номер провадження справи 33/119/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про припинення провадження у справі

06.10.2015 справа № 908/5043/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю УКРПРЕСДИСТРИБУЦІЯ (адреса місцезнаходження: 03680, м. Київ, пр-т Академіка Палладіна, 44; адреса для листування: 03142, м. Київ, а/с 24)

до Комунального підприємства ПРЕСА (адреса місцезнаходження: 69051, м. Запоріжжя, вул. Вишнева, 42-А; фактична адреса: 69068, м. Запоріжжя, вул. Уральська, 3)

про стягнення суми

Суддя Мірошниченко М.В.

Секретар судового засідання Хилько Ю.І.

За участю представників сторін:

від позивача: не зявився;

від відповідача: не зявився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю УКРПРЕСДИСТРИБУЦІЯ звернулося в господарський суд Запорізької області із позовною заявою про стягнення з Комунального підприємства ПРЕСА заборгованості за договором № 68 від 01.01.2015 р. в розмірі 26004,11 грн., з яких: сума 25959,73 грн. основний борг та сума 44,38 грн. 3% річних. Також, позивач просив відшкодувати йому за рахунок відповідача суму 1218,00 грн. сплаченого судового збору, а також транспортні витрати та витрати на оплату добових у відрядженнях представника позивача до міста Запоріжжя.

Обґрунтовуючи позов позивач посилався на те, що на виконання умов укладеного між сторонами договору № 68 від 01.01.2015 р. позивач, за видатковими накладними поставив відповідачу періодичні видання на загальну суму 51113,50 грн. Частина товару, на суму 11861,44 грн., була повернута позивачу. В порушення умов договору, відповідач зобовязання щодо оплати товару виконав лише частково в сумі 13292,33 грн. Решта боргу в сумі 25959,73 грн., станом на дату звернення з даним позовом до суду, залишалась несплаченою. Посилаючись на приписи ст. 509, 525, 526, 626, 629 ЦК України, ст.ст. 179, 180, 193, 198, 199, 216 ГК України позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 15.09.2015 р. порушено провадження у справі № 908/5043/15, розгляд якої призначено на 06.10.2015 р.

До початку судового засідання від позивача надійшло письмова заява (вих. б/н від 29.09.2015 р.) про зменшення розміру позовних вимог, в якій, останній, посилаючись на те, що платежами, здійсненими 21.09.2015 р. та 28.09.2015 р., відповідачем частково було сплачено заборгованість в загальній сумі 13000,00 грн., просив суд стягнути з відповідача суму 12959,73 грн. основного боргу, суму 44,38 грн. 3% річних, сплачений судовий збір в сумі 1218,00 грн., транспортні витрати представника позивача в сумі 648,43 грн. та витрати позивача на оплату добових в сумі 400,00 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. Господарський суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем, якщо ці дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Враховуючи, що вказана заява позивача не суперечать приписам статті 22 ГПК України, заява про зменшення розміру позовних вимог прийнята судом до розгляду.

Також, від позивача надійшла письмова заява (вих. № С-0210/1 від 02.10.2015 р.), в якій позивач, посилаючись на повне погашення відповідачем суми боргу (12959,73грн.), зменшив суму позовних вимог на суму 12959,73 грн., та посилаючись на ст. 22 ГПК України, зазначив про відмову від позову - в частині стягнення з відповідача суми 44,38 грн. 3% річних, транспортних витрат представника позивача в сумі 648,43 грн. та витрат позивача на оплату добових у відрядженні представника позивача до міста Запоріжжя в сумі 400,00 грн.

Також, позивач просив розглянути справу за відсутністю його представника.

Розглянувши заяву позивача суд зазначає наступне:

За змістом п. 3.10 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК України права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

В даному випадку, при звернення з даним позовом до суду, позивач просив стягнути з відповідача 25959,73 грн. основного боргу та 44,38 грн. 3% річних. В письмовій заяві за вих. б/н від 29.09.2015 р., позивач, посилаючись на часткове погашення відповідачем суми основного боргу, просив стягнути з останнього 12959,73 грн. основного боргу, суму 44,38 грн. 3% річних. Вказана заява була прийнята судом.

При цьому, у своїй наступній заяві за вих. № С-0210/1 від 02.10.2015 р., позивач, посилаючись на повну сплату відповідачем суми основного боргу, зменшує суму позовних вимог - в частині стягнення основного боргу на 12959,73 грн. ( тобто фактично до 0 грн.) та заявив про відмову від позовних вимог, в частині стягнення 3% річних. Суд констатує що зменшення позовної вимоги до 0 грн. не передбачено діючим ГПК України. Якщо відповідачем суму основного боргу сплачено в повному обсязі, то позивач має право на підставі ст.ст. 22, 78 ГПК України відмовитись від позову, але не зменшувати розмір вимоги, оскільки фактично така вимога (про стягнення основного боргу ) відсутня внаслідок сплати. Враховуючи, що в даному випадку, позивачем не заявлено про відмову від позову за вимогою про стягнення суми основного боргу, заява позивача за вих. № С-0210/1 від 02.10.2015 р. про зменшення позовних вимог не є такою за своїм процесуальним характером і носить інформаційний характер. Тобто, фактично зменшення кількісних показників за вимогою про стягнення суми 12959,73грн. основного боргу не відбулось.

За таких обставин, заява (вих. № С-0210/1 від 02.10.2015 р.) позивача про зменшення позовної вимоги про стягнення суми 12959,73грн. основного боргу судом не приймається, як така що суперечить вимогам ГПК України.

В той же час, судом прийнято відмову від позову за позовною вимогою про стягнення з відповідача суми 44,38 грн. 3% річних, оскільки вказана відмова не суперечить діючому законодавству і не порушує чиїх-небудь прав.

Провадження у справі № 908/5043/15 за позовною вимогою про стягнення суми 44,38грн. 3% річних слід припинити на підставі п.4 ч.1 ст. 80 ГПК України.

Відтак, предметом позову є вимога ТОВ УКРПРЕСДИСТРИБУЦІЯ про стягнення з КП ПРЕСА основної заборгованості за договором № 68 від 01.01.2015 р. в розмірі 12959,73 грн.

Відповідач у письмовому відзиві повідомив суд про повну сплату суми основної заборгованості, просить задовольнити вимогу позивача в частині стягнення з відповідача суми сплаченого позивачем судового збору. Також, відповідач просить розглянути справу без участі його уповноваженого представника.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи обмеженість розгляду справи визначеними законом процесуальними строками, достатність матеріалів справи для розгляду позовної заяви та клопотання сторін, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників сторін.

В судовому засіданні 06.10.2015 р. прийнято ухвалу про припинення провадження у справі на підставі пунктів 1-1, 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд знаходить підстави для припинення провадження у справі.

Матеріали справи свідчать, що 01.01.2015 р. між позивачем (Видавцем) та відповідачем (Розповсюджувачем) було укладено договір № 68 (далі Договір), за умовами якого Видавець передає, а Розповсюджувач приймає у власність для розповсюдження в роздріб періодичні видання.

Кількість, якість та ціна розповсюдження можуть змінюватися за угодою сторін шляхом укладання додаткових угод, які є невідємним Додатком до Договору (п. 1.1 Договору).

Відповідно до п. 4.2 Договору остаточні розрахунки з Видавцем здійснюються Розповсюджувачем щомісячно до 25 числа згідно з видавничою вартістю періодичних видань, вказаній в повідомленнях Видавця та затверджених актів інвентаризації нерозповсюджених періодичних видань.

Договір набуває чинності з дня підписання і діє до 31.12.2015 р. включно, але в будь-якому випадку до повного виконання зобовязань кожною стороною (п. 7.1 Договору).

Як встановлено судом, на підставі видаткових накладних, копії яких долучено до матеріалів справи (арк. справи 19-44), позивачем було поставлено відповідачу періодичні видання на загальну суму 51113,50 грн. При цьому, сальдо на 01.03.2015 р. складало 15655,52 грн.

Частина періодичних видань, на загальну суму 11861,44 грн. була повернута відповідачем позивачу за відповідними накладними, копії яких долучено до матеріалів справи (арк. справи 45-62).

При цьому, станом на дату звернення позивача з даним позовом до суду, частина періодичних видань була оплачена відповідачем в сумі 13292,33 грн.

Решта боргу, в сумі 25959,73 грн., станом на дату звернення позивача з даним позовом до суду, відповідачем оплачена не була.

У звязку з цим, 27.08.2015 р., позивачем на адресу відповідача був направлений лист (вих. № С-2508/2 від 25.08.2015 р.) з вимогою сплатити заборгованість.

Після порушення провадження у справі, відповідач, платежами, здійсненими 21.09.2015 р. (на суму 8000,00 грн.) та 28.09.2015 р. (на суму 5000,00 грн.) сплатив позивачу 13000,00 грн., в рахунок погашення заборгованості.

Позовна вимога ТОВ УКРПРЕСДИСТРИБУЦІЯ про стягнення з КП ПРЕСА заборгованості за договором № 68 від 01.01.2015 р. в розмірі 12959,73 грн. (із урахуванням заяви про зменшення розміру позовної вимоги), стала предметом судового розгляду у даній справі.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини… Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В силу п. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні приписи містить ст. 193 Господарського кодексу України.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Факт поставки, кількість та вартість переданих за Договором періодичних видань на загальну суму 51113,50 грн. підтверджується долученими до матеріалів справи видатковими накладними, які містять підписи уповноважених представників обох сторін та засвідчені печатками позивача та відповідача.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як вже зазначалось вище, умовами Договору (пункт 4.2) передбачено, що остаточні розрахунки з Видавцем здійснюються Розповсюджувачем щомісячно до 25 числа згідно з видавничою вартістю періодичних видань, вказаній в повідомленнях Видавця та затверджених актів інвентаризації нерозповсюджених періодичних видань.

Проте, за отримані періодичні видання відповідач розрахувався лише частково. У звязку з чим, у нього рахувалася заборгованість за Договором в сумі 12959,73 грн.

Таким чином, враховуючи неналежне виконання відповідачем своїх договірних зобовязань в частині оплати отриманих періодичних видань, та вищезазначені приписи норми чинного законодавства України, а також з урахуванням викладеного, суд констатує правомірність заявленої позивачем вимоги про стягнення з відповідача суми основної заборгованості в розмірі 12959,73 грн.

Разом з тим, після порушення провадження у даній справі відповідач сплатив суму основної заборгованості, перерахувавши на розрахунковий рахунок позивача суму 12959,73 грн. (30.09.2015 р. відповідачем було перераховано 5000,00 грн. та 01.10.2015 р. відповідачем було перераховано 7959,73 грн.), що підтверджується представленою позивачем банківською випискою, виданою ПАТ КБ «ПриватБанк».

Відповідно до приписів п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

За таких обставин, провадження по справі, в частині стягнення суми основного боргу (12959,73 грн.) слід припинити на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України у звязку із відсутністю предмету спору.

Як вже зазначалось вище, письмовою заявою (вих № С-0210/1 від 02.10.2015 р.) позивач відмовився від позову, в частині стягнення 3% річних. Заява мотивована тим, що користуючись правом, наданим ст. 22 ГПК України, ТОВ УКРПРЕСДИСТРИБУЦІЯ відмовляється від позову, в частині стягнення 3% річних в розмірі 44,38 грн.

Слід зазначити, що вказана заява підписана від імені позивача директором ТОВ УКРПРЕСДИСТРИБУЦІЯ - ОСОБА_1

Відповідно до ч. 1 ст. 78 Господарського процесуального кодексу України відмова позивача від позову, визнання позову відповідачем і умови мирової угоди сторін викладаються в адресованих господарському суду письмових заявах, що долучаються до справи. Ці заяви підписуються відповідно позивачем, відповідачем чи обома сторонами.

Згідно із п. 4 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

З урахуванням викладеного, розглянувши заяву ТОВ УКРПРЕСДИСТРИБУЦІЯ про відмову від позову за вимогою про стягнення 3% річних в розмірі 44,38 грн., враховуючи, що відмова позивача не суперечить законодавству і фактичним обставинам справи, не порушує чиїх-небудь прав і охоронюваних законом інтересів, суд вважає за можливе прийняти відмову від позову, в частині стягнення 3% річних в розмірі 44,38 грн.

Провадження у справі № 908/5043/15, в частині стягнення 3% річних в розмірі 44,38грн., на підставі п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України, слід припинити.

Щодо заяви позивача про відмову від позову, в частині стягнення транспортних витрат представника позивача в сумі 648,43 грн. та витрат позивача на оплату добових у відрядженні представника позивача до міста Запоріжжя в сумі 400,00 грн., суд зазначає, що стягнення вказаних витрат не входить до предмету судового позову, оскільки ці витрати, відповідно до положень ст. 44 ГПК України, відносяться до судових витрат.

Відповідно до частини 3 статті 80 ГПК України про припинення провадження у справі виноситься ухвала, в якій мають бути вирішені питання про розподіл між сторонами господарських витрат, про повернення судового збору з бюджету, а також можуть бути розв'язані питання про стягнення штрафів, передбачених у пунктах 4 і 5 частини другої статті 83 цього Кодексу.

Оскільки позивачем не надано до суду в порушення ст.ст. 33, 34 ГПК України належних і допустимих доказів понесення ним судових витрат у вигляді: витрат представника позивача в сумі 648,43 грн. та витрат позивача на оплату добових у відрядження представника позивача до міста Запоріжжя в сумі 400,00 грн., тому такі витрати не можуть бути покладені на відповідача, шляхом стягнення їх на користь позивача.

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи, що спір виник через неправомірних дій відповідача, судовий збір в сумі 1218,00 грн. покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 78, п.п. 1-1, 4 ч. 1 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі № 908/5043/15 за вимогою про стягнення суми 12959,73грн. основного боргу припинити.

Прийняти відмову Товариства з обмеженою відповідальністю УКРПРЕСДИСТРИБУЦІЯ, м. Київ від позову за позовною вимогою про стягнення 3% річних в сумі 44,38 грн. Провадження у справі № 908/5043/15 за вимогою про стягнення 3% річних в сумі 44,38 грн. припинити.

Стягнути з Комунального підприємства ПРЕСА (адреса місцезнаходження: 69051, м. Запоріжжя, вул. Вишнева, 42-А; фактична адреса: 69068, м. Запоріжжя, вул. Уральська, 3, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю УКРПРЕСДИСТРИБУЦІЯ (адреса місцезнаходження: 03680, м. Київ, пр-т Академіка Палладіна, 44; адреса для листування: 03142, м. Київ, а/с 24, ) суму 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ.

Суддя М.В. Мірошниченко