ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2015 р. Справа № 911/3258/15

Господарський суд Київської області у складі судді Зайця Д.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Київенерго», м. Київ

до Державного підприємства «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця», Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка

про стягнення 202172,75 грн.

секретар судового засідання Шніт О.М.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність №91/2015/08/31-6 від 31 серпня 2015 року);

від відповідача: ОСОБА_2 (довіреність №50 від 14 січня 2015 року);

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Київенерго» (далі - позивач) звернулося до господарського суду Київської області з позовом до Державного підприємства «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» (далі - відповідач) про стягнення 202172,75 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору про постачання теплової енергії у гарячій воді за №8363037 від 1 липня 2001 року, а саме, відповідач не сплатив грошові кошти за спожиту теплову енергію, в результаті чого за ним утворилась заборгованість в розмірі 123984,86 грн. Додатково, за прострочення виконання зобовязання позивач нарахував відповідачу 3% річних в розмірі 8637,15 грн. та інфляційні втрати в розмірі 69550,74 грн.

Провадження у справі порушено відповідно до ухвали господарського суду Київської області від 30 липня 2015 року та призначено справу до розгляду на 19 серпня 2015 року.

Відповідно до ухвали суду від 19 серпня 2015 року розгляд справи на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України відкладено на 29 вересня 2015 року.

Представник відповідача не подав до суду відзиву на позовну заяву, однак, 21 вересня 2015 року через канцелярію суду подав заяву про розстрочку виконання рішення суду.

29 вересня 2015 року відповідно до ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Акціонерною енергетичною компанією «Київенерго», правонаступником якої є Публічне акціонерне товариство «Київенерго» (за договором енергопостачальна організація) та Агрокомбінатом «Пуща-Водиця», правонаступником якого є Державне підприємство «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» (за договором абонент) 1 липня 2011 року укладено договір про постачання теплової енергії у гарячій воді за №8363037.

Пунктом 1.1 договору встановлено, що предметом цього договору є постачання, користування та своєчасна сплата в повному обсязі спожитої теплової енергії у гарячій воді на умовах, передбачених цим договором.

Пунктом 2.2.1 договору передбачено, що енергопостачальна організація зобовязується постачати теплову енергію у вигляді гарячої води на потреби: опалення та вентиляцію в період опалювального сезону; гарячого водопостачання протягом року; в кількості та в обсягах згідно з додатком №1 до цього договору.

Відповідно до пункту 2.3.2 договору, абонент зобовязується виконувати умови та порядок оплати в обсягах і в терміни, які передбачені в додатку №4 до договору.

1 липня 2001 року між позивачем та відповідачем підписано додаток №4 до договору «Порядок розрахунків за теплову енергію».

Згідно пункту 2 додатку №4, абонент до початку розрахункового періоду (місяця) сплачує енергопостачальній організації вартість заявленої у договорі кількості теплової енергії на розрахунковий період, з урахуванням сальдо розрахунків на початок місяця.

Пунктом 3 додатку №4 передбачено, що в разі, якщо абонент розраховується за показниками приладів обліку: - при перевищенні фактичного використання теплової енергії понад заявленого та сплаченого до початку розрахункового періоду, ця кількість перевищення самостійно сплачується абонентом не пізніше 28 числа поточного місяця; у випадку, якщо фактичне використання теплової енергії нижче від заявленого та сплаченого до початку розрахункового періоду, сальдо розрахунків визначається за фактичними показниками приладів обліку.

Відповідно до пункту 5 додатку №4, абонент щомісячно з 12 до 15 числа самостійно отримує в районному відділі теплозбуту №8, за адресою: вул. Довженка, 2, табуляграму фактичного споживання теплової енергії за попередній період, акт звірки на початок розрахункового періоду.

Судом встановлено, що відповідач взяті на себе зобовязання за договором не виконав належним чином, в результаті чого за ним утворилась заборгованість у розмірі 123984,86 грн. за спожиту теплову енергію в період з 1 грудня 2011 року по 1 травня 2015 року, що підтверджується обліковими картками (табуляграмами) (том 1, а.с. 36-54).

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Судом оглянуто оригінали документів, залучених до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно приписів статей 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України, передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 714 Цивільного кодексу України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Об'єктом договору постачання енергетичними та іншими ресурсами може виступати електрична і теплова енергія, природній газ, вода, нафта та інші ресурси, які надаються споживачеві (абонентові) через приєднану мережу електропроводів, трубопроводів тощо.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Станом на день прийняття рішення у справі відповідач не розрахувався з позивачем за спожиту теплову енергію у повному обсязі. Зазначений факт відповідачем не спростовано. Розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам справи. Вимога позивача про стягнення з відповідача 123984,86 грн. заборгованості за спожиту теплову енергію підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Нараховані позивачем 3% річних у сумі 8637,15 грн. (за період з 1 січня 2012 року по 31 квітня 2015 року) та інфляційні втрати у сумі 69550,74 грн. (за період з 1 січня 2012 року по 31 квітня 2015 року), розрахунок яких додано до позовної заяви, є обґрунтованими, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню повністю.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно п. 6 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Відповідач надав суду заяву про розстрочку виконання рішення суду, в якій просить розстрочити рішення суду на два роки щомісячними платежами з 1 листопада 2015 року.

Підставою для розстрочення або відстрочки виконання рішення суду можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення суду чи роблять його виконання неможливим у термін або встановлений господарським судом способом.

Відповідно до п. 7.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року за №9, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

При цьому, згоди сторін на вжиття зазначених заходів, не потрібно і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

В обґрунтування заяви про розстрочку виконання рішення суду відповідач зазначив наступне.

З 2012 року на виконання наказу Органу управління ДП «Агрокомбінат «Пуща-Водиця» - Міністерства аграрної політики та продовольства України №509 від 15 вересня 2012 року, розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) №1725 від 3 жовтня 2012 року «Про прийняття безоплатно житлового фонду, обєктів соціальної сфери, зовнішніх інженерних мереж, відокремлених обєктів комунального призначення та електролічильників ДП НДВА «Пуща-Водиця» до комунальної власності територіальної громади міста Києва» намагається передати численний відомчий житловий фонд, зокрема на потреби якого, постачалась теплова енергія за умовами договору №8363037 від 1 липня 2001 року.

Станом на 1 серпня 2015 року заборгованість мешканців зазначеного відомчого житлового фонду становить 469302,03 грн. і ДП «Агрокомбінат «Пуща-Водиця» намагається стягувати заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги в судовому порядку, однак судові рішення щодо значної кількості боржників не виконуються. Також з ДП «Агрокомбінат «Пуща-Водиця» не розрахувались і мешканці вже переданого до Комунальної власності територіальної громади міста Києва (Подільський та Оболонський райони м. Києва) відомчого житлового фонду, заборгованість яких перед відповідачем до передачі житлового фонду становить 772772,66 грн.

ДП «Агрокомбінат «Пуща-Водиця» є державним сільськогосподарським підприємством і на даний час знаходиться в скрутному фінансовому становищі. Підприємство намагається не зупиняти виробництво, поставляє продукцію в зону АТО, своєчасно сплачує податки до місцевих бюджетів та виплачує заробітну плату понад 300 працівникам підприємства.

Приймаючи до уваги клопотання відповідача, доводи позивача, матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, суд вважає за можливе клопотання відповідача задовольнити частково та надати відповідачу розстрочку виконання судового рішення на один рік, починаючи з 1 листопада 2015 року.

Судові витрати відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» (08131, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Софіївська Борщагівка, вул. Леніна, 63, код 00849296) на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (01001, м. Київ, площа ОСОБА_3, 5, код 00131305) 123984 (сто двадцять три тисячі девятсот вісімдесят чотири) грн. 86 коп. заборгованості, 8637 (вісім тисяч шістсот тридцять сім) грн. 15 коп. 3% річних, 69550 (шістдесят дев'ять тисяч пятсот пятдесят) грн. 74 коп. інфляційних втрат та 4043 (чотири тисячі сорок три) грн. 46 коп. судового збору, що всього складає 206216 (двісті шість тисяч двісті шістнадцять) грн. 21 коп. з розстрочкою виконання на 12 місяців зі щомісячною сплатою за наступним графіком:

- до 1 листопада 2015 року 17184,00 грн.;

- до 1 грудня 2015 року 17184,00 грн.;

- до 1 січня 2016 року 17184,00 грн.;

- до 1 лютого 2016 року 17184,00 грн.;

- до 1 березня 2016 року 17184,00 грн.;

- до 1 квітня 2016 року 17184,00 грн.;

- до 1 травня 2016 року 17184,00 грн.;

- до 1 червня 2016 року 17184,00 грн.;

- до 1 липня 2016 року 17184,00 грн.;

- до 1 серпня 2016 року 17184,00 грн.;

- до 1 вересня 2016 року 17184,00 грн.;

- до 1 жовтня 2016 року 17192,21 грн.;.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 2 жовтня 2015 року

Суддя Д.Г. Заєць