РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2015 року Справа № 5004/165/12

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Юрчук М.І., суддя Крейбух О.Г. , суддя Тимошенко О.М.

при секретарі Новоселецький І.А.

за участю представників сторін:

прокурора: не з'явився;

позивача: представник ОСОБА_1;

відповідача: представник ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу позивача ОСОБА_3 компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на ухвалу господарського суду Волинської області від 25.08.15р. у справі № 5004/165/12 (суддя Пахолюк Валентина Анатоліївна)

за позовом Прокурора міста Луцька в інтересах держави в особі Волинської філії дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

до відповідача Державного комунального підприємства "Луцьктепло"

про стягнення 22 691 686,67 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Волинської області у справі №5004/165/12 від 25.08.15р. заяву Державного комунального підприємства "Луцьктепло" задоволено частково. Відстрочено виконання рішення господарського суду Волинської області від 15.03.2012р. у справі № 5004/165/12 до 01.01.2016р.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що невідкладне вжиття до ДКП "Луцьктепло" заходів примусового виконання судового рішення зі сторони органів Державної виконавчої служби (зокрема, звернення стягнення на грошові кошти та інше майно боржника), зупинення видаткових операцій по банківських рахунках підприємства можуть призвести до його неспроможності вчасно погасити поточну заборгованість за спожитий природний газ, закупити матеріальні ресурси, необхідні для ремонту і відновлення теплових мереж, виконати податкові зобовязання перед бюджетами, виплатити заробітну плату працівникам, а це, в свою чергу, ще більше може ускладнити важке фінансове становище підприємства та поставити під загрозу зрив належної підготовки міста до наступного опалювального періоду, може призвести до порушення прав та законних інтересів переважної більшості мешканців (споживачів) обласного центру, серед яких 55 тис. житлових помешкань споживачів та майже тисячу юридичних осіб.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою суду першої інстанції, Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" звернулася до Рівненського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції від 25.08.15р. у справі 5004/165/12 та прийняти нове рішення, яким відмовити ДКП "Луцьктепло" у наданні відстрочки виконання рішення суду у справі №5004/165/12.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню. Крім того, апелянт, як на підставу скасування рішення суду першої інстанції, посилається на те, що господарським судом Волинської області порушено норми чинного законодавства, оскільки тяжкий фінансовий стан відповідача, не може вважатися підставою для застосування положень ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, в тому числі, враховуючи положення ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України, відповідач у випадку порушення грошового зобов'язання не може посилатися на неможливість його виконання. При розгляді справи суд фактичного ухилився від дослідження усіх обставин справи з метою всебічного та об'єктивного розгляду справи та надав перевагу доказів однієї сторони, що є грубим порушенням ст. 43 Господарського процесуального кодексу України та прийняв до уваги лише доводи заявника. Також особливу увагу скаржник звертає на те, що з часу винесення рішення суду у дані справі минуло більше трьох років, а кошти на рахунок стягувача так і не надійшли. На підтвердження свого реального фінансового стану, ДКП "Луцьктепло" не надано довідок з банківських установ, в яких відкриті рахунки боржника, про рух коштів за період з 20.12.201р. (з часу підписання договорів на постачання природного газу) по теперішній час. Господарський суду Волинської області в оскаржуваній ухвалі суду не наводить жодних доказів, про те, що виконати рішення неможливо або з певних причин складно, однак такі обставини надання відстрочки виконання рішення суперечать ст. 121 Господарського процесуального кодексу України. Невиконання зазначеного вище рішення суду суттєво суперечить інтересам держави, порушує встановлений законом порядок здійснення правосуддя в Україні й спричиняє перепони своєчасному поповненню державного бюджету.

Представником відповідача подано відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого він просить суд ухвалу господарського суду Волинської області від 25.08.15р.змінити в частині відстрочення виконання рішення господарського суду Волинської області від 06.10.2014р. по справі №5004/165/12 до 01 липня 2016р., а апеляційну скаргу - без задоволення з підстав, викладених у відзиві.

Представники органу прокуратури в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (ухвали суду, а. с. 67, 70).

Норма статті 22 Господарського процесуального кодексу України вказує на те, що брати участь в господарських засіданнях - це право, а не обовязок сторін.

Відповідно до п.3.9.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011, № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Оскільки явка сторін в судове засідання обов'язковою не визнавалася, представники належним чином були повідомлені про день, час і місце розгляду апеляційної скарги, клопотань про відкладення її розгляду до суду не надходило, колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги без участі представників органу прокуратури.

У судовому засіданні представник позивача доводи апеляційної скарги підтримала.

Представник відповідача заперечив проти доводів апеляційної скарги та надав пояснення в обґрунтування своєї позиції. Поряд з цим, наголосив, що аналіз фінансово-економічної ситуації, що склалася на підприємстві, прогнозу надходжень грошових коштів від господарської діяльності підприємства, періодичності (сезонності) таких надходжень та витрати підприємства дозволяє стверджувати, що судове рішення по даній справі може бути виконано ДКП "Луцьктепло" у встановлений спосіб повністю не раніше 01 липня 2016 року.

Рівненський апеляційний господарський суд, заслухавши пояснення представників сторін у судовому засіданні, розглянувши доводи апеляційної скарги, заперечення на апеляційну скаргу, дослідивши наявні матеріали справи, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає, що ухвалу господарського суду Волинської області від 25.08.15р. у даній справі слід залишити без змін, а апеляційну скаргу скаржника - без задоволення, виходячи з наступного.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Аналізуючи надані докази, оцінюючи їх у сукупності, колегією суддів апеляційної інстанції взято до уваги наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Волинської області від 15.03.2012р. у справі №5004/165/12 позовні вимоги прокурора міста Луцька про стягнення з ДКП "Луцьктепло" на користь ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" сум заборгованостей, пені, збитків від інфляції та процентів річних було задоволено та постановлено стягнути з державного комунального підприємства "Луцьктепло" на користь дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" в особі Волинської філії ДК "Газ України" 21 244 844,64 грн., в тому числі 20 696 724,06 грн. основної заборгованості, 130 850,46 грн. пені, 308 746,08 грн. трьох процентів річних та 108 524,04 грн. інфляційних втрат.

На виконання зазначеного рішення суду було видано наказ №5004/165/12-1 від 27.03.2012р., котрий було предявлено стягувачем для примусового виконання до органів Державної виконавчої служби.

Постановою відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 15.06.2012р. було відкрито виконавче провадження (ВП №33061785) з приводу примусового виконання рішення господарського суду від 15.03.2012р. у справі №5004/165/12.

Посилаючись на неможливість на даний час ДКП "Луцьктепло" виконати рішення суду та повністю сплатити присуджені до стягнення суми, що повязується із перебуванням підприємства у важкому фінансово-економічному становищі, боржник звернувся до суду з відповідною заявою про відстрочку виконання рішення у справі №5004/165/12 до 01 липня 2016 року.

Відповідно до ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, господарський суд, який видав виконавчий документ, розглядає це питання в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, змінити спосіб та порядок його виконання.

Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи утруднюють його виконання, а тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 43 ГПК України і за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його виконання, має право відстрочити виконання рішення. Тобто, до заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи утруднення виконання рішення.

Положеннями пунктів 7.1, 7.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" (із наступними змінами та доповненнями) визначено, що господарський суд на підставі ст. 121 ГПК України має право за заявою сторони або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, змінити спосіб та порядок його виконання.

Оскільки згадана стаття не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час після набрання рішенням законної сили і до його фактичного повного виконання. Також не обмежується право заявника на повторне звернення з відповідною заявою, якщо вона вже розглядалася судом.

Відстрочка це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Підставою для відстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Згоди сторін на вжиття заходів, передбачених ст. 121 ГПК України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення.

Пленум Верховного Суду України у п.10 Постанови від 26.12.2003р. №14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" зауважив, що при вирішенні заяви сторони про відстрочку виконання рішення, зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 121 ГПК України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення. Визначальним фактором при наданні відстрочки є винятковість цих випадків та їх обєктивний вплив на виконання рішення суду.

Отже, виходячи із наведеного, законодавець та вищі судові інстанції у будь-якому випадку повязують можливість відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з обєктивними, непереборними, іншими словами виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

За результатами розгляду заяви ДКП "Луцьктепло" та долучених до неї документів, судом було встановлено, що станом на день розгляду заяви боржник самостійно виконав рішення суду у справі №5004/165/12 на загальну суму 18 581 619,39 грн., залишок грошової суми, котра підлягає стягненню згідно зазначеного рішення суду складає 2 657 550,95 грн.

Повне виконання рішення суду від 15.03.2012р. унеможливлене важким фінансово-економічним становищем, в котрому на даний час перебуває ДКП "Луцьктепло".

Підприємство теплових мереж "Луцьктепло" є комунальним підприємством власником майна якого є територіальна громада міста Луцька, основним видом діяльності підприємства є постачання пари та гарячої води, чинні тарифи, які затверджені постановами НКРЕ та рішеннями виконавчого комітету Луцької міської ради не є економічно обґрунтованими та не покривають затрат підприємства на виробництво теплової енергії та надання послуг з теплопостачання, основними споживачами теплової енергії, яка виробляється підприємством із спожитого природного газу, є бюджетні установи та організації, населення, інші споживачі, котрі, в свою чергу, несвоєчасно і не в повній мірі оплачують отримані послуги.

Довідкою ДКП "Луцьктепло" №4497/05 від 12.08.2015р. підтверджується, що станом на 01.08.2015р. дебіторська заборгованість за послуги з теплопостачання перед підприємством становить 34 028,0 тис. грн., в т.ч. міський бюджет 42, 0 тис.грн., державний бюджет 904,8 тис. грн., інші 3 808,0 тис. грн., населення 28 984,5 тис. грн., субсидії - 160,8 тис. грн. Крім того, заборгованість державного бюджету з різниці в тарифах становить 7 812, 6 тис. грн.

Як зазначалось, основним споживачем вказаних послуг є населення міста Луцька, яке не здійснює своєчасні та повні розрахунки за ці послуги. Пеня за несвоєчасне внесення плати за комунальні послуги населенню не нараховується, оскільки її розмір та порядок стягнення чинним законодавством не визначені.

Із пояснень заявника слідує, що підприємством вживаються усі передбачені законом заходи по стягненню заборгованості з боржників, зокрема населення, по оплаті за спожиті послуги теплопостачання. Однак, з незалежних від боржника причин дебіторська заборгованість залишається досить великою.

За період часу з 01.01.2010р. по 01.07.2015р. ДКП "Луцьктепло було предявлено до виконання в органи ДВС судових рішень про стягненню боргів з фізичних осіб на суму 37463,6 тис. грн., фактично стягнуто через органи виконавчої служби з фізичних осіб-боржників 4 044,0 тис. грн. (інформаційна довідка по роботі з боржниками долучена до матеріалів заяви).

Важке фінансово-економічне становище підприємства зумовлене також затвердженими національним регулятором тарифами на теплову енергію, які всупереч вимогам ст. 20 Закону України "Про теплову енергію" не забезпечують відшкодування всіх економічно обґрунтованих витрат на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, тобто не відшкодовують дійсних фактичних затрат, понесених підприємством.

Як наслідок цього, кредиторська заборгованість підприємства-боржника станом на 01.08.2015р. складала 114 607,6 тис. грн. (довідка від 11.08.2015р. №4482/14) та включала в себе 48 583,6 тис. грн. заборгованості перед НАК "Нафтогаз України", 24 175,9 тис. грн. перед ДК "Газ України", 1 701,1 тис. грн. перед ПАТ "Волиньобленерго", 4 665,7 тис. грн. перед КП "Луцькводоканал", 28 209,9 тис. грн. перед ТОВ "Східноєвропейська теплогенеруюча компанія", 206,4 тис. грн. заборгованості перед АТ "СКФ "Україна", 31,2 тис. грн. заборгованості по сплаті податку за землю за липень місяць 2015 року, 2 736, 4 тис. грн.. по заробітній платі, 1 140,8 тис. грн. боргу по сплаті податку із з/плати (ЄСВ, ПДФО, військовий збір).

Згідно долученого до матеріалів справи звіту боржника про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) підприємства за 1 півріччя 2015 року ДКП "Луцьктепло" за наслідками своєї діяльності отримало збитки в розмірі 22 701 тис. грн.

Як вбачається із бухгалтерської довідки, станом на 11.08.2015р. залишок грошових коштів на основних поточних рахунках підприємства складав 695,59 грн.

Водночас, боржник зазначає, що усі грошові кошти, які надходять на поточні рахунки ДКП "Луцьктепло", відразу ж спрямовуються на погашення заборгованості за природний газ та електроенергію, які необхідні для забезпечення безперебійного функціонування технологічного комплексу підприємства, а також на виплату заробітної плати і сплату податків, зборів та інших обовязкових платежів до бюджету.

Підприємство "Луцьктепло" виступає боржником і по інших судових рішеннях, на підставі яких органами ДВС можуть бути застосовані заходи примусового виконання, спрямовані на стягнення грошових коштів з підприємства.

Так, на виконанні у Відділі примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби України перебуває наказ господарського суду Волинської області №903/336/14-1 від 11.08.2014р. про стягнення з ДКП "Луцьктепло" на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України" грошових коштів на загальну суму 21 468 128,76 грн. та 72 794, 98 грн. витрат по судовому збору (постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №46994254 від 25.03.2015р.). Крім того, на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Волинській області знаходиться наказ господарського суду Волинської області № 5004/635/12-1 від 28.11.2012 р. про стягнення з ДКП "Луцьктепло" на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України" 8 800 950,13 грн. та 57 607, 22 грн. витрат по судовому збору (постанова про зупинення виконавчого провадження ВП №35800732 від 06.01.2015р.).

З огляду на зазначені обставини, врахувавши заперечення стягувача, який звертає увагу на виняткові обставини, що склалися в ДК «Газ України» внаслідок несвоєчасної оплати боржниками заборгованості за спожитий природний газ, зокрема те, що ДК «Газ України» не є газовидобувною компанією, інших джерел погашення заборгованості за спожитий природний газ, ніж її стягнення в судовому порядку з своїх контрагентів у ДК «Газ України» не існує; кошти, що надходять до ДК «Газ України», перераховуються до державного бюджету України, а також спрямовуються на погашення державного боргу перед іноземними постачальниками за поставлений природний газ, суд першої інстанції задоволив частково заяву Державного комунального підприємства "Луцьктепло" та відстрочив виконання рішення господарського суду Волинської області від 15.03.2012р. у справі №5004/165/12 до 01 січня 2016 р.

Висновки, які зроблені судом першої інстанції з приводу часткового задоволення заяви Державного комунального підприємства "Луцьктепло" та відстрочення виконання рішення господарського суду Волинської області від 15.03.2012р. у справі №5004/165/12 до 01.01.2016р., відповідають чинному законодавству.

Представник відповідача заперечуючи проти доводів апеляційної скарги наголосив, що при розгляді заяви про відстрочення виконання судового рішення, місцевим господарським судом неповно з'ясовано всі обставини, що мають значення для справи, а також не доведено обставини, що мають значення для справи, які місцевий суд визнав встановленими.

Аналіз фінансово-економічної ситуації, що склалася на підприємстві, прогнозу надходжень грошових коштів від господарської діяльності підприємства, періодичності (сезонності) таких надходжень та витрати підприємства дозволяє стверджувати, що судове рішення по даній справі може бути виконано ДКП "Луцьктепло" у встановлений спосіб повністю не раніше 01 липня 2016 року. У зв'язку з чим (у відзиві на апеляційну скаргу!) просить змінити ухвалу суду першої інстанції щодо кінцевої дати надання відстрочки виконання судового рішення.

Оцінюючи правильність прийнятої ухвали, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду звертає увагу на те, що незважаючи нате, що заява ДКП "Луцьктепло" ухвалою господарського суду Волинської області від 25.08.2015р. у справі №5004/165/12 задоволена частково, Державне комунальне підприємство "Луцьктепло" до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою про оскарження вищезазначеної ухвали не зверталося.

Порядок оскарження процесуальних рішень суду першої інстанції визначений розділом ХІІ Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на зазначені правові положення та встановлені обставини справи апеляційний господарський суд приходить до висновку, що доводи, викладені позивачем в апеляційній скарзі, є необґрунтованими, оскільки вони спростовуються зібраними по справі доказами і не відповідають вимогам закону.

Враховуючи наведене, Рівненський апеляційний господарський суд вважає, що ухвала господарського суду першої інстанції прийнята з врахуванням всіх обставин справи та з дотриманням норм чинного законодавства, а тому не вбачає підстав для її зміни чи скасування.

Витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103 - 106 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" від 31.08.15р. залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Волинської області від 25 серпня 2015 року у справі №5004/165/12 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Справу №5004/165/12 повернути господарському суду Волинської області.

Головуючий суддя Юрчук М.І.

Суддя Крейбух О.Г.

Суддя Тимошенко О.М.