ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29.09.2015 Справа № 920/1242/15

за позовом: Департаменту агропромислового розвитку Сумської

обласної державної адміністрації, м. Суми,

до відповідача: ОСОБА_1 державної інспекції з питань праці у Сумській

області, м. Суми,

про стягнення 99 502 грн. 97 коп.

Суддя Заєць С. В.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 (довіреність № 01-21/1984 від 31.08.2015 р.),

від відповідача: не з'явився

при секретарі судового засідання Сугоняко Н. В.

Суть спору: позивач у позовній заяві просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 99502 грн. 97 коп, з яких 41104 грн. 09 коп. заборгованість за теплопостачання, 14703 грн. 59 коп електроенергії, 204 грн. 24 коп. водопостачання та водовідведення,23 грн. 80 коп. за послуги по вивозу та знешкодженню сміття, 11729 грн. 85 коп. пені, 30061 грн. 53 коп. інфляційних втрат, 1675 грн. 87 коп. 3 % річних, а також судові витрати пов'язані з розглядом справи.

Представник позивача в судове засідання надав клопотання про залучення третіх осіб, відповідно до якого зазначив, що відповідно до пункту 1 постанови КМ України від 11 лютого 2015 року № 100 «Про утворення територіальних органів Державної служби з питань праці та визнання такими, що втратили чінність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної служби з питань праці та встановлено, що територіальні органи, які утворюються згідно з пунктом 1 цієї постанови, є правонаступниками прав та обовязків територіальних органів Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки і Державної інспекції з питань праці, що реоганізуються. Згідно додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 100, яким визначено перелік територіальних органів Державної служби з питань праці, що утворюються, правонаступником ОСОБА_1 державної інспекції з питань праці у Сумській області є Управління Держпраці у Сумській області. В звязку з чим просить залучити до розгляду справи у якості третьої особи на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог Управління Держпраці у Сумській області.

Суд, розглянувши зазначене клопотання, відмовляє в його задоволенні за безпідставністю, оскільки Управління держпраці у Сумський області має бути правоприємником (правонаступником) відповідача, однак відповідно до Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 28.09.2015 року № 21249681 відповідач ОСОБА_1 державна інспекція з питань праці у Сумській області знаходиться в стані припинення і відповідні зміни не внесені до реєстраційних документів.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача письмового відзиву на позовну заяву в обґрунтування своєї позиції не подав, в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення.

Таким чином, враховуючи те, що відповідач про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини незявлення суду не повідомлено, відповідно до ст. 75 ГПК України, справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши поясненні представника позивача, оцінивши надані докази, господарський суд встановив:

11.10 2013 року між відповідачем та Регіональним відділенням Фонду державного майна України в Сумські області було укладено договір оренди державного майна № 1997, відповідно до якого відповідач отримав в строкове платне користування державне нерухоме майно нежитлові приміщення, загальною площею 215,8 м2, розміщене на пятому поверсі адміністративної будівлі за адресою: м. Суми, вул. Першотравнева, 29, що перебуває на балансі Департаменту агропромислового розвитку Сумської обласної державної адміністрації.

Відповідно до п. 5.10 Договору передбачено, що протягом 15 робочих днів після підписання цього договору укласти з балансоутримувачем орендованого майна договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого Майна, надання комунальних послуг орендарю та компенсацію податку на землю відповідно до вимог чинного законодавства України.

На виконання п. 5.10 договору Департаментом агропромислового розвитку Сумської обласної державної адміністрації (позивач) як балансоутримувачем та відповідачем 24 квітня 2013 року укладено Договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю, згідно якого Балансоутримувач забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт будівлі, що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Першотравнева, 29, а також утримання прибудинкової території, а орендар бере участь у витратах балансоутримувача на виконання вказаних робіт пропорційно до займаної ним площі в цій будівлі ( а. с. 116-118).

Згідно з п. 2.2.6 Договору про відшкодування витрат балансоутримувача передбачено, що орендар зобовязується упродовж 10 календарних днів з дня отримання рахунку відшкодувати балансоутримувачу будівлі витрати на утримання нерухомого орендованого майна та комунальних послуг, витрати на електроенергію відшкодовувати протягом 3-х робочих днів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач в порушення взятих на себе договірних зобовязань не здійснив оплати за утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг в обумовлені договором строки та в повному обсязі, через що у нього виникла заборгованість.

З метою досудового врегулювання спору позивач неодноразово, в останнє 05.06.2015 року, звертався до відповідача з претензією щодо стягнення заборгованості на суму 56 035 грн. 72 коп. Однак відповідач до цього часу зобовязань не погасив.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що відповідач через порушення договірних зобовязань має заборгованість, яка станом на день звернення до суду з позовом становить 56 035 грн. 72 коп., у тому числі з оплати теплопостачання 41104 грн. 09 коп., електроенергії 14703 грн. 59 коп., водопостачання та водовідведення 204 грн. 24 коп., з плати за послуги по вивозу та знешкодженню сміття 23 грн. 80 коп.

Відповідно до ст.ст. 759, 762 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно зі ст. ст. 526, 629 Цивільного кодексу України, зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов Договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобовязання не допускається; договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 1 ст. 193 Господарського кодексу України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання на лежним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутно сті конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Судом встановлено, що факт заборгованості відповідача підтверджується матеріалами справи, останнім не подано ні доказів сплати боргу, ні аргументованих заперечень проти вимог позивача, тому суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 56 035 грн. 72 коп., у тому числі з оплати теплопостачання 41104 грн. 09 коп., електроенергії 14703 грн. 59 коп., водопостачання та водовідведення 204 грн. 24 коп., з плати за послуги по вивозу та знешкодженню сміття 23 грн. 80 коп.

В обґрунтування позовних вимог щодо стягнення 3 % річних та інфляційних нарахувань позивач зазначає, що відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимоги кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором, або законом.

Згідно з поданим розрахунком, розмір 3 % річних складає 1675 грн. 87 коп., інфляційних нарахувань - 30061 грн. 53 коп.

Враховуючи, що право позивача щодо стягнення з відповідача 3 % річних та інфляційних нарахувань передбачене чинним законодавством України, господарський суд вважає правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача 1675 грн. 87 коп. 3% річних, 30061 грн. 53 коп. інфляційних нарахувань.

Обґрунтовуючи позовні вимоги в частині стягнення пені позивач зазначає, що відповідно до п. 4.1 Договору, орендар зобовязується при несвоєчасному внесенні плати, сплачувати пеню із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми наданих послуг за кожен день прострочки

Частина 6 статті 232 Господарського Кодексу України встановлює, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» № 2921-ІІІ від 10.01.2002р., розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з поданим розрахунком, відповідачеві нарахована пеня у розмірі 11729 грн. 85 коп. , у тому числі: за теплопостачання 8707 грн. 18 коп., електропостачання 3009 грн. 18 коп., водопостачання та водовідведення 12 грн. 66 коп., з плати за послуги по вивозу та знешкодженню сміття 0 грн. 83 коп.

З огляду на викладене, враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем договірних зобов'язань щодо своєчасної оплати, господарський суд вважає правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача пені в сумі 11729 грн. 85 коп.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони, також якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї державне мито незалежно від результатів вирішення спору. Враховуючи, що відповідач порушив умови договірних зобовязань, з нього на користь позивача підлягають стягненню 1827 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат останнього зі сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 державної інспекції з питань праці у Сумській області (40009, м. Суми, вул. Першотравнева, 29, код 37970441) на користь Департаменту агропромислового розвитку Сумської обласної державної адміністрації (40009, м. Суми, вул. Першотравнева, 29, код 00733473) 56035 грн. 72 коп. заборгованості, у тому числі: з оплати теплопостачання 41104 грн. 09 коп., електроенергії 14703 грн. 59 коп., водопостачання та водовідведення 204 грн. 24 коп, з оплати за послуги по вивезенню та знешкодженню сміття 23 грн. 80 коп.; пені в сумі 11729 грн. 85 коп.; інфляційних збитків 30061 грн. 53 коп., 1675 грн. 87 коп. 3 % річних; 1827 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 02.10.2015 року.

Суддя ОСОБА_3