ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2015 р. Справа № 922/3506/15

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Бондаренко В.П., суддя Россолов В.В. , суддя Тихий П.В.

при секретарі Деппа-Крівіч А.О.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився,

відповідача - ОСОБА_1, довіреність № 09/2349/01-09 від 31 грудня 2014 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. №4374 Х/1-42) на рішення господарського суду Харківської області від 12.08.15 у справі № 922/3506/15,

за позовом ТОВ "Маркс.Капітал",

до Комунального підприємства "Харківський метрополітен",

про стягнення 6 182,07 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 12 серпня 2015 року (суддя Ю.В. Светлічний) позов задоволено. Стягнуто з Комунального підприємства "Харківський метрополітен" (61052, м. Харків, вул. Енгельса, 29 Код ) на користь ТОВ "Маркс.Капітал" (36020, м. Полтава, вул. 1100-річчя Полтави, буд. 14-А/22, п/р. № в АБ "Кліринговий Дім", МФО 300647, ) 6182,07 грн. збитків в порядку регресу та 1827,00 грн. судового збору.

Комунальне підприємство "Харківський метрополітен" з вказаним рішенням суду першої інстанції не погодилось, звернулось з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати.

10 вересня 2015 року та 14 вересня 2015 року від ТОВ "Маркс.Капітал" надійшли відзиви на апеляційну скаргу Комунального підприємства "Харківський метрополітен" (вх.№12880), (вх.№13002).

У судове засідання, яке відбулось 05 жовтня 2015 року, зявився представник відповідача. Позивач своїм правом на участь у судовому засіданні не скористався, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового засідання, що підтверджується поштовим повідомленням (Том 1 а.с.133).

Згідно із пунктом 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи, що явка позивача не була визнана обов'язковою, а також те, що його неявка не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за його відсутності за наявними матеріалами у справі.

Розглянувши матеріали справи колегія суддів встановила наступні обставини справи.

17 червня 2013 року по вул. 50 років СРСР в м. Харків Багніч ОСОБА_2 керуючи автомобілем "ГАЗ-31029", д.р.н. АХ 2967 СЕ, який належить на праві власності Комунальному підприємству "Харківський метрополітен" (далі по тексту - відповідач) скоїв зіткнення з автомобілем "Аudi А6", д.р.н. 34222 ХВ.

Вину відповідача у скоєнні ДТП було встановлено у судовому порядку, що підтверджується постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29 липня 2013 року (справа № 646/6435/13-п).

Керуючись умовами договору та діючим законодавством ПрАТ "Страхова компанія "Статус" виплатило страхове відшкодування в розмірі 6182,07 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3884 від 14 листопада 2013 року.

28 квітня 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" (позивач) уклало з ПрАТ "Страхова компанія "Статус" договір про надання фінансових послуг факторингу стосовно регресної вимоги до підприємства "Харківський метрополітен" в розмірі 6182,07 грн.

У звязку з чим, Товариство з обмеженою відповідальністю "Маркс. Капітал", звертаючись до суду першої інстанції, просить відшкодувати збитки в порядку регресу у розмірі 6182,07 грн. та 1827,00 грн. судового збору.

Судом першої інстанції з огляду на доведеність та фактичність позовних вимог було стягнуто з Комунального підприємства "Харківський метрополітен" на користь ТОВ "Маркс.Капітал" 6182,07 грн. збитків в порядку регресу та 1827,00 грн. судового збору.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції відповідач зазначає про:

1)неможливість надання позивачем фінансових послуг факторингу (Том 1 а.с.126);

2)неотримання письмового повідомлення Комунального підприємства "Харківський метрополітен" про відступлення права грошової вимоги факторові (Том 1 а.с.126);

3)відсутність відомостей про можливість ОСОБА_3 укладати договір про надання фінансових послуг факторингу від імені ТОВ "Маркс.Капітал" (Том 1 а.с.126);

4)відсутності підстав для стягнення збитків в порядку статей 22 Цивільного кодексу України, статей 224, 225 Господарського кодексу України (Том 1 а.с.127).

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи відповідача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає в повній мірі нормам законодавства зважаючи на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 17 червня 2013 року по вул. 50 років СРСР в м. Харків Багніч ОСОБА_2 керуючи автомобілем "ГАЗ-31029", д.р.н. АХ 2967 СЕ, який належить на праві власності Комунальному підприємству "Харківський метрополітен" (далі по тексту - відповідач) скоїв зіткнення з автомобілем "Аudi А6", д.р.н. 34222 ХВ.

Вину відповідача у скоєнні ДТП було встановлено у судовому порядку, що підтверджується постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29 липня 2013 року (справа № 646/6435/13-п).

На дату дорожньо - транспортної пригоди діяв договір про страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі по тексту - договір), згідно з яким цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ "Страхова компанія "Статус", що підтверджується страховим полісом № АЕ/1030203.

16 серпня 2013 року до ПрАТ "Страхова компанія "Статус" із заявою на виплату страхового відшкодування звернувся уповноважений власником пошкодженого автомобіля "Аudi А6", д.р.н. 34222 ХВ, згідно з довіреністю від 17 січня 2010 року, ОСОБА_4

Керуючись умовами договору та діючим законодавством ПрАТ "Страхова компанія "Статус" виплатило страхове відшкодування в розмірі 6182,07 грн.

Зазначене підтверджується копією платіжного доручення № 3884 від 14 листопада 2013 року (Том 1 а.с. 43).

Відповідно до змісту якого, ПрАТ "Страхова компанія "Статус" було перераховано ОСОБА_4 6182,07 грн. страхового відшкодування згідно розпорядження №9547 від 14 листопада 2013 року.

Разом з тим, згідно до постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29 липня 2013 року, ОСОБА_5 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення.При цьому, Червонозаводським районним судом було зазначено про перебування ОСОБА_5 на момент дорожньо- транспортної пригоди в стані алкогольного сп'яніння.

Згідно з п. 38.1 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

За таких обставин, ПрАТ "Страхова компанія "Статус" після виплати страхового відшкодування ОСОБА_4, набуло в порядку п. 38.1 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України, право регресної вимоги до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, в даному випадку в особі Комунального підприємства "Харківський метрополітен", враховуючи факт перебування останнього на момент скоєння ДТП у трудових відносинах з Комунальним підприємством "Харківський метрополітен", а саме безпосередньо при виконанні ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Слід зазначити, що відповідно до Наказу № 43-к (розпорядження) про прийом на роботу від 29 липня 2003 року, наказу № 61 від 04 червня 2013 року про закріплення водіїв за автотранспортом та подорожнього листа службового легкового автомобіля АБР № 028687, ОСОБА_5 0.0. на момент ДТП перебував із відповідачем у трудових відносинах та керував автомобілем виконуючи свої трудові обов'язки.

Разом з тим, судом першої інстанції правомірно зазначено про перехід зазначеного права вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" (позивач), з огляду на укладення договору про надання фінансових послуг факторингу від 28 квітня 2014 року.

Відповідно до ст. 1077 Цивільного кодексу України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

У відповідності до пункту 1.1. Договору про надання фінансових послуг факторингу №4/28-04/2014 в порядку та на умовах, визначених договором, клієнт передає фактору, а фактор приймає і зобовязується оплатити клієнтові усі права вимоги за грошовими зобовязаннями, що перейшли до клієнта, як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування. Перелік таких вимог визначається згідно додатку №1, додатку №2 та додатку №3 до договору.

Згідно до додатку №1 до договору про надання фінансових послуг факторингу в перелік регресних вимог, що передались фактору, входить вимога до Комунального підприємства "Харківський метрополітен" в розмірі 6182,07 грн.

З наведеного вбачається, що позивач має визначене цивільним законодавством право на грошову вимогу до відповідача.

Враховуючи вказані обставини та те, що відповідач не надав жодного доказу, який би спростовував наявність заборгованості перед позивачем, суд першої інстанції дійшов до правомірного висновку про необхідність задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача коштів в порядку регресу в сумі 6182,07 грн.

Твердження відповідача в обґрунтуванні апеляційної скарги про неможливість надання позивачем фінансових послуг факторингу є безпідставними, оскільки позивач зареєстрований в Державному реєстрі фінансових установ. Зокрема 07 липня 2011 року відповідно до розпорядження № 421 Державної Комісії з регулювання ринків фінансових послуг позивача було зареєстровано як фінансову установу та видано свідоцтво про реєстрацію фінансової установи ФК № 296.

Відповідно до додатку до свідоцтва ФК № 296 про державну реєстрацію фінансової установи від 07 липня 2011 року, видами фінансових послуг, які має право здійснювати позивач без отримання ліцензій та/або дозволів відповідно до законодавства є зокрема й факторинг.

Вищезазначене підкреслює достатній у позивача обсяг правоздатності для укладення договору факторингу.

Безпідставними є також посилання відповідача в обґрунтуванні апеляційної скарги про неотримання письмового повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові.

Згідно положень ст. 1082 Цивільного кодексу України клієнт та фактор повинні повідомити у письмовій формі боржника про відступлення права вимоги. У такому повідомлені мають бути вказані: чітко визначене право вимоги яке було передане а також ідентифікаційні дані та реквізити фактора, включаючи розрахунковий рахунок, на який повинні бути перераховані грошові кошти.

У частині 2 вказаної статті ЦК України закріплено право боржника вимагати надання доказів того, що грошова вимога була відступлена клієнтом фактору. У разі неотримання таких документів боржник має право виконати зобов'язання клієнту, подальші негативні наслідки у такому випадку можуть настати для фактора, у зв'язку з тим, що він мав отримати дані кошти.

З матеріалів справи вбачається наявність письмової вимоги позивача №267 від 10 грудня 2014 року (Том 1 а.с.53-55), в якій останнім безпосередньо повідомлялось про факт укладення договору факторингу від 28 квітня 2014 року, підстави та суми регресного стягнення

Зі змісту повідомлення про вручення поштового відправлення (Том 1 а.с.56), випливає, що вказана вимога була отримана представником відповідача ОСОБА_6 15 грудня 2014 року.

У звязку з чим, відповідач був повідомлений про перехід права регресної вимоги та необхідності її сплати позивачеві.

Більш того, слід зазначити, що відсутність повідомлення про перехід права вимоги не позбавляє боржника необхідності сплати суми заборгованості. Так відсутність такого повідомлення передбачає, що в разі сплати боргу первісному кредитору, таке виконання буде вважатись належним. Тобто, неповідомлення боржника про перехід права вимоги до нового кредитора, за умови невиконання боржником зобовязання перед первісним кредитором, не позбавляє нового кредитора можливості стягнення такої заборгованості в судовому порядку.

Посилання відповідача стосовно відсутності відомостей про можливість укладення договору про надання фінансових послуг факторингу 28 квітня 2014 рокувід імені ТОВ "Маркс.Капітал" ОСОБА_3 не спростовують висновків місцевого господарського суду з огляду на наступне.

Зі змісту договору факторингу (Том 1 а.с.57-60) вбачається, що даний правочин було підписано ОСОБА_3, який діяв на підставі Статуту в якості директора, підпис якого скріплений печаткою підприємства, що засвідчує його повноваження.

Крім того, під час апеляційного провадження по вказаній справі, позивачем, в якості письмових заперечень стосовно доводів апеляційної скарги, було надано копію наказу №2 від 21 березня 2014 року про призначення директором ТОВ "Маркс.Капітал" ОСОБА_3

Твердження відповідача про відсутність підстав для стягнення заборгованості в порядку статей 22 Цивільного кодексу України, статей 224, 225 Господарського кодексу України позбавлені правового підґрунтя, оскільки в даному випадку сума коштів, яка підлягає стягненню з відповідача за своєю правовою природою є виключно відшкодуванням завданої особі недоговірної шкоди в порядку ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України, п. 38.1 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що не є тотожним поняттю збитків в розумінні статей 224, 225 Господарського кодексу України

Так, загальною підставою застосування до правовідносин із завдання шкоди положень ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України є відсутність договірних відносин між боржником (завдавачем шкоди) та кредитором (потерпілим). У звязку з чим, посилання відповідача на необхідність існування зобов'язальних правовідносин між сторонами, як підстави стягнення суми заборгованості, є неправомірним.

Відповідно до вимог постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних відносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Згідно постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23 березня 2012 року "Про судове рішення" рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

З огляду на той факт, що висновки суду першої інстанції відповідають в повній мірі приписам законодавства та фактичним обставинам справи, судова колегія Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги відповідача та залишення рішення господарського суду Харківської області від 12 серпня 2015 року у справі № 922/3506/15 без змін.

У відповідності до ст. 49, ч. 2 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, вирішуючи питання про перерозподіл судового збору пропорційно задоволеним вимогам, враховуючи приписи абз. 4 п. 4.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21 лютого 2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" з огляду на те, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції в силі, судові витрати за подання апеляційної скарги відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 33, 44, 49, 91, 99, 101, п.1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Харківський метрополітен" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 12 серпня 2015 року у справі № 922/3506/15 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 09 жовтня 2015 року.

Головуючий суддя Бондаренко В.П.

Суддя Россолов В.В.

Суддя Тихий П.В.