ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30.09.2015 р. Справа№ 914/2921/15

Господарський суд Львівської області у складі судді Сухович Ю.О., при секретарі судових засідань ОСОБА_1, розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк", м.Львів

до відповідача ОСОБА_2 підприємства "Шива", м.Львів

про визнання права власності

За участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_3 представник (довіреність №б/н від 03.04.2015р.);

від відповідача не зґявився.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні господарського суду Львівської області знаходиться справа за позовом Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" до відповідача ОСОБА_2 підприємства "Шива" про визнання права власності.

Ухвалою суду від 28.08.2015р. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 16.09.2015р.

Ухвалою суду від 16.09.2015р. розгляд справи було відкладено на 30.09.2015р. з підстав, наведених в ухвалі суду.

Згідно клопотання (вх.№ 41782/15 від 30.09.2015р.) представника позивача запис судового засідання здійснюється за допомогою програмно-апаратного комплексу Оберіг.

На виконання вимог ухвали суду представник позивача подав клопотання (вх.№41655/15 від 29.09.2015р.), яким долучив до матеріалів справи додаткові докази, в тому числі пояснення від 28.09.2015р. щодо клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, у якому обґрунтовує безпідставність та немотивованість вимог відповідача щодо зупинення провадження у справі, у зв"язку з чим просить суд відмовити у задоволенні вказаного клопотання.

Окрім того, подав заяву за вих.№01-3/20847 від 25.09.2015р. (вх.№4411/15 від 29.09.2015р.), згідно якої просить суд залучити до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача засновників ПП «ШИВА», а саме: ТзОВ «КУА «Оптіма-капітал» (79060. Львівська область, м.Львів, вул.Наукова, буд. 7А, ) та ОСОБА_4 (АДРЕСА_1), а також вважати позовні вимоги викладеними у наступній редакції:

1) Визнати за Публічним акціонерним товариством «ВіЕс Банк» право власності на будівлю - фізкультурно-оздоровчого комплексу з вбудованим підприємством торгівлі, загальною площею 8 548,2 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Зубрівська, 38.

2) Витребувати будівлю - фізкультурно-оздоровчого комплексу з вбудованим підприємством торгівлі, загальною площею 8 548,2 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул, Зубрівська, 38, з незаконного володіння ОСОБА_2 підприємства «ШИВА» на користь Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк».

3) Визнати погашеною заборгованість ОСОБА_2 підприємства «ШИВА» (79066, м.Львів, вул.Зубрівська, 38, ) перед Публічним акціонерним товариством «ВіЕс Банк» за кредитним договором №КІЮ18029 від 27.07.2012 р. в розмірі, визначеному станом на 11.08.2015, що складає 44 165 699, 99 грн. (в тому числі: 1 856 779,49 доларів США - заборгованість за кредитом, 79 938,62 доларів США - заборгованість за відсотками та 2 985 357,72 грн. - пеня за несвоєчасну сплату кредиту та процентів) унаслідок набуття 10.08.2015 Публічним акціонерним товариством «ВіЕс Банк» права власності на предмет іпотеки за іпотечним договором від 31.10.2013, посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрованим у реєстрі за № 2780, а саме: будівлю - фізкультурно-оздоровчий комплекс з вбудованим підприємством торгівлі, загальною площею 8 548,2 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Зубрівська, 38, в позасудовому порядку на підставі ст.37 Закону України «Про іпотеку» та іпотечного застереження в зазначеному Іпотечному договорі.

При цьому подану ним заяву представник позивача трактує як заяву про збільшення позовних вимог.

Представник відповідача в свою чергу подав клопотання (вх.№41718/15 від 29.09.2015р.), згідно якого просить суд відкласти розгляд справи у звязку із неможливістю забезпечити явку уповноваженого представника у судове засідання, оскільки він братиме участь у судовому засіданні Львівського окружного адміністративного суду, де представлятиме інтереси ОСОБА_2 підприємства «Шива» у справі за позовом ПП «Шива» про визнання незаконними дій, скасування рішення та зобовязання вчинити дії.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти обставин викладених у клопотанні відповідача про відкладення розгляду справи, посилаючись на наявність інших представників ПП "Шива", які можуть взяти участь у судовому засіданні.

Суд, розглянувши клопотання відповідача про зупинення провадження у справі (вх.№4165/15 від 16.09.2015р.), заслухавши представника позивача, дійшов висновку відмовити у його задоволенні, виходячи з наступного:

Відповідно до ч.1 ст. 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Як на підставу для зупинення провадження у справі представник відповідача посилається на те, що предметом розгляду Львівського окружного адміністративного суду є визнання протиправними дій, скасування рішення та зобовязання вчинити дії ( в частині реєстрації права власності на будівлю фізкультурно-оздоровчого комплексу з вбудованим підприємством торгівлі, загальною площею 8 548,2 кв.м., реєстраційний номер обєкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно НОМЕР_1, що знаходиться за адресою:79066, м.Львів, вул. Зубрівська, буд.38 за ПАТ «ВіЕс банк»).

Предметом позову у справі №914/3190/15 є визнання права власності на зазначену будівлю за ПАТ «ВіЕс Банк».

На думку відповідача, дані справи є взаємоповязані та вирішення останньої по суті є неможливим без вирішення Львівським окружним адміністративним судом справи №813/4303/15.

Як вказано у п. 3.16 постанові пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції від 26.12.2011р. №18 (із змінами та доповненнями), при цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини друга - четверта статті 35 ГПК). Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин. Іншим судом, про який йдеться у частині першій статті 79 ГПК, є будь-який орган, що входить до складу судової системи України згідно з статтею 3 та частиною другою статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"; іншим судом може вважатися й інший склад суду (одноособовий чи колегіальний) в тому ж самому судовому органі, в якому працює суддя (судді), що вирішує (вирішують) питання про зупинення провадження у справі.

З огляду на вищевказане слід зазначити, що для вирішення питання про зупинення провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення повязаної з нею іншої справи, господарському суду слід у кожному випадку з'ясувати: як саме пов'язана справа, що розглядається господарським судом, зі справою, яка розглядається іншим судом, чим саме обумовлюється неможливість розгляду справи. Пов'язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи і унеможливлюють розгляд спору до вирішення справи іншим судом через те, що не можуть бути встановлені судом самостійно у даній справі. Йдеться, зокрема про те, що суд не може розглянути певну справу через обмеженість предметом позову та певною черговістю розгляду вимог.

Таким чином, для вирішення питання про зупинення провадження у справі відповідно до ч.1 ст.79 ГПК України визначальним є не сам факт порушення та розгляду іншої справи у адміністративному чи іншому порядку, а необхідність вирішення у такому порядку питання, яке має значення для результату справи, що розглядається.

Предметом розгляду спору в адміністративній справі №813/4303/15 є оскарження дій та рішень суб"єктів владних повноважень, якими порушено права та інтереси ПП "Шива" у сфері публічно-правових відносин, як це передбачено ст.2 КАС України.

Вирішення спору про право цивільне між юридичними особами віднесено згідно ст.12 ГПК України до підвідомчості господарських судів.

Питання чинності рішення державного реєстратора департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України ОСОБА_6 прийнятого №23542612 від 10.08.2015р. про державну реєстрацію за ПАТ "ВіЕс Банк" права власності на будівлю по вул.Зубрівська, 38, у м.Львові, як обставина, на яку покликається відповідач, не впливає на оцінку доказів у даній справі та її вирішення.

Позивач заявив у даній справі вимогу про визнання за ним права власності на предмет іпотеки - будівлю по вул.Зубрівська, 38, м. Львів.

Згідно з абзацом другим ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

З урахуванням наведених вище норм чинного законодавства, рішення державного реєстратора від 10.08.2015 №23542612 - це офіційне визнання і підтвердження державою факту виникнення в позивача права власності на спірне нерухоме майно.

Відтак, рішення державного реєстратора від 10.08.2015 №23542612 не впливає і на дійсність цивільних прав позивача, які виникли на підставі Іпотечного договору та Закону України «Про іпотеку», а отже такі цивільні права позивача підлягають захисту.

Незалежно від чинності рішення державного реєстратора від 10.08.2015 №23542612, позивач має право вимагати судового захисту своїх прав і законних інтересів та визнання за собою права власності на спірну будівлю на підставі фактів, які відбулися до прийняття рішення державного реєстратора.

Відтак, результат розгляду спору в адміністративній справі №813/4303/15 не призведе до виникнення, зміни чи припинення у ПП "Шива" та ПАТ "ВіЕс Банк" цивільних прав та обов"язків щодо права цивільного, отже розгляд по суті Львівським окружним адміністративним судом справи №813/4303/15 не позбавляє господарський суд Львівської області можливості розглядати дану справу та повноцінно, всебічно і обґєктивно здійснювати оцінку наявних у матеріалах справи доказів.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що справа №813/4303/15, яка розглядається Львівським окружним адміністративним судом не може трактуватися як взамовязана із справою №914/2921/15, яка розглядається господарським судом Львівської області. Тому у суду відсутні підстави для зупинення провадження у справі згідно ч.1 ст.79 ГПК України.

З приводу поданої позивачем заяви про збільшення позовних вимог, суд зазначає наступне:

Первісно у позовній заяві позивачем заявлено вимогу про визнання права власності на будівлю фізкультурно-оздоровчого комплексу з вбудованим підприємством торгівлі, загальною площею 8 548,2 кв.м., реєстраційний номер обєкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Зубрівська,38, яка за своїм характером є майновою вимогою.

У заяві про збільшення позовних вимог, позивач додатково просить суд витребувати зазначену будівлю у відповідача та визнати погашеною заборгованість ОСОБА_2 підприємства «ШИВА». Таким чином, позивач доповнює первісну майнову вимогу вимогою майнового характеру у вигляді витребування майна та вимогою немайнового характеру про визнання заборгованості погашеною.

Статтею 22 ГПК України передбачено, що позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

У відповідності до правової позиції викладеної у п.п.3.10. п.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК ціну позову вказує позивач. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір, - з обов'язковим зазначенням про це як у вступній, так і в описовій частині рішення. При цьому питання щодо повернення зайво сплаченої суми судового збору у зв'язку із зменшенням позовних вимог вирішується господарським судом на загальних підставах і в порядку, визначеному законодавством. Якщо ж до заяви про збільшення розміру позовних вимог не додано доказів сплати суми судового збору у встановленому порядку та розмірі (з урахуванням такого збільшення), то відповідна заява повертається господарським судом на підставі пункту 4 частини першої статті 63 ГПК, а у разі якщо відповідні недоліки виявлено після прийняття господарським судом заяви про збільшення розміру позовних вимог, суд стягує несплачені в установленому порядку та розмірі суми судового збору за результатами розгляду справи на підставі статті 49 ГПК.

Пункт 3.11 вищенаведеної постанови визначає що збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Якщо в заяві позивача йдеться про збільшення розміру немайнових вимог (наприклад, про визнання недійсним ще одного акта крім того, стосовно якого відповідну вимогу вже заявлено), то фактично також йдеться про подання іншого позову.

Фактично, позивач вправі збільшувати лише позовні вимоги, які мають майнове вираження збільшувати кількісні показники. Оскільки предметом спору не є стягнення заборгованост відтак, позивачем подана заява про зміну предмету позову.

Так, згідно правової позиції Вищого господарського суду України викладеної у п.п.3.12. п.3 постанови Пленуму Вищого Господарського суду Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції право позивача на зміну предмета або підстави позову може бути реалізоване лише до початку розгляду господарським судом справи по суті та лише у суді першої інстанції шляхом подання до суду відповідної письмової заяви, яка за формою і змістом має узгоджуватися із статтею 54 ГПК з доданням до неї документів, зазначених у статті 57 названого Кодексу. Невідповідність згаданої заяви вимогам цих норм процесуального права є підставою для її повернення з підстав, передбачених частиною першою статті 63 ГПК.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

Враховуючи, що позивач при зміні предмету позову не змінював підстав позову, а подана ним заява відповідає вимогам ст.54 ГПК України, суд дійшов висновку прийняти до розгляду заяву позивача за вих.№01-3/20847 від 25.09.2015р. (вх.№4411/15 від 29.09.2015р.) як заяву про зміну предмета позову.

Що ж до заяви позивача про залучення третіх осіб у справі, суд дійшов висновку наявності підстав для її задоволення. При цьому суд виходить із наступного:

В силу ч.1 ст.27 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. Якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору. У справах щодо майна господарських організацій, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, господарський суд залучає орган державної влади, що здійснює управління корпоративними правами, до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

У абзаці 4-5 п.п. 1.6 п.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» визначено, що питання про допущення або залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, до участі у справі вирішується ухвалою суду про прийняття позовної заяви до розгляду (із зазначенням про це в ухвалі про порушення провадження у справі) або під час розгляду справи, але до прийняття господарським судом рішення, з урахуванням того, чи є у цієї особи юридичний інтерес у даній справі. Саме лише зазначення в позовній заяві та/або у вступній частині судового рішення певного підприємства чи організації як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, без вирішення судом питання щодо її допущення або залучення до участі у справі не надає їй відповідного процесуального статусу.

Що ж до наявності юридичного інтересу у третьої особи, то у вирішенні відповідного питання суд має з'ясовувати, чи буде у зв'язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов'язки, або змінено її наявні права та/або обов'язки, або позбавлено певних прав та/або обов'язків у майбутньому.

Вищенаведене свідчить, що залучення третьої особи до участі у справі є можливим лише при наявності у неї юридичного інтересу у даній справі, тобто, якщо прийняте за результатами розгляду даної справи рішення у подальшому вплине на її права та обовязки.

Зважаючи на те, що ТзОВ «КУА Оптіма-капітал» та ОСОБА_4 є засновниками ОСОБА_2 підприємства «Шива», яке виступає відповідачем у даній справі, прийняте за результатами розгляду даної справи рішення може вплинути на їх права та обовязки, суд дійшов висновку залучити їх в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача.

Окрім того, суд, враховуючи необхідність залучення до справи третіх осіб, дійшов висновку задоволити клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

На підставі вищенаведеного, враховуючи необхідність залучення третіх осіб у справі, з метою повного і всестороннього зясування всіх обставин спору, для забезпечення принципу змагальності, керуючись ст.ст. 22, 27, 77, 86 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

2. Задоволити клопотання позивача про залучення третіх осіб у справі.

3. Залучити до участі у справі в якості третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ТзОВ «Компанія з управління активами «Оптіма-капітал» (79060, м.Львів, вул. Наукова, буд. 7А, ).

4. Залучити до участі у справі в якості третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 (79037, АДРЕСА_1).

5. Прийняти до розгляду заяву позивача про зміну предмета позову.

6. Розгляд справи відкласти на: 19.10.15р. на 14:50 год.

7. Позивачу за наявності додаткових доказів на підтвердження позовних вимог надати їх оригінали суду, належним чином засвідчені копії долучити до справи, довідку про стан заборгованості відповідача станом на 19.10.2015р., явка повноважного представника.

8. Відповідачу (повторно) надати нормативно та документально обґрунтований відзив на позов, з врахуванням заяви про зміну предмету позову, докази в підтвердження обставин, викладених у ньому; докази перебування відповідача в Єдиному державному реєстрі витяг станом на 2015р.; у випадку врегулювання спору надати належні докази, явка повноважного представника.

9. Третій особі-1 надати нормативно та документально обґрунтоване пояснення по суті спору; докази перебування в Єдиному державному реєстрі витяг станом на 2015р.; явка повноважного представника на власний розсуд.

10. Третій особі-2 надати нормативно та документально обґрунтоване пояснення по суті спору; явка повноважного представника на власний розсуд.

Згідно ст.87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Суддя Сухович Ю.О.