ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23.09.2015 р. Справа № 5/79

Господарський суд Львівської області, розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Фермерського господарства „Рисовський, с. Зубра Пустомитівського району Львівської області, про визнання бездіяльності державного виконавця протиправною, незаконною та зобовязання вчинити дії по виконанню наказу № 5/79, виданого 13.10.1994 р. господарським судом Львівської області у справі № 5/79:

за позовом:Фермерського господарства „Рисовський, с. Зубра Пустомитівського району Львівської області
до відповідача-1:Виконавчого комітету Зубрівської сільської ради, с. Зубра Пустомитівського району Львівської області
до відповідача-2:Головного управління Держземагентства у Львівській області, м. Львів
про:зобовязання вчинити певні дії
Суддя Артимович В.М.

Секретар судового засідання Струк Н.Р.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 голова фермерського господарства;

від відповідача-1: не зявився;

від відповідача-2: ОСОБА_2 - заступник начальника; ОСОБА_3 представник;

від ВПВР Управління ДВС ГТУЮ у Львівській області: ОСОБА_4 державний виконавець;

від Головного територіального управління юстиції у Львівській області: ОСОБА_5 представник;

від Відділу Держземагентства у Пустомитівському районі Львівської області: ОСОБА_6 представник.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду Львівської області поступила скарга Фермерського господарства „Рисовський, с. Зубра Пустомитівського району Львівської області, надалі позивач або скаржник, про визнання бездіяльності державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області протиправною, незаконною та зобовязання вчинити дії по виконанню наказу № 5/79, виданого 13.10.1994 р. господарським судом Львівської області у справі № 5/79. Скарга мотивована тим, що виконавчою службою всупереч рішенню арбітражного суду Львівської області 10.03.1994 р. у справі № 5/79, ухвали арбітражного суду Львівської області від 04.09.1996 р., рішенню Європейського суду з прав людини від 20.10.2011 р. у справі „ОСОБА_1 проти України не вчиняються дій по виконанню наказу господарського суду у справі № 5/79.

Ухвалою суду від 10.07.2015 р. скаргу прийнято до розгляду, розгляд скарги призначено на 29.07.2015 р.

Розгляд скарги неодноразово відкладався з підстав, викладених у відповідних ухвалах суду. За клопотанням сторін спору ухвалами суду від 07.09.2015 р. та від 16.09.2015 р. строк розгляду скарги продовжувався.

У письмових поясненнях, поданих суду 10.08.2015 р., відповідач-2 повідомляє, що у відповідності до ст. 186-1 Земельного кодексу України та пп. 24 п. 4 Положення про управління (відділ) Держгеокадастру у районі, затв. наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 03.02.2015 р. № 14, не зможе затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передати у власність/користування позивачу земельну ділянку без висновку про погодження документації із землеустрою з відповідним відділом Держгеокадастру у районі.

Державною виконавчою службою 16.09.2015 р. долучено до матеріалів справи копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 36443777.

В засідання суду 23.09.2015 р. зявилися представники сторін спору, а також представники Головного територіального управління юстиції у Львівській області, ВПВР Управління ДВС ГТУЮ у Львівській області і відділу Держземагентства у Пустомитівському районі Львівської області. Позивач підтримав доводи скарги, просив її задоволити з врахуванням поданих уточнень, представники відповідача-2, державної виконавчої служби та відділу Держземагентства у Пустомитівському районі прои скарги заперечили. Відповідач-1 повноважного представника в судове засідання не направив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду скарги.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи скаржника, відповідача та державної виконавчої служби, суд дійшов висновку щодо необхідності задоволення скарги, виходячи з наступного.

Арбітражним судом Львівської області 10.03.1994 р. у справі № 5/79 за позовом Фермерського господарства „Рисовський до Виконавчого комітету Зубрянської сільської ради та Пустомитівської районної державної адміністрації про примусове виділення 4 га землі позов задоволено в частині позовних вимог до Виконавчого комітету Зубрянської сільської ради та зобовязано Зубрянську сільську раду до 10.04.1994 р. виділити позивачеві 4 га землі із 55 га вільних земель запасу (станом на 15.03.1994 р.).

Згодом 04.09.1996 р. арбітражним судом Львівської області у справі № 5/79 винесено ухвалу, якою уточнено п. 2 резолютивної частини рішення від 10.03.1994 р., а саме: зобовязано Зубрянську сільську раду народних депутатів до 13.11.1994 р. виділити Фермерському господарству „Рисовський 4 га землі із ділянки 17 га землі, яку додатково відведено Зубрянській сільській раді в запас земель із заготхудобовідгодівельного господарства Львівське.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 27.05.2008 р. у даній справі скаргу Фермерського господарства «Рисовський» задоволено частково, визнано неправомірними дії ВДВС Пустомитівського районного управління юстиції, що полягають у невиконанні судового рішення та знищенні наказу арбітражного суду Львівської області у справі № 5/79.

17.12.2010 р. господарським судом Львівської області у даній справі винесено ухвалу про видачу дублікату наказу від 13.10.1994 р. на примусове виконання рішення арбітражного суду Львівської області від 10.03.1994 р. з урахуванням ухвали арбітражного суду Львівської області від 04.09.1996 р. у справі № 5/79.

Ухвалою від 20.09.2011 р. скаргу позивача задоволено, визнано постанову ВДВС Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області від 14.04.2011 р. про закінчення виконавчого провадження у справі 5/79 незаконною, а відповідні дії державного виконавця неправомірними. Крім того, 26.09.2011 р. у звязку з недоліками в роботі Відділу Державної виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції господарським судом винесено окрему ухвалу.

Європейським судом з прав людини 20.10.2011 р. було ухвалено рішення у справі «ОСОБА_1 проти України», яке набуло статусу остаточного 20.01.2012 р. У цьому рішенні Європейський суд констатував порушення п. 1 ст. 1 та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, та зобовязав державу виплатити заявнику 8 тисяч євро відшкодування моральної шкоди. Вказані порушення були констатовані у звязку з невиконанням рішення арбітражного суду Львівської області від 10.03.1994 р. у справі № 5/79.

Ухвалою від 09.04.2013 р. судом здійснено заміну сторони відповідача-1 Пустомитівської районної державної адміністрації її правонаступником у спірних правовідносинах Головним управлінням Держземагентства у Львівській області.

Ухвалою від 06.06.2013 р. у задоволенні заяви Головного управління Держземагентства у Львівській області від 24.05.2013 р. про відстрочку виконання наказу № 5/79 від 13.10.1994 р. та встановлення способу та порядку його виконання відмовлено повністю.

Господарським судом ухвалою від 26.03.2014 р. уточнену скаргу позивача задоволено частково, визнано постанову державного виконавця від 05.12.2013 р. про закінчення виконавчого провадження недійсною.

У відповідності до ст. 124 Конституції України cудові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Цей конституційний принцип обовязковості до виконання на всій території України рішень судів закріплений і в ст. 4-5 ГПК України.

Як свідчать матеріали справи, рішення арбітражного суду у справі № 5/79 набрало законної сили, наказ арбітражного суду та його дублікат перебували на виконанні у Пустомитівському районному суді, відділі Державної виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції, а згодом у відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, регулюються нормами Закону України «Про виконавче провадження» (з наступними змінами і доповненнями).

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Закону України „Про виконавче провадження державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, залучати у встановленому порядку до провадження виконавчих дій понятих, працівників органів внутрішніх справ, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання; у разі необхідності залучати до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача (п. п. 12, 19 ч. 3 ст. 11 Закону України „Про виконавче провадження.

У відповідності до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк.

Як вбачається з матеріалів справи, у звязку зі зверненням державного виконавця до господарського суду з заявою по зміну (встановлення) способу та порядку виконання рішення суду в даній справі державним виконавцем зупинено виконавче провадження. Ухвалою від 01.04.2015 р. припинено провадження у справі № 5/79 в частині розгляд заяви (клопотання) державного виконавця ВПВР УДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області про зміну (встановлення) способу та порядку виконання рішення суду у справі. Постановою державного виконавця відділу примусового виконання управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області від 22.09.2015 р. виконавче провадження з примусового виконання наказу від 13.10.1994 р. у справі № 5/79 поновлено.

Вказане свідчить про безпідставне не поновлення виконавчого провадження протягом більше пяти місяців, що у свою чергу призвело до затягування строків примусового виконання рішення суду у даній справі.

Станом на 23.09.2015 р. дублікат наказу від 13.10.1994 р. у справі № 5/79 не виконано, отож державним виконавцем не було вжито всіх передбачених чинним законодавством України заходів для примусового виконання згаданого дублікату наказу, а тому скарга Фермерського господарства „Рисовський є підставною, обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Статтею 82 Закону України Про виконавче провадження визначено, що рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівника відповідно органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та посадовими особами, які залучаються до проведення виконавчих дій до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом ( ч. 1, 4 ст. 82 Закону).

Відповідно до п. 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 33, 34, 43, 86, 121-2 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Фермерського господарства „Рисовський, с. Зубра Пустомитівського району Львівської області, на бездіяльність відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 06.07.2015 р. задоволити.

2. Визнати бездіяльність відділу примусового виконання управління державної виконавчої служби Головного територіального управління у Львівській області незаконною та зобовязати вчинити всіх необхідних дій щодо примусового виконання дублікату наказу від 13.10.1994 р. у справі № 5/79.

Суддя Артимович В.М.