Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "30" вересня 2015 р. Справа № 906/1080/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Сікорської Н.А.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - адвокат( витяг з угоди про надання правої допомоги від 05.08.2015р.); ОСОБА_2, - адвокат (угода від 01.05.2015р.).

від відповідача: ОСОБА_3 - довіреність № 31/12-3 від 31.12.2014 ; ОСОБА_4, дов. від 28.09.2015 р. (с/з від 28.09.2015)

ОСОБА_5 - дов. б/н від 07.03.2014р. (с/з від 28.09.2015).

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом ОСОБА_6

до Приватного підприємства "Кароля"

про визнання недійсними рішень загальних зборів власників №№4, 5, 6, 7, протокол №1 від 09.07.2013р

Запис розгляду судової справи здійснювався за допомогою технічних засобів, а саме: Програмно-апаратного комплексу "Діловодство суду".

Позивач звернувся з позовом про визнання недійсними п.п. 4-7 рішення загальних зборів власників приватного підприємства "Кароля", оформлених протоколом № 1 загальних зборів власників від 09.07.2013.

Ухвалою господарського суду від 16.07.2015р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 06.08.2015р.

Ухвалою господарського суду від 06.08.2015р. відкладено розгляд справи на 14.09.2015р.

Ухвалою суду від 14.09.2015р. в порядку ст. 69 ГПК України продовжено строк розгляду спору до 29.09.2015р. та розгляд справи відкладено на 28.09.2015р.

В судовому засіданні від 28.09.2015р., в порядку ст. 77 ГПК України, оголошено перерву до 29.09.2015р.

29.09.2015р. в судовому засіданні оголошено перерву до 30.09.2015р.

Представник позивача в судовому засіданні від 28.09.2015р. подав уточнення до позовної заяви, відповідно до яких просить визнати недійсними рішення загальних зборів власників Приватного підприємства "Кароля" від 09.08.2013р. № 5 та №7 щодо виключення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 із складу власників підприємства та внесення змін до Статуту шляхом його викладення в новій редакції (а.с.149 ).

Представники позивача позовні вимоги підтримали в межах поданих 28.09.2015р. письмових уточнень.

Представник відповідача в судовому засіданні повідомив, що відповідач заперечує проти позову з підстав зазначених у письмовому відзиві (а.с.44-46).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_6, відповідно до п. 1.2, 5.2.4 статуту ПП "Кароля" в редакції, затвердженій рішенням зборів власників від 29.04.2008року разом з іншими учасниками є власником ПП "Кароля" з часткою 14 % від усього розміру статутного капіталу, що в грошовому еквіваленті становить 243500,00грн.

ОСОБА_7 являвся співвласником вищезазначеного підприємства з часткою 1% від статутного капіталу підприємства.

09.07.2013р. відбулись загальні збори власників Приватного підприємства "Кароля", на порядок денний яких були винесені наступні питання:

1. Обрання голови зборів та секретаря зборів;

2. Обрання голови підприємства;

3. Звіт директора про результати роботи підприємства за 2008-2012 роки;

4. Обрання ревізійної комісії;

5. Виключення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 із складу власників підприємства ;

6. Відкликання та призначення директора підприємства та укладення з ним контракту;

7. Внесення змін до статуту шляхом його викладення в новій редакції.

Пунктом № 5 рішення даних зборів, оформлених протоколом №1 (а.с. 67-70) щодо ОСОБА_6 було вирішено:

1. виключити ОСОБА_6 зі складу власників підприємства у зв'язку з перешкоджанням цілям та меті статутної діяльності підприємства.

2. Частку виключеного власника Підприємства виплатити ОСОБА_6 у встановленому законом порядку.

3. У зв'язку з виключенням власника Підприємства, з метою недопущення зменшення розміру Статутного капіталу, іншим власникам довнести вклади до Статутного Капіталу в розмірі частки виключеного учасника, пропорційного розміру їх часток.

4. Уповноважено ОСОБА_5 провести реєстрацію змін у складі Власників.

Щодо померлого ОСОБА_7, власника 1% статуного капіталу зборами вирішено:

1. Виключити ОСОБА_7 зі складу власників ПП "Кароля", у зв'язку з його смертю.

2. Частку виключеного власника Підприємства виплатити спадкоємцям у встановленому законом порядку.

3. У зв'язку з виключенням власника Підприємства, з метою недопущення зменшення розміру Статутного Капіталу, іншим власникам довнести вклади до Статутного Капіталу в розмірі частки виключеного учасника, пропорційно розміру їх часток.

4. Уповноважити ОСОБА_5 провести реєстрацію змін у складі Власників.

Пунктом №7 рішення зборів від 09.07.2013 р. у зв'язку зі змінами в складі Власників ПП "Кароля", вирішено затвердити нову редакцію Статуту приватного підприємства "Кароля" та уповноважено директора Підприємства ОСОБА_5 подати Статут у новій редакції на реєстрацію.

Позивач, не погоджуючись з вищевказаними рішеннями, звернулась до суду з позовом про визнання недійсними рішень загальних зборів власників.

Як зазначено у позові, про скликання загальних зборів власників ПП "Кароля" 09.07.2013р., про місце, дату та час їх проведення ОСОБА_6 не було повідомлено іменним листом не пізніше як за 30 днів до початку зборів, чим порушено норми Закону України "Про господарські товариства та п. 8.4 статуту ПП "Кароля".

Позивач обгрунтовуючи свої вимоги вказує на те, що оскаржуваним рішенням загальних зборів шляхом виключення її та ОСОБА_7 з числа власників ПП "Кароля", позивача протиправно позбавлено права власності на майно в даному підприємстві.

Наведені відповідачем в рішенні загальних зборів підстави для виключення зі складу власників ПП "Кароля", позивач вважає надуманими та такими, що не відповідають дійсності та не підтверджені жодними належними доказами.

Вказує, що при виключенні з числа власників її померлого чоловіка - ОСОБА_7 відповідачем проігноровано вимоги п.п. 7.6, 7.6.1 Статуту приватного підприємства "Кароля", відповідно до яких частка померлого співвласника підприємства переходить до спадкоємця. Загальні збори співвласників не можуть відмовити спадкоємцю у набуті права участі у підприємстві. Серед іншого зауважує, що відповідно до п.п. 8.9.4, 8.10 Статуту рішення про виключення з числа власників підприємства вважається прийнятим "якщо за нього проголосують власники, що володіють у сукупності 100% загальної кількості голосів власників підприємства". Вказаної кількості голосів на оскаржуваних зборах на переконання позивача не було.

Щодо вимоги про визнання незаконним рішення загальних зборів від 09.07.2013р. в частині внесення змін до Статуту шляхом його викладення в новій редакції, то позивач вважає, що незаконність рішення в цій частині полягає в тому, що вона є похідною від попередньої.

Відповідач, заперечуючи проти позову вказує, що загальні збори власників ПП "Кароля" від 09.07.2013р. проведені у відповідності зі статутом підприємства з дотриманням норм чинного законодавства. Зазначено, що ОСОБА_6 було виключено зі складу власників підприємства, оскільки остання діяла всупереч інтересам підприємства.

Вважає, що рішенням Бердичівського міськрайоного суду Житомирської області від 16.01.2014р. (а.с. 86-87) встановлено та не потребує подальшого доказування факт, що виключення ОСОБА_6 із складу ПП "Кароля" є законним, так як остання діяла всупереч інтересам підприємства та інших засновників: заволоділа майном та грошовими коштами, не надавала звітів про діяльність підприємства, не допускала співвласників до участі в керівництві підприємством та й взагалі на територію підприємства, переоформила на своє особисте фермерське господарство "Віктор Д" частину земель ПП "Кароля".

На підтвердження факту переоформлення ОСОБА_6, орендованих раніше ПП "Кароля" земель на ФГ "Віктор-Д", надав копії зустрічних позовних заяв ФГ "Віктор-Д" до орендодавців та ПП "Кароля" про визнання припиненими дії договорів оренди земельної ділянки (а.с. 170-215).

Щодо виключення зі складу власників ПП "Кароля" ОСОБА_7 зазначає, що підставою для такого виключення стала його смерть.

Заперечуючи проти доводів відповідача, позивач вказує, що жодних дій, які б свідчили про перешкоджання меті та діяльності підприємства не вчиняла. Зазначає, що вимоги про надання звіту про діяльність підприємства від інших власників підприємства не отримувала, а обов'язок про надання такого за статутними документами відсутній.

Щодо посилань відповідача в частині того, що рішенням Бердичівського міськрайонного суду м. Житомира встановлено незаконність та протиправність дій ОСОБА_6, зауважує, що в даній судовій справі вирішувалось питання законності звільнення ОСОБА_6 з посади директора підприємства. Вважає, що підстави для ототожнення дій ОСОБА_6. як директора підприємства, за які вона понесла дисциплінарну відповідальність, з її обов'язками та діями, як одного з учасників (власників) цього ж підприємства відсутні.

Разом з тим пояснює, що 03.07.2013р. ОСОБА_6 прийняла спадщину померлого ОСОБА_7 у вигляді частки в приватному підприємстві "Кароля" , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом (а.с. 130-131).

За приписами п.п. 7.5.,7.6 Статуту відповідача визначено , що частка у статутному капіталі підприємства переходить до спадкоємця фізичної особи або правонаступника юридичної особи - власника підприємства.

Позивач посилається на те, що вона не відмовлялась від вступу в підприємство, як спадкоємець ОСОБА_7

Оцінивши в сукупності матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи предметом позову є визнання недійсним рішення загальних зборів Приватного підприємства "Кароля".

Позивач на момент прийняття спірного рішення являлась одним із власників ПП "Кароля"

Відповідно до ст. 167 ГК України, корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статурними документами.

Таким чином, позивач являється власником корпоративних праву у Приватному підприємстві "Кароля".

Відповідно до ст. 113 Господарського кодексу України, приватним підприємством визнається підприємство, що діє на основі приватної власності одного або кількох громадян, іноземців, осіб без громадянства та його (їх праці) чи з використанням найманої праці. Приватним є також підприємство, що діє на основі приватної власності суб'єкта господарювання - юридичної особи.

Господарськими товариствами, згідно зі статтею 79 Господарського кодексу України, визнаються підприємства або інші суб'єкти господарювання, створені юридичними особами та/або громадянами шляхом об'єднання їх майна і участі в підприємницькій діяльності товариства з метою одержання прибутку.

Так, як визначено частиною 1 статті 1 Закону України "Про господарські товариства" та статтею 113 Цивільного кодексу України господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками.

Відповідно до положень статті 4 Закону України "Про господарські товариства", статей 87, 88 Цивільного кодексу України, статей 57, 82 Господарського кодексу України документом, який визначає правовий статус юридичної особи, є Статут.

Згідно із частиною 2 статті 4 Закону України "Про господарські товариства" до установчих документів включаються відомості про вид товариства, предмет і цілі його діяльності, склад засновників та учасників, найменування та місцезнаходження, розмір та порядок утворення статутного (складеного) капіталу, порядок розподілу прибутків та збитків, склад та компетенцію органів товариства та порядок прийняття ними рішень, включаючи перелік питань, по яких необхідна кваліфікована більшість голосів, порядок внесення змін до установчих документів та порядок ліквідації і реорганізації товариства.

Отже, виходячи із наведених норм, та враховуючи, що ПП "Кароля" створене кількома особами, а його статутний фонд розподілений на частки між засновниками, то за всіма ознаками, ПП "Кароля" відноситься до господарських товариств, а тому при вирішенні даного спору застосовуються норми, що регулюють діяльність господарських товариств.

Вказаний висновок зроблено в абзаці 5 частини 3.1 рішення Конституційного Суду України від 05.02.2013 в справі №1-рп/2013, відповідно до якого "…статутний (складений) капітал є однією з юридичних ознак господарського товариства".

Відповідно до п. 1.1. Статуту, Приватне підприємство "Кароля" створено у відповідності до Конституції України, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, та іншими законодавчими актами, з метою одержання прибутку.

Підприємство створюється для здійснення підприємницької діяльності у сфері сільського господарства, оптової та роздрібної торгівлі, виробництва товарів народного вжитку, продукції виробничого та промислового призначення, будівництва, надання послуг, громадського харчування, а також проведення іншої підприємницької діяльності з метою одержання прибутку.

Відповідно до п.1.2 Статуту ПП "Кароля", в редакції, затвердженій рішенням загальних зборів власників № 1 від 29.04.2008 року та чинній на момент проведення зборів та прийняття спірних рішень, власниками підприємства є громадяни: ОСОБА_6, ОСОБА_7, Хейнріх Бокело, ОСОБА_8 Клаассен, ОСОБА_9.

Згідно п. 4.1 Статуту (в редакції станом на день прийняття спірного рішення), розмір статутного капіталу за рахунок вкладів власників становить 1675000,00 грн. і розподіляється між власниками таким чином: Хейнріх Бокело - 837500,00грн., що становить 50% від статутного капіталу; ОСОБА_8 Клаассен - 293125,00грн, що становить 17,5% статутного капіталу; ОСОБА_9 - 293125,00 грн., що становить 17,5% статутного капіталу; ОСОБА_6 - 234500,00 грн., що становить 14% від статутного капіталу; ОСОБА_7 - 16750,00грн., що становить 1% від статутного капіталу підприємства.

За приписами п. 8.2. Статуту, вищим органом управління Підприємства є Загальні збори Власників. Вони складаються з власників підприємства або призначених ними представників. Представники власників повинні діяти на основі довіреності

Матеріалами справи підтверджено, що 09.07.2013р. ПП "Кароля" (відповідач) були проведені загальні збори власників, оформлені протоколом №1 (а.с. 67-70).

За умовами п. 8.4. Статуту, загальні збори Власників Підприємства скликаються Головою Підприємства шляхом повідомлення іменним листом усіх власників підприємства, незалежно від того, чи це чергові чи позачергові Загальні Збори Власників Підприємства. Повідомлення про проведення Зборів повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до початку зборів, або у виняткових випадках в коротші строки за згодою усіх власників Підприємства. Повідомлення про проведення зборів повинно містити детальне зазначення порядку денного, а також місця, дати і часу проведення Зборів.

Матеріалами справи підтверджено, що 28.05.2013р. ОСОБА_6 (позивачу) направлено повідомлення про те, що 09.07.2013р. об 11-00 год. відбудуться загальні збори власників ПП "Кароля" за адресою: Житомирська область, Бердичівський район, с.Скраглівка, вул. Чуднівська. Цим же повідомленням позивача повідомлено про питання, які будуть винесені на порядок денний даних зборів (а.с. 64-65).

Вищевказане повідомлення позивачу направлялось за місцем її реєстрації: Житомирська область, Бердичівський район, с.Скраглівка, вул. Чуднівська,47.

Факт отримання вказаного повідомлення ОСОБА_6 визнала при розгляді справи № 274/4151/13-ц Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за позовом ОСОБА_6 до приватного підприємства "Кароля" про поновлення на роботі.

Представник позивача в судовому засіданні не спростував того факту, що позивач була повідомлена та про дату, час та місце проведення загальних зборів власників підприємства, на яких приймалось оскаржуване рішення.

З огляду на викладене, відповідачем вжито заходи для належного повідомлення позивача про час, дату та місце проведення загальних зборів та вказує на обізнаність позивача про проведення зборів.

Відповідно до Протоколу реєстрації Власників приватного підприємства "Кароля" від 09.07.2013р. для участі в загальних зборах ПП "Кароля" зареєструвались Хейнріх Бокело (частка 50% ), Ервін-Герхард Классен (частка 17.5%) та ОСОБА_9 (частка 17,5%), які в сукупності володіють 80% голосів.

Відповідно до ч. 8 ст. 41 Закону України "Про господарські товариства" загальні збори визнаються правомочними, якщо в них беруть участь акціонери, що мають відповідно до статуту товариства більш як 60 відсотків голосів.

Пунктом 8.7 Статуту також визначено, що загальні збори власників Підприємства вважаються повноважними, якщо на них були присутні власники (представники власників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів.

За таких обставин збори власників ПП "Кароля", на яких приймалось оскаржуване рішення були повноважними.

Відповідно до протоколу загальних зборів власників ПП "Кароля" №1, на порядок денний даних зборів винесено сім питань, по яким були прийняті відповідні рішення, з яких два оскаржуються позивачем, а саме:

- №5 про виключення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зі складу Власників Підприємства;

- № 7 про внесення змін до Статуту шляхом його викладення в новій редакції.

Як вбачається з протоколу зборів (а.с. 68-69) по п'ятому питанню порядку денного щодо виключення зі складу учасників ОСОБА_6 прийняли участь у голосуванні 100% голосів присутніх власників. За прийняття такого рішення голосували власники у розмірі 100% голосів присутніх власників.

Підставою для виключення ОСОБА_6 зі складу власників стало перешкоджання останньою цілям та меті Статутної діяльності підприємства.

Як зазначається в оскаржуваному рішенні загальних зборів учасників, ОСОБА_6 систематично порушує права інших власників підприємства, діючи при цьому в своїх власних інтересах. ОСОБА_6 зловживаючи довірою, шляхом обману заволоділа сільськогосподарською технікою, яка була куплена іншими учасниками в Німеччині за власні кошти для потреб Підприємства. Однак дану техніку ОСОБА_7 на баланс підприємства так і не поставила. Крім того, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи всупереч інтересам ПП "Кароля", без відома та згоди інших власників ОСОБА_6 зменшила площі землекористування "Кароля" більш як на 1 тис. га., переуклавши договори оренди земельних ділянок на інше підприємство. Зазначено також про те, що ОСОБА_6 не надає іншим власникам інформації стосовно діяльності підприємства чим перешкоджає цілям та меті Статутної діяльності підприємства.

Відповідно до ст. 64 Закону України "Про господарські товариства" учасника товариства з обмеженою відповідальністю, який систематично не виконує або неналежним чином виконує обов'язки, або перешкоджає своїми діями досягненню цілей товариства, може бути виключено з товариства на основі рішення, за яке проголосували учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства. При цьому цей учасник (його представник) у голосуванні участі не бере.

Тобто, підставою виключення учасника зі складу товариства є систематичність невиконання, неналежність виконання ним саме обов'язків учасника такого товариства або створення ним перешкод у досягненні цілей товариства.

Так, пунктом 4.2 Статуту передбачені наступні обов'язки власників:

- додержуватись Статуту Підприємства та виконувати рішення зборів Власників;

- виконувати свої зобов'язання перед підприємством, а також робити вклади у розмірі, в порядку та засобами, що передбачені Статутом підприємства;

- не розголошувати комерційну таємницю та конфіденційну інформацію про діяльність Підприємства;

- інші обов'язки, встановлені Статутом Підприємства та законом.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про господарські товариства" учасники товариства зобов'язані:

а) додержувати установчих документів товариства і виконувати рішення загальних зборів та інших органів управління товариства;

б) виконувати свої зобов'язання перед товариством, в тому числі і пов'язані з майновою участю, а також вносити вклади (оплачувати акції) у розмірі, порядку та засобами, передбаченими установчими документами;

в) не розголошувати комерційну таємницю та конфіденційну інформацію про діяльність товариства;

г) нести інші обов'язки, якщо це передбачено цим Законом, іншим законодавством України та установчими документами.

Пунктом 29 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.10.2008 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" при вирішенні спорів, пов'язаних з виключенням учасника з товариства, господарські суди, як випливає зі змісту статті 64 Закону про господарські товариства, повинні дослідити всі обставини, пов'язані з виключенням учасника з товариства, дати оцінку його поведінці, встановити наявність негативних для товариства наслідків у зв'язку з діями (бездіяльністю) учасника. Якщо негативні наслідки ще не настали, потрібно правильно визначити вірогідність їх настання. Необхідно встановити причинний зв'язок між діями (бездіяльністю) учасника товариства та негативними наслідками для товариства, а також дослідити мотиви поведінки учасника, форму вини тощо.

Вирішуючи питання про наявність факту перешкоджання учасником своїми діями досягненню цілей товариства, необхідно встановити, що поведінка учасника суттєво ускладнює діяльність товариства чи робить її практично неможливою.

Господарські суди повинні враховувати як фактичні обставини, що були підставою для виключення учасника з товариства, так і дотримання вимог законодавства та установчих документів при скликанні та проведенні відповідних загальних зборів.

Суд вважає, що відповідачем належними та допустимими доказами не підтверджено фактів, викладених у рішенні загальних зборів, які стали підставою для про виключення позивача зі складу учасників відповідача.

Доводи відповідача про те, що позивач шляхом введення в оману та зловживання довірою інших власників підприємства заволоділа технікою, яка була куплена для приватного підприємства "Кароля" іншими учасниками, в процесі розгляду справи не знайшли свого документального підтвердження.

Матеріали справи не містять вироку у кримінальному провадженні або будь-якого іншого судового акту, якими доведено, в установленому законом порядку, вину ОСОБА_6 у зазначених відповідачем діях та, які в порядку ст. 35 ГПК України, могли б слугувати доказами, що не підлягають подальшому доказуванню.

Суд також не розцінює дії ОСОБА_6 щодо розірвання договорів оренди земельних ділянок як дії що, перешкоджають цілям та меті діяльності ПП "Кароля". Як вбачається з матеріалів справи, зазначені договори оренди розривались на вимогу орендодавців у зв'язку з тим, що земельні ділянки не обробляються (а.с. 181-226). Вибір орендаря є виключним правом орендодавця, в даному випадку власників земельних ділянок.

Той факт, що в подальшому власники земельних ділянок укладали договори оренди з ФГ "Віктор Д", власником якого є ОСОБА_6, не може свідчити про перешкоджання ОСОБА_6, як одного з власників ПП "Кароля", діяльності підприємства.

Натомість, як встановлено Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області у справі №274/4151/13-ц за позовом ОСОБА_6 до ПП "Кароля" про поновлення на роботі, мало місце саме неналежне виконання позивачем своїх трудових обов'язків, як директора підприємства, перед відповідачем за трудовим договором (а.с. 86-87).

Суд зауважує, що відповідач при прийняття оскаржуваного рішення помилково ототожнює обов'язки ОСОБА_6 як одного з власників ПП "Кароля" та ОСОБА_6, як директора підприємства. Повноваження директора, передбачені п.п.8.13-8.15.5 Статуту, є відмінними від повноважень власника підприємства.

Отже, при дослідженні обставин справи, судом не встановлено, що ОСОБА_6 саме як один зучасників підприємства систематично не виконувала або неналежним чином виконувала свої обов'язки, або перешкоджала своїми діями досягненню цілей підприємства. А з наведених відповідачем підстав не вбачається, що ОСОБА_6 було виключено за невиконання або неналежне виконання обов'язків учасника товариства, які саме передбачені Статутом та Законом України "Про господарські товариства".

Зважаючи на викладене вище, суд приходить висновку, що оскаржуваним рішенням порушено законні права та інтереси позивача, відтак рішення власників ПП "Кароля" від 09.07.2013р., прийняте відповідачем на загальних зборах в частині виключення зі складу власників ПП "Кароля" позивача у справі підлягає визнанню недійсним.

Разом з тим суд не погоджується з твердженням позивача щодо того, що її шляхом виключення зі складу власників ПП "Кароля" позбавлено права власності на майно даного підприємства, оскільки оскаржуваним рішенням не вирішувалось питання щодо позбавлення ОСОБА_6 майнових прав. Даним рішенням загальними зборами лише вирішено питання щодо корпоративних прав позивача, тобто немайнових прав.

Щодо вимоги позивача про визнання недійсним рішення загальних зборів власників ПП "Кароля" щодо виключення зі складу власників ОСОБА_7, суд зазначає наступне.

Як вбачається з протоколу загальних зборів Підприємства, підставою для виключення ОСОБА_7 стала його смерть.

Факт смерті ОСОБА_7 підтверджено свідоцтвом про смерть від 28.07.2012р. (а.с. 20).

За приписами ч.4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до п. 8.9.4 Статуту, до виключної компетенції загальних зборів Підприємства належить, зокрема, виключення власника із підприємства.

Отже, враховуючи факт припинення цивільної правоздатністі ОСОБА_7, яка пов'язана з його смертю, відповідачем правомірно виключено останнього з числа власників ПП "Кароля".

Як вбачаєься з матеріалів справи та встановлено судом, позивач звернулась з даним позовом до суду саме як власник (учасник) ПП "Кароля", яка має корпортивні права в підприємстві відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 16 Цк України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтресу.

Звертаючись з вимогою про визнання недійсним рішення загальних зборів від 09.07.2013р. в частині виключення зі складу ОСОБА_7, позивач посилається на те, що відповідачем проігноровано вимоги п.п. 7.6,7.6.1 Статуту, відповідно до яких, зокрема, загальні збори співвласників не можуть відмовити спадкоємцю у набутті права участі у підприємстві.

Так, пунктом 7.6. Статут визначено, що частка у статутному капіталі Підприємства переходить до спадкоємця власника Підприємства. Спадкоємець має право відмовитись від вступу в Підприємство, має право одержати вартість частини майна, пропорційну частці у статутному капіталі Підприємства, що належить йому про праву спадщини.

Статтею 55 Закону України «Про господарські товариства» передбачено, що у зв'язку із смертю громадянина, учасника товариства, спадкоємці мають переважне право вступу до цього товариства.

Згідно з частиною п'ятою статті 147 ЦКУ частка у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю переходить до спадкоємця фізичної особи або правонаступника юридичної особи - учасника товариства, якщо статутом товариства не передбачено, що такий перехід допускається лише за згодою інших учасників товариства.

Перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), є спадкуванням. Відносини спадкування регулюються Книгою 6 Цивільного кодексу України (далі - ЦКУ) "Спадкове право" та розглядаються в порядку цивільного судочинства.

У п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008р. №13 Про практику розгляду судами корпоративних спорів роз'яснено, що суди мають враховувати, що для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства. Якщо за результатами розгляду справи факт такого порушення не встановлено, господарський суд не має підстав для задоволення позову.

Суд вважає, що в результаті прийняття рішення загальними зборами власників ПП "Кароля" щодо виключення ОСОБА_7 з числа власників, права та інтереси позивача саме, як учасника підприємства, не порушені.

За таких обставин, вимоги позивача до відповідача в цій частині є безпідставними.

Стосовно вимоги позивача про визнання недійсними рішення Загальних зборів власників ПП "Кароля" від 09.07.2013р. щодо внесення змін до статуту шляхом його викладення в новій редакції, суд зазначає про наступне.

Пунктом 14.2 Статуту передбачено, що зміни до цього Статуту вносяться Загальними зборами підприємства шляхом затвердження нової редакції Статуту.

Рішенням Загальних зборів власників ПП "Кароля" від 09.07.2013 року, оформлений протоколом №1 приймались й інші рішення крім оскаржуваних позивачем, зокрема, про обрання голови зборів, обрання голови підприємства, обрання ревізійної комісії, виключення зі складу власників, тощо.

На підставі рішень прийнятих на загальних зборах власників ПП "Кароля" було затверджено нову редакцію Статуту ПП "Кароля" та 20.12.2013р. здійснено державну реєстрацію змін до установчих документів (а.с. 167-177).

Відповідно до положень статті 4 Закону України "Про господарські товариства", статей 87, 88 Цивільного кодексу України, статей 57, 82 Господарського кодексу України документом, який визначає правовий статус юридичної особи, є Статут.

Статут юридичної особи є актом, який визначає правовий статус юридичної особи, оскільки він містить норми, обов'язкові для учасників товариства, його посадових осіб та інших працівників, а також визначає порядок затвердження та внесення змін до статуту.

Згідно із частиною 2 статті 4 Закону України "Про господарські товариства" до установчих документів включаються відомості про вид товариства, предмет і цілі його діяльності, склад засновників та учасників, найменування та місцезнаходження, розмір та порядок утворення статутного (складеного) капіталу, порядок розподілу прибутків та збитків, склад та компетенцію органів товариства та порядок прийняття ними рішень, включаючи перелік питань, по яких необхідна кваліфікована більшість голосів, порядок внесення змін до установчих документів та порядок ліквідації і реорганізації товариства.

Статут не є одностороннім правочином, оскільки затверджується (змінюється) загальними зборами учасників (засновників, акціонерів), які не є ні суб'єктом права, ні органом, який здійснює представництво товариства. Не є статут і договором, тому що затверджується (змінюється) не за домовленістю всіх учасників (засновників, акціонерів) товариства, а більшістю у 3/4 голосів акціонерів чи простою більшістю голосів учасників товариства (статті 42, 59 Закону про господарські товариства).

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про господарські товариства" зміни, які сталися в установчих документах товариства і які вносяться до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, підлягають державній реєстрації за тими ж правилами, що встановлені для державної реєстрації товариства.

Товариство зобов'язане протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення про внесення змін до установчих документів повідомити орган, що провів реєстрацію, для внесення необхідних змін до державного реєстру.

Згідно з ч. 5 ст. 8, ч. 11 ст. 29 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) установчі документи юридичної особи, а також зміни до них, викладаються письмово, прошиваються, пронумеровуються та підписуються засновниками (учасниками) або уповноваженими особами, якщо законом не встановлено інший порядок їх затвердження.

Статті 41 та 59 Закону України «Про господарські товариства» передбачають, що внесення змін до Статуту товариства, у тому числі зміни розміру його статутного капіталу є виключною компетенцією загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю.

Встановивши в ході розгляду справи недійсність, прийнятого загальними зборами ПП "Кароля", рішення в частині виключення зі складу власників ОСОБА_6 (позивача), позовна вимога позивача підлягає частковому задоволенню. А саме: слід визнати недійсними рішення загальних зборів власників Приватного підприємства "Кароля" № 7 від 09.08.2013р. в частині внесення змін до Статуту Приватного підприємства "Кароля", що пов'язані з виключенням ОСОБА_6 зі складу власників підприємства.

Відповідно до статей 33 та 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести належними та допустимими у справі доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст. 32 ГПК доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін.

У відповідності до положень ст.49 ГПК України, судові витрати по справі покладаються на сторони в рівних частинах.

Приписами ч.1 ст. 31 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" встановлено, що у разі постановлення судового рішення щодо скасування рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу про внесення змін до установчих документів юридичної особи або про визнання повністю або частково недійсними змін до установчих документів юридичної особи суд у день набрання законної сили судовим рішенням надсилає його юридичній особі - відповідачу для вжиття заходів до приведення установчих документів у відповідність із прийнятим судовим рішенням, а також державному реєстратору для внесення запису про судове рішення щодо скасування державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи.

За таких обставин рішення суду у день набрання ним законної сили слід направити державному реєстратору за місцем знаходження реєстраційної справи ПП "Кароля" для вчинення відповідних реєстраційних дій.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати недійсними рішення загальних зборів власників Приватного підприємства "Кароля" № 5 від 09.08.2013р. в частині виключення ОСОБА_6 зі складу власників підприємства.

3. Визнати недійсними рішення загальних зборів власників Приватного підприємства "Кароля" № 7 від 09.08.2013р. в частині внесення змін до Статуту Приватного підприємства "Кароля", що пов'язані з виключенням ОСОБА_6 зі складу власників підприємства.

4. В решті позовних вимог відмовити.

5. Стягнути з Приватного підприємства "Кароля" (13343, Житомирська область, Бердичівський район, с.Скраглівка, )

на користь ОСОБА_6 (Житомирська область, Бердичівський район, с.Скраглівка, вул. Чуднівська,47, ідентифікаційний номер НОМЕР_1)

- 609,00 грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 05.10.15

Суддя Сікорська Н.А.

Віддрукувати:

1- в спарву

2-відповідачу (згідно заяви наручно)