РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2015Справа №910/21665/15

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Європолімер"

до: товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація УБТ"

про: стягнення 269 681,42 грн.

Суддя Шкурдова Л.М.

Представники :

від позивача: Борисенко В.А., представник за довіреністю

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Європолімер" до товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація УБТ" про стягнення 269 681,42 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.08.2015 року порушено провадження у справі №910/19088/15.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за Договором поставки №105-пє від 06.10.2011р. в судовому порядку суму основного боргу та пеню було стягнуто з відповідача. Наразі позивачем нараховано інфляційні втрати, 3 % річних та пеню до стягнення з відповідача, в зв'язку з невиконанням рішення суду.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив про те, що позивачем невірно здійснено розрахунок штрафних санкцій, а також заявлено про застосування строків позовної давності.

У судовому засіданні 09.10.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідач про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав відзив на позов, в зв'язку з чим суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності представника позивача.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Європолімер» (постачальник/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Корпорація УБТ» (покупець/відповідач) було укладено договір поставки № 105т- ПЭ від 06.10.2011, за умовами якого позивач зобов'язався поставити, а відповідач - прийняти та оплатити товар на умовах, визначених договором.

Відповідно до п. 2.2. договору орієнтовна загальна вартість товару, що поставляється складає 5 000 000, 00 грн.

Відповідно до п. 3.1. договору найменування, асортимент, кількість та ціна товару визначається у специфікаціях.

Згідно з п.п. 5.1., 5.2. договору оплата здійснюється у національній валюті України шляхом переказу грошових коштів на рахунок постачальника або іншим способом, що не суперечить чинному законодавству України. Умова оплати - вартість партії товару 100% передплата, якщо інші умови не визначені в специфікації.

Як встановлено п.п 9.1., 9.2. договору у випадку несвоєчасної оплати товару відповідач сплачує за кожен день прострочення пеню у розмірі 0, 2 % від вартості неоплаченого товару. Відповідно до ст. 625 цивільного кодексу України у разі прострочення відповідачем оплати товару, він зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 0, 2 % від простроченої суми за кожен день прострочення.

Позивач у зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань за Договором звернувся з позовом до суду про стягнення заборгованості у сумі 164 000, 00 грн, 0,2 % від простроченої суми за кожен день прострочення у сумі 54 592, 00 грн та пеню у розмірі 54 592, 00 грн. за період з 07.11.2011 р. (дата виникнення зобов'язання) до 12.04.2012 р.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.09.2012 року у справі №5011-1/1489-2012, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 07.12.2012р., рішення господарського суду міста Києва від 18.06.2012р. частково скасовано, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація УБТ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Європолімер» основний борг у розмірі 164 000, 00 грн, пеню у розмірі 11 168, 40 грн та 3 503, 37 грн судового збору.

Позивач у зв'язку з невиконанням відповідачем свого зобов'язання щодо сплати боргу, стягненого за рішенням суду, звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача за період з 07.11.2011 року по 17.08.2015р. інфляційних втрат в розмірі 122634,16 грн, 3 % річних в розмірі 18 701,92 грн за період з 07.11.2011 року по 17.08.2015р., пені за період з 13.04.2012р. по 17.08.2015р. в розмірі 128 345,34 грн.

Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). При цьому чинне законодавство не пов'язує припинення грошового зобов'язання з наявністю судового рішення про стягнення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми чи відкриттям виконавчого провадження з примусового виконання такого рішення (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 04.07.2011 № 13/210/10 та від 12.09.2011 № 6/433-42/183 і постанові Вищого господарського суду України від 16.03.2011№ 11/109).

Рішенням суду встановлено факт невиконання відповідачем свого зобов'язання щодо оплати 164 000,00 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 35 ГПК України, факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

За відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум.

Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов'язання.

Однак при цьому слід мати на увазі, що у разі коли судовим рішенням з боржника стягнуто суму неустойки (штрафу, пені), то правова природа відповідної заборгованості саме як неустойки у зв'язку з прийняттям такого рішення залишається незмінною, і тому на неї в силу припису частини другої статті 550 ЦК України проценти не нараховуються, інфляційні ж нарахування та нарахування трьох процентів річних на цю заборгованість можуть здійснюватися на загальних підставах відповідно до частини другої статті 625 названого Кодексу з дня, наступного за днем набрання законної сили відповідним судовим рішенням.

Доказів фактичного виконання рішення суду матеріали справи не містять.

Відповідачем заявлено про застосування строків позовної давності до вимог позивача про стягнення інфляційних втрат, 3 % річних та пені.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі статтею 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Згідно ч.4 ст. 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ст.259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.

Пунктом 9.1. Договору передбачено, що у випадку несвоєчасної оплати товару покупець сплачує за кожен день прострочення пеню у розмірі 0,2 % від вартості неоплаченого товару. При цьому, сплата пені не звільняє покупця від виконання договірних зобов'язань та від проведення остаточної виплати за отриманий товар. Пеня стягується за весь період прострочення. Строк позовної давності для стягнення пені становить три роки.

Як вбачається зі штампу канцелярії суду, позивач звернувся з даним позовом 20.08.2015р., в зв'язку з чим має право на нарахування пені, інфляційних втрат та 3 % річних починаючи з 20.08.2012р.

За перерахунком суду розмір інфляційних втрат з суми боргу 164 000,00 грн за період з 20.08.2012 року по 17.08.2015р. становить 120 957,71 грн., 3 % річних з суми боргу 164 000, 00 за період 20.08.2012 року по 17.08.2015р. становить 14 733,04 грн, пені з суми боргу 164 000,00 грн за період з 20.08.2012 року по 17.08.2015р. становить 119 674,85 грн, в зв'язку з чим позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація УБТ" (01014, м.Київ, вул.Катерини Білокур, буд.8, кв.11, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Європолімер" (49021, м.Дніпропетровськ, вул.Саранська, буд.95, ) інфляційні втрати в розмірі 120 957 (сто двадцять тисяч дев'ятсот п'ятдесят сім) грн 71 коп, 3 % річних в розмірі 14 733 (чотирнадцять тисяч сімсот тридцять три) грн 04 коп, пені в розмірі 119 674 (сто дев'ятнадцять тисяч шістсот сімдесят чотири) грн 85 коп та 5 107 (п'ять тисяч сто сім) грн 31 коп - витрат по сплаті судового збору.

3. В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Видати наказ на виконання рішення суду.

Суддя Шкурдова Л.М.

Повне рішення складено: 12.10.2015р.