ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2015 р.Справа № 922/4139/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жигалкіна І.П.

при секретарі судового засідання Кісельовій С.М.

розглянувши справу

за позовом Заступник прокурора Орджонікідзевського р-ну, м. Харків в інтересах держави в особі Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, м. Харків
до ТОВ "Юг-1", м. Харків
про розірвання, виселення, стягнення
за участю представників:

прокурора - Кондратюк Н.А. (посв. № 023324 від 03.12.2013 р.); Кріциної Н.Г. (посв. № 006801 від 28.09.2012 р.)

позивача - Воронової Ю.В. (дов. № 82 від 12.01.2015 р.)

відповідача - Корнієнко Б.Д. (дов. № б/н від 04.08.2015 р.)

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Орджонікідзевського району міста Харкова звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою про:

- розірвання договору оренди №87 від 01.09.2009 р., укладеного Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (надалі - Позивач) з ТОВ "Юг-1" (надалі - Відповідач);

- виселення Відповідача з займаних нежитлових приміщень літ. "А-1", "Б-1", "Б1-1" загальною площею 700,2 кв.м., які розташовані за адресою: м. Харків, пр. Фрунзе, 11;

- зобов'язання Відповідача за актом прийому-передачі передати Позивачеві нежитлові приміщення літ. "А-1", "Б-1", "Б1-1" загальною площею 700,2 кв.м., які розташовані за адресою: м. Харків, пр. Фрунзе, 11;

- стягнути з Відповідача на користь Позивача заборгованість з орендної плати в сумі 46 936,22 грн. А також покласти на Відповідача судовий збір.

У судовому засіданні, яке відбулося 28 вересня 205 року:

Від Прокурора заяв та клопотань не надійшло, вимоги ухвали суду не виконав. У судовому засіданні позовні вимоги підтримував та просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Від Позивача заяв та клопотань не надійшло, вимоги ухвали суду не виконав. У судовому засіданні позовні вимоги підтримував та просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Від Відповідача заяв та клопотань не надійшло, у судовому засіданні проти позовні вимоги підтримував та просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

28 вересня 2015 року судом було оголошено перерву до 30 вересня 2015 року до 10 години 00 хвилин.

30 вересня 2015 року судове засідання продовжено у тому ж складі.

Від Прокурора надійшло клопотання про припинення провадження у справі №922/4139/15 в частині виселення Відповідача з займаних нежитлових приміщень літ. "А-1" загальною площею 626,7 кв.м., які розташовані за адресою: м. Харків, пр. Фрунзе, 11 та зобов'язання Відповідача за актом прийому-передачі передати Позивачеві літ. "А-1" загальною площею 626,7 кв.м. Також надав додаткові документи, які суд долучає до матеріалів справи. У судовому засіданні позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити, з урахуванням наданого клопотання у повному обсязі.

Від Позивача надійшло клопотання про припинення провадження у справі №922/4139/15 в частині виселення Відповідача з займаних нежитлових приміщень літ. "А-1" загальною площею 626,7 кв.м., які розташовані за адресою: м. Харків, пр. Фрунзе, 11 та зобов'язання Відповідача за актом прийому-передачі передати Позивачеві літ. "А-1" загальною площею 626,7 кв.м. Також надав додаткові документи, які суд долучає до матеріалів справи. У судовому засіданні позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити, з урахуванням наданого клопотання у повному обсязі.

Від Відповідача заяв та клопотань не надійшло, супровідним листом надав додаткові документи, які суд долучає до матеріалів справи. У судовому засіданні проти позовних вимог заперечує у повному обсязі. Також у судовому засіданні зазначає, що заборгованість існує, але не може надати відповіді, яка саме заборгованість та у якому розмірі. Й зазначає, що у Відповідача відсутні кошти для погашення заборгованості.

Судом виконано процесуальний обов'язок щодо повідомлення учасників процесу про дату, час та місце розгляду справи відповідно до вимог пункту 2.6. Інструкції з діловодства в господарських судах України, погодженої листом Вищого господарського суду України від 19 лютого 2013 року та затвердженої наказом Державної удової адміністрації України від 20 лютого 2013 року №28, а тому суд вважає можливим розглядати справу за наявними в ній матеріалами, як це передбачено статтею 75 Господарського процесуального кодексу України.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (роз'яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.09.97 № 02 - 5/289 із змінами "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України").

У пункті 11 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007р. N 01-8/123 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році" зазначено, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому числі Господарський процесуальний кодекс України (надалі - ГПК України), не зобов'язує й сторону у справі, зокрема позивача, з'ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно із статтею 93 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Беручи до уваги, що відповідно до статті 33 ГПК України обов'язок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно за статтею 75 ГПК України розглядає справу за наявними матеріалами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши представника позивача, всебічно і повно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

01.09.2005р. між управлінням комунального майна Орджонікідзевської районної ради м. Харкова та ТОВ «ЮГ-1» укладено договір оренди № 87 на нежитлові приміщення площею 700,2 кв.м. по пр.Фрунзе,11а.

На підставі рішення 44 сесії Харківської міської ради 4 скликання від 23.12.2005р. № 236/05 «Про комунальну власність м. Харков» та зміною власника нежитлових приміщень, приймаючи до уваги розпорядження управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради № 271 від 30.03.2007р. «про прийняття будівель за адресами:... пр. Фрунзе, 11а на облік управління комунального майна та приватизації», 21.08.2007р., між управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та ТОВ «ЮГ-1» укладено додаткову угоду № 1 до договору оренди № 87 від 01.09.2005р.

Згідно вказаної додаткової угоди, орендодавцем нежитлових приміщень літ. «А-1», «Б-1», «Б1-1» по пр. Фрунзе, 11а є управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради, про що складено акт приймання-передачі.

Згідно додаткової угоди № 12 від 28.04.2012р. до договору оренди № 87 від 01.09.2005р. ТОВ «ЮГ-1» передано в орендне користування нежитлові будівлі літ. «А-1» площею 626,7 кв.м., літ.»Б-1» площею 45,8 кв.м., літ.»Б1-1» площею 27,7 кв.м. загальною площею 700,2 кв.м. по пр. Фрунзе, 11а.

ТОВ «Юг-1» використовує приміщення по пр. Фрунзе, 11а на підставі договору оренди № 87 від 01.09.2005р., орендодавцем є Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна, яке діє на підставі положення, та у відповідності до Закону України «Про оренду державного та комунального майна», положень ЦК України.

Проте орендарем систематично порушувались умови договору оренди та додаткових угод до нього - п.п. 3.5 додаткової угоди до договору оренди, п.3 ст.18 Закону України „Про оренду державного та комунального майна", згідно яких орендар зобов'язаний не пізніше перших 15 діб наступного місяця своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату.

П. 3.11 додаткової угоди № 12 від 28.04.2012р. до договору оренди № 87 від 28.04.2012р. встановлено, що у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов'язання у повному обсязі, першочергово погашається пеня, а у другу чергу сплачується основна сума боргу з орендної плати.

Згідно ст. 782 Цивільного кодексу України, та п. 7.1 додаткової угоди № 12 до договору оренди - орендодавець має право відмовитися від договору оренди і вимагати повернення приміщення, якщо орендар не вносить орендну плату за користування приміщенням протягом трьох місяців підряд, а згідно ч.1с.783 ЦК України орендодавець має право вимагати розірвання договору оренди, якщо орендар користується приміщенням всупереч договору.

Відповідно до п. 7.2 додаткової угоди № 12 до договору оренди - орендодавець має право вимагати розірвання договору у разі внесення орендарем трьох орендних платежів не в повному обсязі, якщо орендар не виконує п. 3.5, 3.6, 3.7 додаткової угоди до договору оренди.

Так, згідно розрахунку суми заборгованості по орендній платі по договору оренди № 87 від 01.09.2005р., в період з 01.08.2014р. по 31.05.2015р., за орендне користування нежитлових приміщень літ. «А-1» по пр. Фрунзе, 11а утворилась заборгованість, яка склала 46936,22 грн., яка не сплачена орендарем.

Згідно відомостей нарахувань та оплат по договору оренди № 87 від 01.09.2005р. та протоколу розрахунку пені, за орендне користування нежитлових приміщень літ.»Б-1», «Б1-1» по пр. Фрунзе, 11а - ТОВ «Юг-1» систематично порушувались п.п. 3.5, 3.7 додаткової угоди № 12 до договору оренди № 87 від 01.09.2005р.

У зв'язку із чим, управлінням комунального майна та приватизації, на адресу відповідача в порядку ст. 188 ГК України направлено лист від 27.02.2015р. № 2228 з повідомленням про намір розірвання Договору, стягнення заборгованості з орендної плати та примусового виселення у зв'язку з невиконанням орендарем суттєвих умов договору оренди.

Під час розгляду справи було також встановлено, що Відповідачем припинено використання орендованого нежитлового приміщення будівлі літ. «А-1» площею 626,7 кв.м. по пр. Фрунзе, 11а. на підставі чого останнім було надано заяву щодо повернення нежитлової будівлі літ. «А-1» площею 626,7 кв.м. по пр. Фрунзе, 11а, відповідно до договору оренди № 87 від 01.09.2005 р.

Дану заяву було прийнято Позивачем 30 червня 2015 року про, що свідчить відповідна відмітка, а актом приймання-передачі нежитлової будівлі від 22 липня 2015 р. прийнято частину об'єкта оренди - нежитлову будівлю літ. «А-1» площею 626,7 кв.м. по пр. Фрунзе, 11а, яка знаходилась в оренді згідно з договором оренди № 87 від 01.09.2005 р.

Також Відповідачем було надано лист вих. №20 від 30.06.2015р., яким гарантує погашення заборгованості по орендній платі, відповідно до договору оренди №87 від 01.09.2005 р. на нежитлові будівлі по пр. Фрунзе, 11а у строк до 01.08.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, повністю, всесторонньо, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, оцінивши надані сторонами докази та надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог учасників судового процесу, користуючись принципом об'єктивної істини, принципами добросовісності, розумності та справедливості суд вважає, що у позові слід відмовити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених ГПК України заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

На підставі ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків виникають з договорів та інші правочини. Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать ст. 174 Господарського кодексу України.

Статтями 6, 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладені договору, в виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту. Загальні положення про договір визначені статям 626-637 ЦК України, а порядок укладення, зміна і розірвання договору статями 638-647, 649,651-654 ЦК України. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. У разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюються або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Частиною першою статті 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Статтею 180 ГК України передбачено, що господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно до ст. 761 Цивільного кодексу України право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

За приписами ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до п.4.3. договору оренди нежитлових приміщень №87 від 01.09.2005, п.4.4. додаткової угоди №12 від 28.04.2012, орендар зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Згідно з п. 3.4. Договору, п. 3.5 Угоди, орендна плата за орендоване майно сплачується Орендарем щомісяця протягом 15 календарних днів наступного місяця.

Встановлено, що Орендар орендну плату вносить несвоєчасно та в неповному обсязі протягом періоду з серпня 2014 року по червень 2015 року та станом на 06.07.2015 заборгованість з орендної плати складає 46 936, 22 грн.

На даний час вказана заборгованість Відповідачем не погашена чим останній підтверджує у судовому засіданні.

Згідно до Закону України про оренду державного та комунального майна ст. 10 істотними умовами договору оренди є об'єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); орендна плата з урахуванням її індексації; відновлення орендованого майна та умови його повернення; виконання зобов'язань; порядок здійснення орендодавцем контролю за станом об'єкта оренди; відповідальність сторін; страхування орендарем взятого ним в оренду майна; обов'язки сторін щодо забезпечення пожежної безпеки орендованого майна.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Згідно ч.1 ст.530 Цивільного Кодексу України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Крім того статтею 782 не передбачено право позивача на звернення до суду з вимогою про розірвання договору оренди саме на час несплати орендарем орендної плати за користування нежитловими приміщеннями.

Статтею 783 ЦК України чітко встановлено, що наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо: - наймач користується річчю всупереч договору або призначенню речі; - наймач без дозволу наймодавця передав річ у користування іншій особі; - наймач своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі.

Водночас, орендоване майно є комунальним, тому на спірні правовідносини поширюється також дія спеціального закону, а саме Закону України "Про оренду державного та комунального майна", згідно з ч.3 ст.26 якого підставою для дострокового розірвання договору оренди за рішенням суду може бути невиконання сторонами своїх зобов'язань.

Так стосовно виселення Відповідача з займаних нежитлових приміщень літ. "А-1" загальною площею 626,7 кв.м., які розташовані за адресою: м. Харків, пр. Фрунзе, 11а та зобов'язання Відповідача за актом прийому-передачі передати Позивачеві літ. "А-1" загальною площею 626,7 кв.м. суд вважає в цій частині задовольнити клопотання Прокурора й Позивача щодо припинення провадження у справі в цій частині, оскільки згідно акту приймання-передачі від 22.07.2015р. ТОВ «ЮГ-1» передано до управління комунального майна та приватизації нежитлову будівлю площею 626,7 кв.м. за адресою м. Харків, пр. Фрунзе, 11а, літ. «А-1», а позовну заяву Прокурором було подано 15 липня 2015 року.

Статтею 80 ГПК України визначено, що господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору (ч. 1 п. 1-1).

Так у постанові пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" п. 4.4. визначено наступне "Господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань. ... Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі."

Стосовно стягнення з Відповідача суми заборгованості суд зазначає, що згідно розрахунку суми заборгованості по орендній платі по договору оренди № 87 від 01.09.2005р., в період з 01.08.2014р. по 31.05.2015р., за орендне користування нежитлових приміщень літ. «А-1» по пр. Фрунзе, 11а утворилась заборгованість, яка склала 46 936,22 грн., яка не сплачена орендарем.

Згідно відомостей нарахувань та оплат по договору оренди № 87 від 01.09.2005р. та протоколу розрахунку пені, за орендне користування нежитлових приміщень літ.»Б-1», «Б1-1» по пр. Фрунзе, 11а - ТОВ «Юг-1» систематично порушувались п.п. 3.5, 3.7 додаткової угоди № 12 до договору оренди № 87 від 01.09.2005р., таким чином у орендаря на момент прийняття судового рішення є заборгованість у розмірі 3,79 грн., яка підлягає стягненню разом з заборгованістю у розмірі - 46 936,22 грн. за орендне користування нежитлових приміщень літ. «А-1» по пр. Фрунзе, 11а в період з 01.08.2014р. по 31.05.2015р.

Тобто суд вважає за доцільне задовольнити позовні вимог щодо стягнення з Відповідача заборгованості по орендній платі по договору оренди № 87 від 01.09.2005р., що утворилась за користування нежитлового приміщення у розмірі 46 940,01 грн.

Стосовно розірвання договору оренди №87 від 01.09.2009, укладеного Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради з ТОВ «ЮГ-1»; виселення ТОВ «ЮГ-1» з займаних нежитлових приміщень літ.»Б-1» площею 45,8 кв.м., літ.»Б1-1» площею 27,7 кв.м. загальною площею 73,5 кв.м. по пр. Фрунзе, 11а.; зобов'язання ТОВ «ЮГ-1» за актом приймання-передачі передати Управлінню комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради нежитлові приміщення літ.»Б-1» площею 45,8 кв.м., літ.»Б1-1» площею 27,7 кв.м. загальною площею 73,5 кв.м. по пр. Фрунзе, 11а, суд вважає за доцільне відмовити у цій частині позовних вимог, оскільки з матеріалів справи вбачається, що за нежитлові приміщень літ.»Б-1» площею 45,8 кв.м., літ.»Б1-1» площею 27,7 кв.м. загальною площею 73,5 кв.м. по пр. Фрунзе, 11а, якими користується відповідач заборгованість складає 3,79 грн., що не є істотним порушенням умов договору, а отже не є порушенням нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Способи захисту цивільних прав та інтересів встановлені ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України.

Так, відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Статтею 20 Господарського кодексу України встановлено, що держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів. Кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

З огляду на викладене, чинним законодавством України захищені права та законні інтереси зазначених суб'єктів, а в даному випадку це може бути виселення з орендованого приміщення без певних на то підстав.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 Господарського процесуального кодексу України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, витрати по сплаті судового збору покладаються на Відповідача з урахуванням задоволеним позовним вимогам.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 11, 526, 549, 611, 612, 623 - 629 Цивільного кодексу України; ст. 174, ст. 193 Господарського кодексу України; ст.ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44, 49, 65, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити частково.

Припинити провадження у справі №922/4139/15 в частині виселення Товариства з обмеженою відповідальність «ЮГ-1» (61055, місто Харків, вул. 2-ї П'ятирічки, буд. 40/10, код ІНН 19461910) з займаних нежитлових приміщень літ. "А-1" загальною площею 626,7 кв.м., які розташовані за адресою: м. Харків, пр. Фрунзе, 11а та зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальність «ЮГ-1» (61055, місто Харків, вул. 2-ї П'ятирічки, буд. 40/10, код ІНН 19461910) за актом прийому-передачі передати Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (61003, м. Харків, площа Конституції, 16, ) літ. "А-1" загальною площею 626,7 кв.м.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальність «ЮГ-1» (61055, місто Харків, вул. 2-ї П'ятирічки, буд. 40/10, код ІНН 19461910) на користь держави в особі Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (61003, м. Харків, площа Конституції, 16, ) заборгованість з орендної плати по договору оренди № 87 від 01.09.2005р. в сумі 46 940,01 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Повне рішення складено 05.10.2015 р.

Суддя І.П. Жигалкін