донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

06.10.2015 справа №908/1/15-г

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: судді ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3

за участю представників сторін:
від позивача: від відповідача: від третьої особи:ОСОБА_4, за довіреністю ОСОБА_5, за довіреністю ОСОБА_6, за довіреністю

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 м.Костянтинівка Донецької області
на рішення господарського суду Запорізької області
від05.03.2015р.
у справі№ 908/1/15-г /суддя Гончаренко С.А./
за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 м.Костянтинівка Донецької області
до Костянтинівської міської ради Донецької області м.Костянтинівка Донецької області
третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачаМіське комунальне підприємство «Комунтранс», м.Костянтинівка Донецької області
провизнання недійсним та скасування рішення міської ради від 20.03.2014р. № 6/43-809

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_8 м. Костянтинівка звернулася до господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Костянтинівської міської ради та просила суд визнати недійсним та скасувати рішення Костянтинівської міської ради Донецької області № 6/43-809 від 20.03.2014 р.

Рішенням господарського суду Запорізької області у справі № 908/1/15-г (суддя Гончаренко С.А.) у задоволені позову відмовлено з посиланням, що у позивача відсутні будь-які права на спірну земельну ділянку у звязку з чим, оскаржуване рішення не порушує його права.

Не погодившись з прийнятим рішенням, фізична особа-підприємець ОСОБА_8 звернулася з апеляційною скаргою до Донецького апеляційного господарського суду та просила поновити строк на апеляційне оскарження, рішення по справі скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог. Заявник апеляційної скарги вважає, що рішення по справі прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права без врахування усіх обставин справи. Зокрема, наполягає, що вона є добросовісним орендарем земельної ділянки, яку вона орендує з травня 1996р., а обєкт, який було розташовано на цій земельній ділянці належав їй на праві власності. При цьому нею було здійснено реконструкцію обєкта. Крім того, посилається на приписи ст.377 ЦК України та ст.120 Земельного кодексу України, ч. 6 ст.33 Закону України «Про оренду землі».

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 21.07.2015р. до розгляду справи залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, міське комунальне підприємство «Комунтранс».

В судових засіданнях представник заявника апеляційної скарги свої вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, посилаючись на рішення судів по іншим справам, якими було встановлено законність відмови позивачу у продовженні дії договору оренди земельної ділянки.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача, надав відповідні пояснення та підтримав позицію відповідача по справі.

Відповідно до приписів ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно переглядає справу. Додаткові подані докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши обставини справи, апеляційну скаргу, вислухав пояснення представників сторін, які зявилися у судове засідання судова колегія зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, 05.08.2005р. між ОСОБА_9 (дарувальник) та ОСОБА_8 (обдарований) підписано договір дарування, згідно якого остання прийняла в дар літній торговельний майданчик. При цьому адреса майна, яке було прийнято у дар у тексті договору не зазначено. До матеріалів справи додано копія Узгодження Управління торгівлі та побутового обслуговування населення Донецької обласної державної адміністрації на відкриття підприємства ресторанного господарства Буфет приватного підприємця ОСОБА_8, який розташований за адресою місто Костянтинівка, вул. Циалковського 31а.

01.04.2009р. між Костянтинівською міською радою та підприємцем ОСОБА_8 підписано договір оренди землі, згідно якого останній отримав в тимчасове платне користування земельну ділянку площею 0,0168 га, кадастровий номер :00:021:0118 для обслуговування літнього торгівельного майданчику по вул. Ціолковського,31а. Договір укладено строком на три роки (п.6 договору) .

25.01.2012р. позивач звернувся до міського голови міста Костянтинівка з листом щодо надання згоди на продовження строку дії договору оренди землі на пять років.

01.02.2012р. начальник управління комунального господарства Костянтинівської міської ради листом за № 119 повідомив позивача, що продовження строку дії договору оренди землі від 01.04.2009р. неможливо у звязку з відсутністю права власності на споруду, що розміщена на земельній ділянці та запропонував здійснити повернення земельної ділянки.

29.03.2012р. Костянтинівська міська рада приймає рішення за № 6/16-330, яким, зокрема, відмовляє у продовженні договору оренди землі № 70 земельної ділянки з кадастровим № :00:021:0118 площею 0,0168 га по вул. Циалковського 31а, для обслуговування літнього торговельного майданчика із земель житлової та громадської забудови фізичній особі-підприємцю ОСОБА_8.

26.08.2012р. позивач звернулася до Костянтинівського БТІ з заявою щодо реєстрації обєкта нерухомості буфет «Зеленка», який розташований по вул. Циалковського, 31а, на підставі договору дарування ВС № 627514 від 05.08.2005 р.

Комунальне підприємство Костянтинівське міське бюро технічної інвентаризації Костянтинівської міської ради своїм листом від 09.10.2012р. за № 4428 повідомило позивача, що заявлене ним право на тентовий навіс (буфет), який розташований за адресою: м. Костянтинівка, вул. Ціолковського, 31а, не підлягає державній реєстрації.

25.10.2012р. позивач знов звертається до міського голови міста Костянтинівка з заявою про пролонгацію договору оренди землі № 0 від 01.04.2009р.

Своїм листом від 19.11.2012р. міський голова відмовив у пролонгації договору оренди земельної ділянки у звязку з закінченням строку дії договору оренди 01.04.2012р. та запропонував на підставі рішення господарського суду Донецької області від 30.08.2012р. звільнити земельну ділянку.

30.04.2013р. ухвалою по справі № 233/3445/13-а суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області відмовив у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_8 до Костянтинівської міської ради про визнання неправомірними дій останньої щодо відмови у пролонгації договору оренди земельної ділянки листом № 2229/30вх 30-3782 від 19.11.2012р. Підставою для відмови стало наявність постанови суду, яка набрала законної сили, у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

20.03.2014р. Костянтинівська міська рада приймає рішення за № 6/43-809 «Про надання, припинення прав користування земельними ділянками та поновлення договорів оренди землі», яким, зокрема, затвердило міському комунальному підприємству «Комунтранс» проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки за кадастровим № 141260000:00:021:0603 для будівництва та обслуговування торгівельного павільйону. Цим же рішенням, зазначеному вище підприємству надано земельну ділянку площею 0,0161 га по вул. Ціолковського,31а в оренду строком на 49 років з правом передачі в суборенду для будівництва та обслуговування будівель торгівлі із земель житлової та громадської забудови комунальної власності територіальної громади міста Костянтинівка.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду та просив рішення відповідача, в цій частині, визнати недійсним та скасувати.

Як зазначалося вище, рішенням господарського суду Запорізької області по справі №908/1/15-г від 05.03.2015р. у задоволені позову відмовлено з посиланням, що зазначене рішення не порушує права позивача.

Судова колегія погоджується з висновками місцевого господарського суду з огляду на наступне.

Як свідчать матеріали справи позивач просив суд визнати недійсним та скасувати рішення Костянтинівської міської ради Донецької області № 6/43-809 від 20.03.2014р. Рішення Костянтинівської міської ради Донецької області № 6/43-809 від 20.03.2014 р. за своєю правовою суттю є актом не нормативного характеру.

Підставами для визнання акта державного чи іншого органу недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та / або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обовязковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у звязку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

Згідно п. «в» ст.12 Земельного кодексу України в редакції яка діє на час виникнення спірних правовідносин, до повноваження міських рад у галузі земельних відносин належить надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладання договору оренди землі (ч.1 ст.124 Земельного кодексу України).

Таким чином, рішення, що оскаржує позивач, прийняте відповідачем в рамках його компетенції з додержанням вимог чинного законодавства.

Як зазначалося вище, позивач звертався з позовом до господарського суду Донецької області та просив визнати недійсним рішення відповідача № 6/16-330 від 29.03.2012р. «Про надання, припинення прав користування земельними ділянками та продовженні договорів оренди землі» в частині відмови ФОП ОСОБА_8 у поновленні договору оренди земельної ділянки площею 0,0168га кадастровий №:00:021:0118 для обслуговування літнього торгівельного майданчику по вул. Ціолковського, 31а, у м. Костянтинівка. Рішенням господарського суду Донецької області від 12.03.2013р. у справі № 5006/32/116пн/2012 позовні вимоги було задоволено.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 22.04.2013р. у справі №5006/32/116пн/2012 рішення суду першої інстанції скасовано. Прийняте нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_8, рішення Костянтинівської міської ради за № 6/16-330 від 29.03.2012 р. про відмову позивачу у продовженні договору оренди землі №70 залишено в силі. Зазначена постанова залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 17.06.2013р.

Підставою для відмови у задоволені позовних вимог та скасуванню рішення місцевого господарського суду стало встановлення судом апеляційної інстанції, з висновками якого погодився і Вищий господарський суд України, щодо правомірності рішення відповідача про відмову позивачу у поновленні договору оренди земельної ділянки площею 0,0168га кадастровий № :00:021:0118, яка була надана для обслуговування літнього торгівельного майданчику по вул. Ціолковського, 31а у м.Костянтинівка та припинення дії договору оренди земельної ділянки у звязку зі спливом строку, на який його було укладено.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрали законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (ст. 35 ГПК України).

З огляду на наведене, місцевий господарський суд прийшов до правильного висновку про відсутність у позивача на час прийняття спірного рішення прав на спірну земельну ділянку, оскільки позивач не є її орендарем (договір оренди земельної ділянки припинив свою і зазначене встановлено у постанові Донецького апеляційного господарського суду від 22.04.2013р. у справі № 5006/32/116пн/2012), позивач не є особою, яка має право на поновлення договору оренди (зазначене встановлено у постанові Донецького апеляційного господарського суду від 22.04.2013р. у справі № 5006/32/116пн/2012).

Крім того, рішенням господарського суду Донецької області від 30.08.2012р. у справі №5006/36/101пн/2012, яке залишено без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 19.12.2012р. ФОП ОСОБА_8 зобовязано звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0168га з кадастровим № :00:021:0118.

З тексту апеляційної скарги вбачається, що позивач фактично просить суд апеляційної інстанції надати нову оцінку обставинам, які були предметом розгляду судами справи №5006/32/116пн, наполягаючи на незаконність рішення Костянтинівської міської ради від 29.03.2012 р. за № 6/16-330, і вважаючи, що цим рішенням було порушено його права, гарантовані Земельним кодексом України та ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

В той же час, апеляційна інстанція не наділена правом ревізії раніше прийнятих судових рішень, які набули чинності і які відповідно до приписів ст.115 ГПК України є обовязковими на всій території України.

Крім того, відповідно до приписів ст. 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судова колегія зазначає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, що позивач на законних підставах орендував або займав спірну земельну ділянку з 1996р. до 01.04.2009р., а також, що саме ним було здійснено капітальний або інший ремонт (реконструкція) споруди, яка належала йому за договором дарування.

Заявник апеляційної скарги також вважає, що в діях зазначених ним посадових та інших осіб є ознаки діяльності, яка тягне за собою кримінальну відповідальність. На підтвердження цієї обставини ним було додано до матеріалів справи ряд документів

Про те, зазначені документи є належними та допустимими доказами в розумінні ст. ст. 32, 34 ГПК України.

Таким чином, твердження заявника апеляційної скарги про порушення місцевим господарським судом норм матеріального права не знайшли свого підтвердження у звязку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення по справі не підлягає скасуванню.

З огляду на вище викладене та керуючись ст.ст. 32, 33, 34, 35, 43, 49, 101, 103, 105 ГПК України, Донецький апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_8 на рішення господарського суду Запорізької області у справі № 908/1/15-г від 05.03.2015р. залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області у справі № 908/1/15-г від 05.03.2015р. залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через Донецький апеляційний господарський суд протягом 20 днів з дня набрання чинності постанови.

Головуючий суддя О.І. Склярук

Судді: Н.М. Дучал

ОСОБА_3

Надруковано: 6 прим.:

1. позивачу

1. відповідачу

1. третій особі

1. ДАГС

1. до справи

1. ГСЗО