу у справі в попередньому місяці відповідно до договорів про розподіл природного газу, про неоплату яких(послуг транспортування газу) позивачем ПАТ «Чернівцігаз» наводив у відзиві на позов, однак позивач залишив дану обставину без реагування.

Ухвалою від 08.09.2015 господарський суд зобовязав ПАТ «НАК «Нафтогаз України» подати до суду належні докази про зарахування до Державного бюджету судового збору, сплаченого ним по платіжному дорученню №3005981 від 05.07.2015р. в сумі 73080,00грн.

Вимога суду ґрунтувалася на наступному: згідно з п.2 ст.9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям(порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв(скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету;

додане до позовної заяви доручення №3005981 від 05.07.2015р. про сплату судового збору за розгляд даної справи не містить необхідних відомостей про його зарахування до спеціального фонду Державного бюджету.

Враховуючи, що на день розгляду справи вимога суду про надання витребуваних беззаперечних доказів про зарахування до Державного бюджету судового збору в сумі 73080,00грн. за розгляд даної справи позивачем не виконана, суд вирішує стягнути судовий збір в примусовому порядку.

Ґрунтуючись на викладеному, керуючись Законом України «Про судовий збір», ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1.У позові відмовити.

2.Стягнути до Державного бюджету України з Публічного акціонерного товариства «НАК «Нафтогаз України»( м.Київ, вул.Б.Хмельницького, 6) 73080,00 грн. судового збору за розгляд даної справи.

Повний текст рішення складено 07.10.2015 р.

Суддя Желік Б.Є.