РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

"30" вересня 2015 р. Справа № 6/1000

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Петухов М.Г.

суддя Гулова А.Г. ,

суддя Маціщук А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача - ОСОБА_1 товариства з обмеженою відповідальністю "Буймир-Агропродукт"

на ухвалу господарського суду Житомирської області від 20.08.15 р. у справі № 6/1000

за скаргою ОСОБА_1 товариства з обмеженою відповідальністю "Буймир-Агропродукт"

на дії Відділу державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції

по справі № 6/1000 (суддя Терлецька - Байдюк Н.Я.)

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк"

до відповідача ОСОБА_1 товариства з обмеженою відповідальністю "Буймир-Агропродукт"

про стягнення 900 952,91 грн.

за участю представників сторін:

позивача (стягувача): не з'явився;

відповідача (боржника): ОСОБА_2

органу ДВС: не з'явився;

від ФОП ОСОБА_3: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 20.08.15 р. у справі №6/1000 скаргу ОСОБА_1 товариства з обмеженою відповідальністю "Буймир-Агропродукт" на дії ВДВС Житомирського РУЮ відхилено.

При прийнятті вищевказаної ухвали, суд першої інстанції виходив з того, що 05.04.2013р. державним виконавцем ВДВС Житомирського РУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №37413057, яке приєднано до зведеного виконавчого провадження №39989329. 28.11.2013 державним виконавцем проведено опис та арешт нерухомого майна боржника у присутності представника стягувача - ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк". 18.03.2014 на адресу відділу надійшов звіт №140303/006 про проведення незалежної оцінки нерухомого майна СТОВ "Буймир-Агропродукт". 23.09.2014 на адресу відділу надійшов звіт №130908/078 про проведення незалежної оцінки ринкової вартості комплексу нежитлових будівель та споруд СТОВ "Буймир-Агропродукт".

Судом першої інстанції встановлено, що представник СТОВ "Буймир-Агропродукт" звернувся до виконавчої служби із заявою про проведення рецензії звіту №130908/078 про оцінку вартості комплексу нежитлових будівель та споруд СТОВ "Буймир-Агропродукт" в лютому 2015 року після проведення торгів з реалізації цього майна та з пропуском встановленого Законом десятиденного строку для оскарження звіту в судовому порядку.

Зясовуючи питання щодо наявності правових підстав для задоволення скарги на дії органу ДВС, судом першої інстанції ураховано відповідні положення Закону України "Про виконавче провадження", Господарського процесуального кодексу України, Інструкції з організації примусового виконання рішень, розпорядження Кабінету Міністрів України від 01 квітня 2014 року №332-р "Про проведення експерименту із запровадження нової системи реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів", а також правову позицію, наведену у постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України".

Ураховуючи той факт, що боржник звернувся із заявою про проведення рецензії звіту №130908/078 про оцінку вартості комплексу нежитлових будівель та споруд з пропуском встановленого десятиденного строку для оскарження звіту, а сам директор боржника підтвердив, що особисто був ознайомлений з матеріалами виконавчого провадження, отримував відповідні документи, які надсилались на адресу боржника, був ознайомлений з результатами двох оцінок і не заперечував проти складання відділом ДВС Житомирського РУЮ акту опису та арешту і проти реалізації нерухомого майна СТОВ "Буймир-Агропродукт" за вартістю, зазначеної у звіті №130908/078, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність визначених законом підстав для задоволення скарги на дії органу ДВС.

Не погоджуючись із винесеною ухвалою суду першої інстанції, відповідач - ОСОБА_1 товариства з обмеженою відповідальністю "Буймир-Агропродукт" звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Житомирської області від 20.08.15 р. у справі №6/1000 та задоволити скаргу СТОВ "Буймир-Агропродукт" на дії Відділу державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції.

Скаржник вважає, що ухвала господарського суду є незаконною та такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

На підтвердження своїх доводів, скаржник вказує наступне:

в матеріалах справи відсутні будь-які документально підтверджені дані про наділення СТОВ «Буймир-Агропродукт» повноваженнями ОСОБА_4 на представлення інтересів боржника - юридичної особи;

відповідно до листа ВДВС Житомирського РУЮ (09.02.2015) у звязку із відсутністю на місці керівника боржника - ОСОБА_5, під час проведення виконавчих дій був залучений син останнього - ОСОБА_6. який на території товариства здійснював господарську діяльність. Копію акта опису та арешту майна боржника під підпис вручено зберігачу описаного майна - ОСОБА_6;

в матеріалах виконавчого провадження відсутні підтверджуючі документи, якими уповноважено ОСОБА_6 представляти інтереси боржника при здійсненні виконавчого провадження. Крім того, відображені у листах відомості ВДВС Житомирського РУЮ, що ОСОБА_6 є сином керівника підприємства не можуть бути прийняті до уваги, оскільки боржником за виконавчим документом - наказом №6/1000 є юридична особа, яка уповноважує фізичних осіб на представлення її інтересів;

враховуючи відмову у проведенні рецензування звіту, СТОВ «Буймир- Агропродукт» укладено договір №261/02.15 від 17.02.2015 про проведення незалежної оцінки ринкової вартості комплексу нежитлових будівель та споруд СТОВ "Буймир-Агропродукт". На виконання указаного правочину, СПД ОСОБА_7 складено рецензію на звіт №130908/078, що підтверджується актом прийому- передачі робіт від 15.04.2015;

відповідно до висновків рецензії, звіт про оцінку майна №130908/078 класифікується за ознакою третього абзацу пункту 67 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна та майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 №1440, як такий, що не повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, але може використовуватися з метою, визначеною у звіті, після виправлення зазначених недоліків;

ВДВС Житомирського РУЮ допущено порушення не лише ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження" в частині фактичної передачі копії звіту особі, що не є посадовою особою чи представником боржника, та Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 16.04.2014 року №656/5, оскільки не перевіривши повноваження особи, що прийняла на відповідальне зберігання майно боржника, отримала копію звіту про оцінку майна, фактично позбавлено права СТОВ «Буймир-Агропродукт» у встановлений строк подати заперечення проти визначеної вартості майна. В порушення п. 3 ч. 2 розділу II Тимчасового порядку, державним виконавцем не передавалось на реалізацію копії правовстановлювальних документів, що підтверджують право власності СТОВ «Буймир-Агропродукт» на арештоване майно;

з урахуванням того, що нерухоме майно СТОВ «Буймир - Агропродукт» було передано на реалізацію з порушенням Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 16.04.2014 № 656/5, неправомірною, необгрунтованою та передчасною слід вважати і саму підготовку до проведення електронних торгів з реалізації нерухомого майна: реєстраційний номер лота - 18986, дата проведення електронних торгів - 15.12.2014, стартова ціна продажу 408 268,67 грн.

Враховуючи наведені вище аргументи на підтвердження своєї правової позиції, скаржник вважає, що судом першої інстанції було неправомірно відмовлено в задоволенні скарги на дії органу ДВС, у зв'язку з чим оскаржувану ухвалу слід скасувати.

Від відділу державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідача, відповідно до якого просить оскаржувану ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

На спростування доводів, викладених в апеляційній скарзі, вказує наступне:

у звязку із перебуванням у відділі декількох відкритих виконавчих проваджень про стягнення з СТзОВ «Буймир-Агропродукт», 15.04.2013 державним виконавцем керуючись ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» приєднано до зведеного виконавчого провадження № 39989329., в ході якого винесено постанову про арешт коштів боржника, копії постанови направлені банківським установам для виконання, сторонам до відома;

23.08.2013 до відділу надійшла відповідь з реєстраційної служби Житомирського РУЮ, відповідно до якої за СТОВ «Буймир - Агропродукт» зареєстровано комплекс, що знаходиться за адресою: Житомирська область, Житомирський район, с. Буймир, вул. Лісова, буд. 1, загальною площею 2254,3 кв.м;

25.11.2013р. державним виконавцем на адресу боржника, яка зазначена у виконавчих документах, направлено лист про проведення виконавчих дій, а саме: Житомирський район, с. Буймир, вул. Лісова, 1;

у звязку з відсутністю іншого майна, на яке можливо звернути стягнення та з огляду на те, що іпотекодержатель не заперечував під час складання акту опису та арешту майна боржника, 28.11.2053 здійснено виїзд за юридичною адресою СТОВ «Буймир - Агропродукт» і проведено опис та арешт нерухомого майна боржника у присутності представника стягувача - ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк»;

у зв'язку із відсутністю на місці керівника, боржника - ОСОБА_5, який зі слів сина, був відсутній на території Житомирської області під час проведення виконавчих дій, був залучений син останнього ОСОБА_6, який на території товариства здійснював господарську діяльність. Копію акта опису та, арешту майна боржника у відповідності до п. 4.2.5 Інструкції з організації примусового виконання рішень, під підпис вручено зберігачу описаного майна, сину керівника боржника - ОСОБА_6, для передачі безпосередньому керівнику товариства до відома та можливості оскарження;

04.09.2014 рожу у звязку із закінченням терміну дії звіту № 140303/006, державним виконавцем відповідно до ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про призначення субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні;

копію звіту №130908/078 про проведення незалежної оцінки ринкової вартості комплексу нежитлових будівель та споруд СТОВ «Буймир - Агропродукт» сторонами виконавчого провадження отримано, про що є відмітки на звіті №130908/078 та поштові повідомлення про вручення, при цьому, сторонами жодних заперечень подано не було;

13.11.2014 відділом державної виконавчої служби направлено документи на реалізацію арештованого нерухомого майна (комплекс будівель та споруд), належного ОСОБА_1 товариству з обмеженою відповідальністю «Буймир-Агропродукт»;

з метою виконання рішення Господарського суду Житомирської області у справі №6/1000, державним виконавцем було винесено постанови від 27.12.2013 року та 04.09.2014 року про призначення субєкта оціночної діяльності - ФОП ОСОБА_3 для проведення незалежної оцінки нерухомого майна СТОВ Буймир-Агропродукт, внаслідок чого субєктом оціночної діяльності проведено оцінкута складено звіти №140303/006 від 18.03.2014 року та №130908/078 від 24.09.2014 року;

у разі, коли сторона виконавчого провадження не реалізувала своє право оскарження звіту субєкта оціночної діяльності в передбачений законом строк, цей звіт про оцінку майна набуває чинності і є підставою для реалізації майна з прилюдних торгів за початковою ціною, визначеною у звіті (частина пята статті 58, частина третя статті 62 Закону України «Про виконавче провадження»);

на момент проведення виконавчих дій, що повязані з реалізацією майна боржника, директором (виконавчим органом) СТОВ "Буймир - Агропродукт» був - ОСОБА_5, який був повідомлений про проведення виконавчих дій та заперечень не подавав. Вказане підтверджує у своїх заявах і сам директор боржника;

виконавчі дії проводились в період з квітня 2013 по грудень місяць 2014, а довіреності на представлення інтересів товариства були видані: 19 січня 2015 року - гр. ОСОБА_8 та гр. ОСОБА_9; 25 лютого 2015 року - гр. ОСОБА_8, гр. ОСОБА_9 та ОСОБА_10 Тобто, такі особи не залучались жодним чином до виконавчих дій та не могли бути проінформовані про стан справ в період проведення виконавчих дій;

за результатами виконаної оцінки майна складено звіт оцінки вказаного майна, який директором товариства ОСОБА_5 не оскаржувався у звязку із відсутністю заперечень та зауважень до нього, а майно СТОВ «Буймир-Агропродукт», яке було предметом оцінки, реалізоване на прилюдних торгах, а отже підстави оскаржувати звіт про оцінку майна після проведення торгів відсутні з огляду на пропущені строки його оскарження. При цьому, у дійсного на момент проведення торгів директора товариства не було претензій і зауважень до такого звіту оцінки майна товариства.

Стягувач та субєкт оціночної діяльності не скористалися своїм процесуальним правом щодо подання відзиву на апеляційну скаргу відповідача, що у відповідності до ч. 2 ст. 96 ГПК України не перешкоджає перегляду рішення місцевого господарського суду.

29 вересня 2015 року на адресу суду апеляційної інстанції від директора ТОВ "Чотири стихії" (переможця електронно - прилюдних торгів з реалізації арештованого майна СТОВ "Буймир-Агропродукт") надійшла заява, відповідно до якої підтримує правову позицію органу ДВС (Т.5, а.с. 215-219). Між тим, зазначає, що за результатами розгляду скарги на дії державних виконавців у справі № 6/1000 обєктивно встановлені обставини, що виключають задоволення скарги, яка заявлена ОСОБА_8 і ОСОБА_9 з підстав, що не відповідають дійсності. Пояснення директора ОСОБА_5 та наявні в матеріалах справи документи спростовують доводи скарги, так, зокрема, у судовому засіданні директор ОСОБА_5 предявив звіт про оцінку майна, що підвереджує факт його отримання, а також спростовує доводи ОСОБА_8 і ОСОБА_9 про те, що директор не знав про проведену оцінку і передачу майна на реалізацію, про вчинення виконавчих дій та наявність виконавчого провадження. Також звертає увагу на те, що арештоване майно боржника було реалізоване за результатами прилюдних торгів, внаслідок чого переможцем торгів - ТОВ «Чотири стихії» були сплачені грошові кошти за вказане майно. А, відтак, особи, які оскаржують дії державного виконавця з пропущенням встановлених строків, намагаються оскаржити правомірність реалізації майна товариства-боржника, що порушує права та законні інтереси набувача такого майна - ТОВ «Чотири стихії». З огляду на вказане, наголошує на тому, що субєкт оціночної діяльності виконав оцінку майна, за результатами якої склав звіт оцінки арештованого майна боржника. Вказаний звіт директором товариства ОСОБА_5 не оскаржувався у звязку із відсутністю заперечень та зауважень щодо цього звіту, а майно СТОВ «Буймир- Агропродукт», яке було предметом оцінки, реалізоване на прилюдних торгах, а тому підстави оскаржувати звіт про оцінку майна після проведення торгів відсутні.

30 вересня 2015 року в судовому засіданні Рівненського апеляційного господарського суду представник скаржника підтримав доводи, наведені в апеляційній скарзі, стверджує, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали було порушено норми матеріального та процесуального права. З огляду на вказане, вважає, що ухвалу господарського суду Житомирської області від 20.08.15 р. у справі №6/1000 слід скасувати та задоволити скаргу СТОВ "Буймир-Агропродукт" на дії Відділу державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції.

Представиники органу ДВС, стягувача та ФОП ОСОБА_11 в судове засідання не з'явилися.

Враховуючи приписи ст.ст. 101,102 ГПК України про межі та строки перегляду справ в апеляційній інстанції, той факт, що всі учасники судового процесу були належним чином та своєчасно повідомлені про дату, час та місце судового засідання, про що свідчать поштові повідомлення, направлені останнім (а.с. 210-212), а також те, що явка представників сторін, органу ДВС та суб'єкта оціночної діяльності в судове засідання обов'язковою не визнавалася, колегія суддів визнала за можливе здійснювати розгляд апеляційної скарги за відсутності представників органу ДВС, стягувача та ФОП ОСОБА_11

Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, заслухавши пояснення представника скаржника, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні оскаржуваної ухвали норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржувану ухвалу залишити без змін, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено та як підтверджується матеріалами справи, рішенням господарського суду Житомирської області від 22.01.2010 задоволено позовні вимоги Відкритого акціонерного "Всеукраїнський акціонерний банк", стягнуто із СТОВ "Буймир-Агропродукт" 891865,85грн. заборгованості за кредитним договором, 8918,66грн. сплаченого державного мита і 309,35 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу (Т.1, а.с. 100-101).

На виконання вказаного рішення 05.02.2010 господарським судом Житомирської області видано наказ №6/1000 (Т.1, а.с. 102).

21.04.2015р. на адресу суду першої інстанції від ОСОБА_1 товариства з обмеженою відповідальністю "Буймир-Агропродукт" надійшла скарга на дії ВДВС Житомирського РУЮ, за підписом представника ОСОБА_8 (Т.1, а.с 108-111).

У наведеній скарзі скаржник просить суд поновити строк на оскарження дій BДBC Житомирського РУЮ, прийняти до розгляду скаргу на дії ВДВС Житомирського РУЮ; визнати недійсним звіт про проведення незалежної оцінки вартості комплексу нежитлових будівель та споруд СТОВ "Буймир-Агропродукт", розташованих за адресою: с. Буймир, вул. Лісова, 1, Лісова, 1а, Житомирський район Житомирської області №130908/078, складений фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3; визнати незаконними вчинені в рамках примусового виконання наказу господарського суду Житомирської області від 05.02.2010 у справі № 6/1000 дії ВДВС Житомирського РУЮ в частині підготовки для проведення реалізації нерухомого майна, що перебуває у власності СТОВ "Буймир-Агропродукт" та розташоване за адресою: с. Буймир, вул. Лісова, 1, Лісова, 1а, Житомирський район, Житомирської області, документів, передбачених Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, і направлення їх до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області.

Скарга мотивована тим, що в порушення вимог закону виконавча служба під час опису та арешту майна СТОВ "Буймир-Агропродукт" описане і арештоване майно передала на зберігання сторонній особі, сину директора ОСОБА_6, який не мав відповідних повноважень. Звіт про оцінку майна боржник не отримував, що позбавило можливості вчасно його оскаржити. Виконавча служба відмовила в проведенні рецензування звіту. СТОВ "Буймир-Агропродукт" з власної ініціативи уклав договір на проведення рецензування звіту з ФОП ОСОБА_7 Недоліки оскаржуваного звіту №130908/078 викладені в долученій до скарги рецензії.

7 травня 2015 року боржник звернувся до суду першої інстанції із заявою (за підписом ОСОБА_6, уповноваженого вчиняти юридично значимі дії в інтересах товариства згідно довіреності від 29.04.2015р., виданої директором СТОВ "Буймир-Агропродукт" терміном на один рік) про відкликання скарги, поданої в порядку ст. 121 2 ГПК України від 23.04.2015р. (Т. 2, а.с. 1-3).

У наведеній заяві повідомляє, що відомості, викладені в скарзі, поданій до господарського суду Житомирської області від імені СТОВ "Буймир-Агропродукт" її представником, довіреність на імя якого скасовано 29.04.2015р., є помилковими, оскільки спростовуються заявою директора СТОВ "Буймир-Агропродукт" ОСОБА_5 (вих. № 24 від 29.04.2015р.), у якій вказав, що особисто був ознайомлений з матеріалами виконавчого провадження, отримував відповідні документи, які надсилались на адресу боржника, був ознайомлений з результатами двох оцінок і не заперечував проти складання відділом ДВС Житомирського РУЮ 28.11.2013р. акта опису та арешту майна і проти реалізації нерухомого майна СТОВ "Буймир-Агропродукт" за вартістю, зазначеною у звіті №130908/078.

У долученій до матеріалів справи заяві (вих. № 24 від 29.04.2015р.), за підписом директора, директор СТОВ "Буймир-Агропродукт" повідомив, з поміж іншого, про те, що не заперечував проти надання відділом ДВС Житомирського районного управління юстиції 28.11.2013р. акта опису й арешту майна, що належить на праві власності СТОВ "Буймир-Агропродукт", і погоджувався на призначення ОСОБА_6 зберігачем цього майна і не заперечував проти реалізації цього майна на електронних прилюдних торгах (Т.2. а.с. 5).

У заяві вих. № 6 від 29.04.2015р. директор СТОВ "Буймир-Агропродукт" повідомив, що з 29 квітня 2015 року відміняє довіреність на представництво інтересів СТОВ "Буймир-Агропродукт", виданої 19.01.2015 року директором СТОВ "Буймир-Агропродукт" на імя громадянина ОСОБА_8, а також повідомив, що будь-які довіреності видані ним як директором на імя ОСОБА_8 після 29 квітня 2015 року є нікчемними та недійсними з моменту їх видачі (Т. 2, а.с. 6).

Відповідно до заяви від 13.05.2015р. директор СТОВ "Буймир-Агропродукт" підтвердив, що всі подані документи представниками ОСОБА_6 та ОСОБА_12 до адмініставртивного та господарського суду є дійсними та виданими директором без фізичного та морального тиску, відповідають волі останнього (Т.2. а.с. 30).

Згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців станом на 14.05.2015р. у графі «прізвище, імя, по батькові, дата обрання (призначення) осіб, які обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та інші дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи» зазначено: ОСОБА_5, 27.04.2009р. керівник, ОСОБА_5, 27.04.2009 підписант, ОСОБА_5 голова комісії з припинення або ліквідатор (Т.2, а.с. 33-38).

У письмових пояснення ФОП ОСОБА_3 від 12.08.2015р. зазначено, що згідно заяви директора СТОВ "Буймир-Агропродукт" ОСОБА_5 від 29.04.2014р. останній був особисто ознайомлений із звітом про проведення незалежної оцінки вартості комплексу нежитлових будівель та споруд СТОВ "Буймир-Агропродукт" , який був надісланий ВДВС Житомирського РУЮ 09.04.2013р. та безпосередньо погодився із вказаним звітом , що виключає подальше його рецензування та зобовязує орган ДВС вчинити дії щодо публічної реалізації обєкта нерухомого майна (Т.5, а.с. 140).

Як убачається із копій матеріалів виконавчого провадження та відзивів органу ДВС на скаргу боржнка, приєднаних до матеріалів справи (Т.2, а.с. 82-89, 124-131, Т.3), слідує, що 05.04.2013 державним виконавцем ВДВС Житомирського РУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №37413057. 15.04.2013 виконавче провадження №37413057 приєднано до зведеного виконавчого провадження №39989329. 28.11.2013 державним виконавцем проведено опис та арешт нерухомого майна боржника у присутності представника стягувача - ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк". У зв'язку із відсутністю на місці керівника боржника ОСОБА_5, який зі слів сина, був відсутній на території Житомирської області, під час проведення виконавчих дій був залучений син останнього ОСОБА_6, який на території товариства здійснював господарську діяльність, орендуючи майно товариства.

Копію акта опису та арешту майна боржника у відповідності до п. 4.2.5 Інструкції з організації примусового виконання рішень під підпис вручено зберігачу описаного майна ОСОБА_6 (Т.4, а.с. 124).

27.12.2013 державним виконавцем винесено постанову про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

18.03.2014 на адресу відділу надійшов звіт №140303/006 про проведення незалежної оцінки нерухомого майна СТОВ "Буймир-Агропродукт". Копії звіту за вих. №3779 від 19.03.2014 року рекомендованим листом направлені сторонам виконавчого провадження. 31.03.2013 отримано відповідь від стягувана - ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" про погодження оцінки описаного та арештованого майна боржника.

Однак, як пояснив представник ВДВС, майно не було передане на реалізацію у зв'язку із введенням на території Житомирської області системи електронних торгів арештованим майном.

У зв'язку із закінченням терміну дії звіту № 140303/006, державним виконавцем 04.09.2014р. винесено постанову про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні (Т.3, а.с. 57-58).

23.09.2014 на адресу відділу надійшов звіт №130908/078 про проведення незалежної оцінки ринкової вартості комплексу нежитлових будівель та споруд СТОВ "Буймир-Агропродукт", розташованих за адресою: Житомирська область, Житомирський район, с. Буймир, вул. Лісова, 1, 1а. Копії звіту за вих. №17947 від 24.09.2014 рекомендованим листом направлені сторонам виконавчого провадження (Т.4, а.с. 59-64).

В матеріалах справи наявна копія листа № 17947 від 24.09.2014р., адресованого сторонам виконавчого провадження, відповідно до якого Державна виконавча служба Житомирського районного управління юстиції повідомила, що направляє копію висновку зі звіту №130908/078 від 23.09.2014р. у т.ч. і боржнику СТОВ "Буймир-Агропродукт" (Т. 3, а.с. 59).

На підтвердження вказаного факту, до матеріалів справи долучено завірені копії рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, відповідно до яких звіт вручено стягувачеві 25.09.2014р., а боржнику - 03.10.2014р. (Т.3, а.с. 63-64).

При цьому, директор боржника ОСОБА_5, який залишався директором і на час розгляду сарги на дії ДВС судом першої інстанції до 02.06.2015р., у письмових поясненнях (заява від 7 травня 2015 року та від 29 квітня 2015 року - Т.2, а.с. 1-3, 5) повідомляє, що був ознайомлений та згідний з результатами двох оцінок комплексу нерухомого майна і не заперечував щодо складання органом ДВС акта опису й арешту майна, та реалізації цього майна на електронно - прилюдних торгах. Наведена позиція також стверджується протоколом судового засідання суду першої інстанції від 20.08.2015р. та ухвалою суду від 20.08.2015р. у справі № 6/1000 (Т.5, а.с. 172-176).

13.11.2014 відділом державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції пакет документів для реалізацію арештованого нерухомого майна СТОВ "Буймир-Агропродукт" направлено начальнику ДВС Головного управління юстиції у Житомирській області.

15.12.2014 торги з реалізації арештованого майна СТОВ "Буймир-Агропродукт" лот №18986 відбулися.

23.02.2015 згідно протоколу проведення електронних торгів № 49331 від 10.02.2015 по лоту № 18986 на депозитний рахунок ВДВС надійшли кошти в сумі 387855,24грн. від переможця торгів, учасника № 6 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Чотири стихії".

Переглядаючи оскаржену ухвалу суду першої інстанції на предмет відповідності вимогам діючого законодавства та, зясовуючи питання щодо наявності підстав для задоволення скарги на дії органу ДВС, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до п. 21 ч. 1 ст. 106 ГПК України окремо від рішення місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали місцевого господарського суду про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів Державної виконавчої служби.

Згідно з ч. 5 ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Стаття 115 Господарського процесуального кодексу України визначає, що рішення господарського суду, які набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно з ч. 1 ст. 116 ГПК України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Наказ видається стягувачеві або надсилається йому після набрання судовим рішенням законної сили. Накази про стягнення судового збору надсилаються до місцевих органів державної податкової служби.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, в тому числі наказів господарських судів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ч. 1 ст. 121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Предметом оскарження згідно скарги боржника на дії органу ДВС виступає звіт про проведення незалежної оцінки вартості комплексу нежитлових будівель та споруд СТОВ "Буймир-Агропродукт", розташованих за адресою: с. Буймир, вул. Лісова, 1, Лісова, 1а, Житомирський район Житомирської області №130908/078.

Пунктом 9.10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" визначено правову позиції, згідно з якою визначення вартості, оцінка майна боржника (стаття 58 Закону України "Про виконавче провадження") є процесуальною дією державного виконавця, незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець чи залучений ним суб'єкт оціночної діяльності) здійснювала відповідні дії, так само як і від того, ким здійснювалося рецензування звіту про оцінку майна. Тому сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати таку оцінку, визначену за результатами рецензування, до господарського суду в процесуальному порядку, передбаченому статтею 121-2 ГПК.

Поряд з цим, у вказаному пункті зазначено, що у розгляді скарг стягувача чи боржника на дії органу Державної виконавчої служби, пов'язані з арештом і вилученням майна та його оцінкою, господарський суд перевіряє відповідність цих дій приписам статей 57, 58 Закону України "Про виконавче провадження".

Пунктом 9.13 вищевказаної Постанови визначено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

У відповідності до положень ч. ч. 1, 2, 3, 6 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" для з'ясування та роз'яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності - кількох експертів або спеціалістів), а для оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання.

Експерт або спеціаліст зобов'язаний надати письмовий висновок, а суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання - письмовий звіт з питань, що містяться в постанові державного виконавця, а також надати усні рекомендації щодо дій, які виконуються за його присутності.

Копії постанови державного виконавця про призначення у виконавчому провадженні експерта, спеціаліста або суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання надсилаються сторонам у триденний строк з дня її винесення.

Як стверджується матеріалами справи, на виконання вказаних вище норм закону, державним виконавцем відповідними постановами було призначено субєктів оціночної діяльності субєктів господарювання для участі у виконавчому провадженні.

Статтею 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" визначено, що оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

Згідно з ч. 3 ст. 12 цього ж Закону акт оцінки майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна, здійсненої суб'єктом оціночної діяльності - органом державної влади або органом місцевого самоврядування самостійно. Якщо процедурами з оцінки майна для складання акта оцінки майна передбачене попереднє проведення оцінки майна повністю або частково суб'єктом оціночної діяльності-суб'єктом господарювання, звіт про оцінку такого майна додається до акта оцінки майна. Акт оцінки майна підлягає затвердженню керівником органу державної влади або органу місцевого самоврядування.

Приписами статті 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" визначено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності.

Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна.

Акт оцінки майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна, здійсненої суб'єктом оціночної діяльності - органом державної влади або органом місцевого самоврядування самостійно. Якщо процедурами з оцінки майна для складання акта оцінки майна передбачене попереднє проведення оцінки майна повністю або частково суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, звіт про оцінку такого майна додається до акта оцінки майна. Акт оцінки майна підлягає затвердженню керівником органу державної влади або органу місцевого самоврядування.

Зміст, форма, порядок складання, затвердження та строк дії акта оцінки майна встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до наведених вище положень чинного законодавства було проведено оцінку вартості арештованого майна боржника.

Так, в матеріалах справи міститься звіт №130908/078 про проведення незалежної оцінки ринкової вартості комплексу нежитлових будівель та споруд СТОВ "Буймир-Агропродукт", розташованих за адресою: Житомирська область, Житомирський район, с. Буймир, вул. Лісова, 1, 1а, який є предметом оскарження відповідно до скарги на дії органу ДВС та копії якого за вих. №17947 від 24.09.2014 рекомендованим листом направлені сторонам виконавчого провадження.

Приписами статті 58 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено процедуру визначення вартості, оцінки майна боржника.

Так, згідно з ч. 1 ст. 58 вказаного Закону, визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно або якщо боржник чи стягувач заперечує проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна. Витрати, пов'язані з призначенням суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, несе сторона, яка оспорює вартість майна, визначену державним виконавцем (ч. 2 ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до ч. 3 ст. 58 цього Закону державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем.

Згідно з ч. 4 ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження" у разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. Витрати, пов'язані з рецензуванням звіту, несе сторона, яка заперечує проти результатів оцінки. У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Положеннями частини 5 статті 58 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Таким чином, Законом надано сторонам право звернутися із заявою до органу ДВС про призначення рецензування звіту про оцінку майна у разі незгоди із результатами такої оцінки.

При цьому, Закон України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" визначає вимоги щодо рецензування звіту про оцінку майна.

З огляду на встановлений факт закінчення шестимісячного терміну дії звіту №140303/006, складеного за результатами попередньої оцінки майна, державним виконавцем винесено постанову про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні ОСОБА_3, яким проведено повторну оцінку майна та складено звіт №130908/078.

В силу приписів статті 13 зазначеного вище Закону рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб'єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна).

Рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), якщо зазначена оцінка погоджується, затверджується або приймається органом державної влади або органом місцевого самоврядування, є обов'язковим.

Якщо письмовим запитом про необхідність проведення рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) встановлюється вимога щодо надання висновку про вартість майна, така вимога задовольняється шляхом проведення оцінки майна. У цьому випадку рецензент здійснює або забезпечує здійснення оцінки майна в порядку, встановленому нормативно-правовими актами з оцінки майна.

Рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) оцінювачем, який працює в органі державної влади, на запити органів державної влади або у зв'язку з виконанням своїх посадових обов'язків здійснюється в межах повноважень, визначених посадовими інструкціями. Якщо запитом органу державної влади передбачено надання висновку про вартість майна і підготовка зазначеного висновку вимагає проведення незалежної оцінки, органи державної влади забезпечують її проведення у порядку, встановленому цим Законом.

В інших випадках рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на платній основі.

Аналогічні положення містяться в Національному стандарті № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 р. № 1440, який є обов'язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб'єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна.

Згідно з пунктом 62 Національного стандарту № 1 рецензування звіту про оцінку майна здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та осіб, які заінтересовані у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб'єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (далі - рецензенти).

Так, відповідно до пункту 63 Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" рецензування полягає у неупередженому об'єктивному розгляді оцінки майна особою, яка не має особистої матеріальної або іншої заінтересованості в результатах такої оцінки, відповідно до напряму та спеціалізації її кваліфікаційного свідоцтва.

Наведені вище приписи діючого законодавства регламентують порядок проведення рецензування звіту про оцінку майна. Так, передумовою для здійснення рецензування є письмовий запит сторони, яка не згідна з результатами попередньо проведеної оцінки майна.

Отже, законом надано сторонам право на звернення із вимогою про проведення рецензування звіту про оцінку майна. Стаття 13 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" за своєю правовою природою є диспозитивною, оскільки не зобовязує, а надає право стороні звернутися із відповідною вимогою до державного виконавця. За таких обставин, сторона у разі звернення повинна обґрунтувати свої вимоги.

З приводу посилання скаржника на те, що останній не був проінформований про звіт №130908/078 від 23.09.2014 року, складений за результатами повторної оцінки нерухомого майна, оскільки матеріали справи справи не містять доказів надсилання звіту боржнику чи його вручення представнику, то колегія суддів зауважує, що такі доводи спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, як то лист Державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції за № 17947 від 24.09.2014р., який адресовано сторонам виконавчого провадження, копіями рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення боржнику та стягувачеві (Т.3, а.с. 59-64), а також письмовими поясненнями з даного приводу самого директора СТОВ "Буймир-Агропродукт" ОСОБА_5

Окрім того, безпідставними є твердження апелянта і в тій частині, що директор СТОВ "Буймир-Агропродукт" - ОСОБА_5 не був уповноважений діяти в інтересах боржника на момент проведення відповідних виконавчих дій, так як станом на 21 квітня 2015 року (момент подання скарги на дії органу ДВС) втратив статус директора підприємства.

Наведені твердження скаржника спростовуються Витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців станом на 14.05.2015р. та 02.06.2015р., згідно яких керівником СТОВ "Буймир-Агропродукт" є ОСОБА_5 (Т.2, а.с. 33-38, 60).

При цьому, протоколом загальних зборів засновників ОСОБА_1 товариства з обмеженою відповідальністю "Буймир - Агропродукт" від 02.06.2015р. прийнято рішення про звільнення за власним бажанням з 12 травня 2015 року ОСОБА_5 з посади директора СТОВ "Буймир-Агропродукт" та призначення з 02 червня 2015 року на посаду директора СТОВ "Буймир-Агропродукт" ОСОБА_9 (Т.2, а.с. 103-106). Так, згідно Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців станом на 25.06.2015р. керівником СТОВ "Буймир-Агропродукт" є ОСОБА_9 (Т.2, а.с. 99-100).

За приписами статті 30 ГПК України в судовому процесі можуть брати участь посадові особи та інші працівники підприємств, установ, організацій, державних та інших органів, коли їх викликано для дачі пояснень з питань, що виникають під час розгляду справи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, брати участь в огляді та дослідженні доказів.

Зазначені особи зобов'язані з'явитись до господарського суду на його виклик, сповістити про знані їм відомості та обставини у справі, подати на вимогу господарського суду пояснення в письмовій формі.

Відтак, з пояснень ОСОБА_5 (який перебував у статусі директора боржника станом на момент звернення зі скаргою на дії органу ДВС) та поданих останнім заяв, вбачається, що повноваження представників боржника в частині подання скарги на дії органу ДВС є спростованими з огляду на відкликання директором підприємства виданих на їхнє імя довіреностей. Поряд з тим, директор боржника не заперечує, що був проінформований з матеріалами виконавчого провадження, проведеними оцінками арештованого майна, за результатами яких складено відповідні звіти. Відтак, наведені факти в сукупності вказують на те, що боржник СТОВ "Буймир-Агропродукт" був повідомлений та погодився із результатами проведеної оцінки згідно звіту №130908/078, а тому підстави для призначення рецензування звіту майна відсутні.

Вказане вище засвідчує, що боржник чи уповноважений у встановленому законом порядку представник останнього не звернувся із письмовим запитом у визначений Законом 10 денний термін щодо проведення рецензування звіту, складеного за результатами повторної оцінки майна. З огляду на вказане, не виникає сумнів у правомірності проведених державним виконавцем дій у межах зведеного виконавчого провадження № 39989329.

На підставі вказаного, судова колегія зазначає, що висновок суду першої інстанції стосовно відмови у задоволенні скарги на дії органу ДВС є цілком обґрунтованим та таким, що не суперечить закону.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на викладене вище, судова колегія не приймає до уваги доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, оскільки останні не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та суперечать положенням чинного законодавства.

За наведених вище підстав, колегією суддів не встановлено порушень або неправильного застосування норм процесуального чи матеріального права судом першої інстанції, які можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали в порядку статті 104 ГПК України.

Враховуючи вищевивказане, ухвалу господарського суду Житомирської області від 20.08.15 р. у справі №6/1000 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 товариства з обмеженою відповідальністю "Буймир-Агропродукт" - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-106 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу господарського суду Житомирської області від 20.08.15 р. у справі №6/1000 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 товариства з обмеженою відповідальністю "Буймир-Агропродукт" - без задоволення.

2. Справу № 6/1000 надіслати господарському суду Житомирської області.

Головуючий суддя Петухов М.Г.

Суддя Гулова А.Г.

Суддя Маціщук А.В.