донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

30.09.2015 справа №922/928/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів При секретарі судового засідання За участю представників сторін: від позивача: від відповідача:ОСОБА_1 ОСОБА_2,ОСОБА_3 ОСОБА_4 Не з»явився Не з»явився

розглянувши апеляційну скаргу Спільного українсько-російсько-англійського товариства з обмеженою відповідальністю «Славсант», с.Райфайлівка, Антрацитівський район Луганської області
на рішення господарського суду Харківської області
від15.05.2015 р. (повний текст рішення складений та підписаний 15.05.2015року)
у справі№922/928/15 (головуючий суддя Бринцева О.В., судді Прохоров С.А., Інте Т.В.)
за позовомПублічного акціонерного товариства «Банк Форум», м.Київ
до Спільного українсько-російсько-англійського товариства з обмеженою відповідальністю «Славсант», с.Райфайлівка, Антрацитівський район Луганської області
простягнення 7675787,59грн.
В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Харківської області від 15.05.2015р. у справі №922/928/15 позов Публічного акціонерного товариства " БАНК ФОРУМ», м.Київ до Спільного українсько-російсько-англійського товариства з обмеженою відповідальністю «Славсант», с.Райфайлівка, Антрацитівський район Луганської області задоволено повністю. Стягнуто з Спільного українсько-російсько-англійського товариства з обмеженою відповідальністю «СЛАВСАНТ» на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором №1-0021/13/22-КГ від 08.11.2013року в розмірі 7 675 787,59 грн.

Рішення суду мотивоване тим, що відповідач в установленому ст.ст. 32, 33 ГПК України порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростував, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в сумі 7675787,59 грн. обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Господарський суд Харьківської області критично оцінив твердження відповідача про зарахування зустрічних однорідних вимог за кредитним договором від 08.11.2013 року № 1-0021/13/22-KL із вимогами про відповідача до позивача про повернення депозитного вкладу на підставі договору банківського вкладу (депозиту) "строковий" від 07.11.2013р. №1-2200/259777/1/6. Заява про зарахування, як стверджує відповідач, подана позивачеві 06.03.2014р. Між тим обов"язок по сплаті процентів за кредитним договором від 08.11.2013 року № 1-0021/13/22-KL виник лише 31.03.2014р. Зустрічний же обов"язок же по поверненню депозиту виник лише 14.10.2014р. -- після закінчення строку депозиту визначеного п.1 договору банківського вкладу (депозиту) "строковий" від 07.11.2013р. №1-2200/259777/1/6. Дострокове повернення депозиту можливе лише на підставі відповідної заяви (п.7 депозитного договору). Проте, відповідач доказів подання такої заяви не надав. Суд також враховує, що відповідачем не надано оригіналу примірнику заяви від 06.03.2014р. №242/02-24 про зарахування зустрічних однорідних вимог та припинення зобов"язань з відміткою позивача про її одержання. Між тим позивач заперечує одержання ним такої заяви. Стверджує, що у нього у книзі вхідної кореспонденції за 06.03.2014р. під №678 значиться зовсім інший документ.

Відповідач - Спільне українсько-російсько-англійське товариство з обмеженою відповідальністю «Славсант», с.Райфайлівка, Антрацитівський район Луганської області не погодився із прийнятим рішенням та звернувся до Донецького апеляційного суду із апеляційною скаргою у якій просить скасувати рішення господарського суду Луганської області по справі №922/928/15 від 15.05.2015року та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що умовами додаткового договору №3 від 22.01.2014року до Кредитного договору №1-0021/13/22-KL від 08.11.2013р., зокрема п.3 передбачено, що про факт збільшення розміру процентної ставки, а також дату, з якої остання вважається збільшеною, кредитор письмово повідомляє позичальника (скаржника). В матеріалах справи відсутні будь-які докази отримання повідомлення про зміну розміру процентної ставки. Отже, на думку апелянта, господарським судом не з»ясовано у повному обсязі обставини справи щодо нарахування процентів.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що у господарського суду не було правових підстав для задоволення позову в частині стягнення пені за період з 14.04.2014р., оскільки спеціальним законом «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014р. заборонено нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14.04.2014р. юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилась антитерористична операція.

Апелянт також зазначив, що він звільнений від доказування преюдиціальних обставин, оскільки факт звернення до позивача з вимогою про дострокове повернення грошових коштів розміщених на депозитному рахунку та факт звернення до позивача з вимогою про зарахування однорідних вимог вже було встановлено рішенням у іншій справі, у якій брали участь ті самі особи, які беруть участь у даній справі.

Сторони у судове засідання не з»явилися, про час та місце судового засідання були належним чином повідомлені.

Розпорядженням Донецького апеляційного господарського суду від 11.08.2015року №04-08/341/15 у звязку із перебуванням у відпустці визначеного за результатами автоматичного розподілу справи №922/928 члена судової колегії - судді Гези Т.Д., замінено відсутню суддю замінено на суддю постійно діючої колегії №2 першої палати ОСОБА_5

Ухвалою від 16.09.2015року Донецьким апеляційним господарським судом відкладено розгляд апеляційної скарги на 30.09.2015року .

Розпорядженням Донецького апеляційного господарського суду від 30.09.2015року №04-08/695/15 у звязку із перебуванням у відпустці визначеного за результатами автоматичного розподілу справи №922/928/15 члена судової колегії- судді ОСОБА_5, замінено відсутню суддю замінено на суддю постійно діючої колегії №2 першої палати ОСОБА_2

Згідно з положеннями ст.101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішень місцевого господарського суду в повному обсязі.

У відповідності до п.п. 2, 3, 4 частини 3 ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст.ст.42, 43 Господарського процесуального кодексу України - правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, заслухавши в судових засіданнях пояснення представників сторін,перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Донецьким апеляційним господарським судом встановлено наступне.

Між Публічним акціонерним товариством «Банк Форум» (Банк) та Спільним українсько-російсько-англійським товариством з обмеженою відповідальністю «СЛАВСАНТ» (Позичальник) 08.11.2013 року укладено кредитний договір №1-0021/13/22-КL (а.с. 12-24).

За умовами п.1.1. Кредитного договору, Банк, на умовах, визначених Кредитним договором, відкриває відновлювальну кредитну лінію, в рамках якої надає Позичальнику кредитні кошти (надалі - Кредит) окремими частинами (надалі - Вибірки), на засадах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, в межах визначеної Кредитним договором (п.1.2.) граничної суми коштів (надалі - Кредитний Ліміт), а Позичальник зобов'язується вчасно погашати Банку заборгованість за Кредитом, а також сплачувати на користь Банка проценти та комісії в розмірі, в строки (терміни) та на умовах, визначених Кредитним договором.

Відповідно до п. 1.2. Кредитного договору визначено, що протягом всього періоду дії Кредититного договору максимальна заборгованість Позичальника не може перевищувати Кредитний Ліміт в сумі 30 000 000 (тридцяти мільйонів) гривень 00 копійок.

Згідно п. 1.2.1 Кредитного договору сторони визначили, що в будь-який момент дії Кредитного договору загальна сума виданих та непогашених Вибірок за цим Кредитним договором, а також виданих та непогашених Вибірок за Кредитним договором №1-0002/13/22-КLR від 30.08.2013р. та за Кредитним договором №1-0003/13/22-КLR від 30.08.2013р., що укладені між Позичальником та Банком, не може перевищувати 42 000 000,00грн.

За умовами п. 1.4 Кредитного договору, кінцевий термін, до настання якого (включно) здійснюється надання Кредиту та має бути повністю погашена заборгованість за Кредитом, встановлюється 29.08.2014р.

Порядок надання Кредиту визначено п. 2.3.1 Кредитного договору, у відповідності до якого Кредит надається шляхом перерахування Банком коштів з відповідного внутрішньобанківського позичкового рахунку на поточний рахунок Позичальника, відкритий у Банку, в сумі, що буде зазначена в Заявці на отримання Вибірки.

Днем (моментом) надання Вибірки вважається день перерахування Банком коштів з відповідного внутрішньобанківського позичкового рахунку на поточний рахунок Позичальника, в сумі відповідної Вибірки. ( п. 2.4. Кредитного договору)

За користування Кредитом Позичальник сплачує Банку проценти, що нараховуються на суму фактичної заборгованою Позичальника за Кредитом за фактичний строк існування заборгованості за Кредитом з періодичністю, визначеною в п. 3.3. Кредитного договору. При розрахунку процентів враховується день надання Кредиту та не враховується день повного погашення заборгованості за Кредитом, використовується річна процентна ставка в розмірі, зазначеному в п. 3.2. Кредитного договору, та приймається рік. що складається з фактичної кількості календарних днів у відповідному році - 365 або 366 днів. (п. 3.1. Кредитного договору)

В період з дати укладення Кредитного договору по 08 грудня 2013 року за користування Кредитом Позичальник сплачує проценти за процентною ставкою 17% річних. (п. 3.2 Кредитного договору)

Починаючи з 09 грудня 2013 року за користування Кредитом Позичальник сплачує проценти за процентною ставкою 19% річних (додатковий договір від 09.12.2013 р. № 1, а.с. 26).

Додатковим договором №1 від 09.12.2013р. до Кредитного договору сторони виклали п.3.2 в новій редакції, а саме: встановили, що до 08 січня 2014 року за користування Кредитом Позичальник сплачує проценти за процентною ставкою 17% річних, а починаючи з 09 січня 2014 року за користування Кредитом Позичальник сплачує проценти за процентною ставкою 19% річних.

Додатковим договором №2 від 27.12.2013р. до Кредитного договору (а.с. 27), сторони виклали п.3.2 в новій редакції, а саме: встановили, що починаючи з 27 грудня 2013 року за користування Кредитом позичальник сплачує проценти за процентною ставкою 17% річних, а у випадку, якщо протягом дії цього Договору загальна сума коштів, розміщених позичальником на вкладних (депозитних) рахунках в Банку складе менше, ніж еквівалент 42 000 000,00грн, розмір процентної ставки за користування Кредитом збільшується до 19% річних та про факт збільшення розміру процентної ставки, а також дату, з якої остання вважається збільшеною, Банк письмово повідомляє Позичальника.

Додатковим договором №3 від 22.01.2014р. до Кредитного договору (а.с. 28), сторони виключили п.п.1.5.4 та п.п.1.5.7 з Кредитного договору та виклали п. 1.2 та п.п.3.1.2 в новій редакції, а саме: встановили, що починаючи з 22 січня 2014 року максимальна заборгованість Позичальника не може перевищувати Кредитний ліміт в сумі 15 000 000,00грн.; уточнили умови у випадку настання яких розмір фіксованої процентної ставки збільшується до 19% річних (сума коштів, розміщених позичальником на вкладних (депозитних) рахунках в Банку складе менше, ніж еквівалент 27 000 000,00грн.).

Додатковим договором №4 від 06.02.2014р. до Кредитного договору (а.с. 29), сторони виключили п.п. 1.5.2 з Кредитного договору та виклали п.п.1.2.1. в новій редакції, а саме: уточнили межи загальної суму Вибірок за Кредитним договором з урахуванням інших кредитних договорів укладених між сторонами (не може перевищувати 27 000 000.00грн).

Додатковим договором №5 від 21.02.2014р. до Кредитного договору (а.с. 30), сторони домовились про здійснення разової вибірки коштів по Кредитному договору в сумі 6 000 000.00грн. шляхом переказу Банком коштів з відповідного внутрішньобанківського позичкового рахунку на поточний рахунок Позичальника або поточний рахунок контрагента Позичальника, в сумі та реквізитами, що будуть зазначенні в Заявці на отримання Вибірки.

На виконання умов Кредитного договору Позивач надавав Відповідачу кредитні кошти згідно з його заявками, що підтверджується відповідними меморіальними ордерами (копії заявок та меморіальних ордерів, банківські виписки а.с. 31-39, 40-43, 44-124).

Погашення заборгованості, як це передбачено п.2.3.4 Кредитного договору, здійснюється за кожною наданою Вибіркою в дату, зазначену в акцептовані Банком заявці, в межах 365 календарних днів, але в будь-якому випадку погашення має відбутися не пізніше кінцевого терміну кредиту як він визначений згідно п. 1.4 Кредитного договору.

Погашення вимог Банку за Кредитним договором, незалежно від призначення платежу, визначеного Позичальником у відповідному розрахунковому документі, здійснюється в наступній черговості: прострочені проценти, прострочені комісії, прострочена заборгованість за Кредитом, строкові проценти, строкові комісії, строкова заборгованість за Кредитом, неустойка (штраф, пеня). (п.4.3. Кредитного договору)

У разі непогашення заборгованості за відповідною Вибіркою, фактична сума заборгованості за такою Вибіркою вважається простроченою та переноситься на відповідний рахунок обліку простроченої кредитної заборгованості. (п.2.7 Кредитного договору)

За несвоєчасне погашення заборгованості за Кредитом, несвоєчасну сплату процентів та/або комісій за Кредитним договором Позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діятиме протягом відповідного порушення, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Пеня сплачується окремо від процентів, комісій та штрафу, що підлягають сплаті відповідно до цього Договору. (п. 8.2 ст. 8 Кредитного договору)

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, Донецький апеляційний господарський суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги виходячи з наступного.

В силу ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

За умовами ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

За своєю правовою природою договір №1-0021/13/22-KL від 08.11.2013року, є кредитним договором, згідно якому, за приписами ст. 1054 Цивільного кодексу України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ст. 1048 Цивільного кодексу України).

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За умовами ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов»язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідачем зобов»язання за кредитним договором виконані не в повному обсязі та з порушенням встановлених строків, внаслідок чого за відповідачем обліковується заборгованість у розмірі 7675787,59 грн., яка складається з простроченої заборгованості по поверненню кредитних коштів у розмірі 6000000,00 грн., простроченої заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 1003068,51 грн. та суми пені з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ за простроченим кредитом та процентами в розмірі 672719,08 грн.

Факт наявності заборгованості відповідача за договором від 08.11.2013року на момент із зверненням із позовом до суду першої інстанції в сумі 6000000,00грн. грн. за кредитом, в сумі 1003068,51 грн. по процентах за користування кредитом підтверджується матеріалами справи та не спростовано відповідачем.

Заперечення апелянта про те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази отримання повідомлення про зміну розміру процентної ставки, як це передбачено п.3 додаткового договору №3 від 22.02.2014року, колегією суддів не приймаються до уваги з огляду на наступне.

Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини першої та другої статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частинами третьою та четвертою статті 1056-1 ЦК України встановлено, що фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

При цьому, додатковим договором №3 від 22.01.2014р. до Кредитного договору (а.с. 28), сторони виключили п.п.1.5.4 та п.п.1.5.7 з Кредитного договору та виклали п. 1.2 та п.п.3.1.2 в новій редакції, а саме: встановили, що починаючи з 22 січня 2014 року максимальна заборгованість Позичальника не може перевищувати Кредитний ліміт в сумі 15 000 000,00грн.; уточнили умови у випадку настання яких розмір фіксованої процентної ставки збільшується до 19% річних (сума коштів, розміщених позичальником на вкладних (депозитних) рахунках в Банку складе менше, ніж еквівалент 27 000 000,00грн.). Про факт збільшення розміру процентної ставки, а також дату, з якої остання вважається збільшеною, кредитор письмово повідомляє позичальника.

У зазначному договорі зазначено також, що сторони розуміють, що вищезазначене збільшення розміру процентної ставки буде здійснено в разі настання обставин(умов), визначених в п.п.3.2.1 цього Договору, та не потребуватиме укладення будь-якого договору про внесення змін до цього Договору, та сторони згодні з таким збільшенням щодо всієї суми можливої заборгованості за Кредитом в межах Кредитного Ліміту.

Отже, поручителю на момент укладення додаткового договору №3 від 22.01.2014р. було відомо про всі умови кредитного договору, в тому числі і тих, які встановлюють право банку на зміну відсоткової ставки з визначених умовами кредитного договору підстав і жодних заперечень щодо змісту цих умов, в тому числі щодо можливості зміни (збільшення) процентної ставки у нього не було.

В договорі передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням без укладення будь-якого договору про внесення змін до цього Договору, таким чином ця умова договору є результатом домовленості сторін, а отже, відповідач дав згоду на зміну основного зобов'язання, укладаючи додатковий договір.

В розумінні статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Нормами статті 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим до виконання сторонами, а відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Таким чином, позичальник, підписуючи додаткові договори, повністю погодився з усіма умовами договорів і обсяг його відповідальності внаслідок підвищення процентної ставки по кредиту, не змінився в порівнянні з обсягом відповідальності, який було встановлено в укладеному кредитному договорі від 08.11.2013року, оскільки зазначеним договором сторони самостійно визначили у п.3.2, що починаючи з 09 грудня 2013року за користування кредитом позичальник сплачує проценти за процентною ставкою 19% річних.

Таким чином, у будь-якому випадку застосування процентної ставки у розмірі 19% річних фактично не збільшує відповідальность відповідача.

Отже, вірним є висновок місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості по поверненню кредитних коштів у сумі 6000000,00грн. та заборгованості за відсотками у сумі 1003068,51грн., а рішення в цій частині законним та таким, що ґрунтується на чинному законодавстві.

Відповідно до ст.ст.610-611 Цивільного кодексу України невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), є його порушенням, у разі якого настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки.

Згідно зі ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання (ч. 1 ст.550 Цивільного кодексу України). Сплата неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов'язку в натурі (ч. 1 ст. 552 Цивільного кодексу України).

Відповідно до приписів ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

За умовами п. 8.2 договору за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, несвоєчасну сплату процентів та/або комісій за цим договором, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діятиме протягом відповідного порушення, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Пеня сплачується окремо від процентів, комісій та штрафу, що підлягають сплаті відповідно до цього договору.

Позивачем при зверненні до суду першої інстанції із позовною заявою були заявлені у тому числі вимоги щодо стягнення 672719,08грн. пені за простроченим кредитом та процентами.

Господарським судом Харківської області також задовольнив позовні вимоги позивача в частині стягнення пені з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ за простроченим кредитом в сумі 585369,86 та процентами в сумі 87349,22грн., всього в розмірі 672719,08грн.

Судова колегія Донецького апеляційного господарського суду не погоджується із висновком суду першої інстанції стосовно задоволення позовних вимог в частині стягнення пені та вважає, що рішення господарського суду Харківської області в цій частині підлягає скасуванню, з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 2 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції від 02.09.2014р. № 1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Зазначеним законом, що є спеціальним, дія якого поширюється лише на певне коло субєктів, визначаються тимчасові заходи для забезпечення підтримки субєктів господарювання, що здійснюють або здійснювали господарську діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

На виконання ст. 6 Закону Національний банк України направив всім банкам лист від 27.10.2014р. № 18-112/64138 про необхідність суворого і безумовного дотримання вимог ст. 2 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції та повідомив, що невиконання законних вимог є підставою для застосування для порушників адекватних заходів впливу.

Згідно з ч. 5 ст. 11 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції на Кабінет Міністрів України покладено обовязок у 10-денний строк з дня опублікування вказаного Закону затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення (далі Перелік).

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30.10.2014р. був затверджений перелік населених пунктів, до якого включено с.Райфайлівка Антрацитівського району Луганської області, де проводив свою господарську діяльність відповідач.

05.11.2014р. Кабінетом Міністрів України прийнято нове розпорядження № 1079-р, яким зупинено дію розпорядження КМУ від 30.10.2014р. № 1053-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.01.2015р. у справі №826/18327/14 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Тар Альянс до Кабінету Міністрів України визнано нечинним розпорядження Кабінету Міністрів України № 1079-р від 05.11.2014р. Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014р. № 1053-р.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015р. постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.01.2015р. у зазначеній адміністративній справі залишена без змін і набрала законної сили відповідно до ст. 254 КАС України.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України К/800/19383/15 від 28.07.2015р. постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.01.2015р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015р. скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Законодавець надав зворотню силу Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції з моменту прийняття Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, ці заходи повинні діяти до їх скасування Президентом (ст.1 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції). Перелік, де проводиться антитерористична операція який був затверджений Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30.10.2014р. (з урахуванням судових рішень) діяв до 28.07.2015р. до моменту прийняття Вищим адміністративним судом України ухвали від 28.07.2015року по справі №К/800/19383/15 про скасування постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.01.2015р. та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015р.

Тобто у будь-якому випадку позивач неправомірно нарахував пеню за період з 01.09.2014р. по 13.01.2015р. на заборгованість по кредиту на загальну суму 585369,86грн. та на заборгованість на проценти на загальну суму 87349,22грн.

Крім того, відповідно до ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України. Закріплене в ст. 2 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції право субєкта господарювання, який проводив та/або проводить свою господарську діяльність на території, де проводилась або проводиться антитерористична операція, бути звільненим від відповідальності за несвоєчасне повернення кредиту на період проведення антитерористичної операції не може бути ілюзорним, носити декларативний характер. Зазначене право повинно бути гарантованим, незалежно від того, що державним органом повною мірою не забезпечено передумови виконання зазначеного Закону і з цієї причини не може бути відмовлено судом в захисті законного права відповідача.

Крім того, статтею 1 Закону України Про боротьбу з тероризмом встановлено, що районом проведення антитерористичної операції є визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція.

Відповідно до рішення РНБО України від 13.04.2014р., введеного в дію Указом Президента України від 14.04.2014р. № 405/2014, Антитерористичним центром при Службі безпеки України, видано наказ від 07.10.2014р. № 33/6/а Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення, згідно з яким визначено районом проведення антитерористичної операції Донецьку та Луганську області з 07.04.2014р.

Отже, проведення з 07.04.2014р. антитерористичної операції на території Луганської області, до складу якої відноситься с.Райфайлівка Антрацитівського району Луганської області, визначено компетентним органом у сфері боротьби з тероризмом.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідач, Спільне українсько-російсько-англійське товариство з обмеженою відповідальністю «Славсант» зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1

Отже, з урахуванням вищевикладеного та визначеної компетентним органом території проведення антитерористичної операції та терміну її проведення, норми ст.2 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції щодо введення мораторію на нарахування пені підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення місцевого суду в частині стягнення з відповідача пені за простроченим кредитом за період з 01.09.2014р. по 13.01.2015р. у розмірі 585369,86грн. та пені за несвоєчасне повернення нарахованих процентів за період з 15.04.2014року по 13.01.2015року у розмірі 86926,27грн., всього на загальну суму 672296,13грн., підлягає скасуванню.

Одночасно позовні вимоги про стягнення пені за несвоєчасне повернення нарахованих процентів за період з 01.04.2014року по 14.04.2014року у розмірі 422,95грн. задоволенні місцевим господарським судом правомірно та підстави для скасування в цій рішення відсутні, оскільки заявлена сума пені нарахована правомірно та у відповідності до чинного законодавства.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду погоджується із висновком господарського суду Харківської області щодо відхилення тверджень відповідча про зарахування зустрічних вимог та припинення його зобов"язань за кредитним договором від 08.11.2013 року № 1-0021/13/22-KL за необґрунтованістю. Крім того колегія суддів зазначає, що апелянтом до апеляційної скарги додано копію рішення господарського суду м.Києва від 09.09.2014р. по справі №910/7656/14, яким відмовлено Спільному українсько-російсько-англійському товариству з обмеженою відповідальністю «Славсант» до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про визнання припиненими правовідносин між позивачем та відповідачем за кредитним договором №1-0002/13/22-KL від 30.08.2013року, та за умовами положень ст.35 Господарського кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській справі не доказуються при розгляді інших справ між тими ж сторонами.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі не обґрунтовані, не доведені належними та допустимими доказами в розумінні ст.33, ст.34 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі вищевикладеного рішення господарського суду Харківської області по справі №922/928/15 від 15.05.2015року підлягає частковому скасуванню, а апеляційна скарга частковому задоволенню.

Судові витрати покласти на сторони пропорційно розміру задоволених вимог відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

Результати апеляційного провадження у справі №922/928/15 оголошені в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Спільного українсько-російсько-англійського товариства з обмеженою відповідальністю «Славсант», с.Райфайлівка, Антрацитівський район Луганської області, задовольнити частково.

Рішення господарського суду Харківської області по справі №922/928/15 від 15.05.2015року скасувати частково, в частині задоволення вимог про стягнення з відповідача пені за несвоєчасне повернення кредитних коштів за період з 01.09.2014р. по 13.01.2015р. у розмірі 585369,86грн. та пені за несвоєчасне повернення нарахованих процентів за період з 15.04.2014р. по 13.01.2015р. у розмірі 86926,27грн., всього на загальну суму 672296,13грн.

Викласти другий абзац резолютивної частини рішення в наступній редакції:

Стягнути з Спільного українсько-російсько-англійського товариства з обмеженою відповідальністю «СЛАВСАНТ» (94682, Луганська обл., Антрацитівський район, с. Рафайлівка, вул. Шевченко, 8; ідентифікаційний код 14338180) на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» (02100, м. Київ, бульвар Верховної Ради, 7; ідентифікаційний код 21574573) заборгованість кредитним договором №1-0021/13/22-КГ від 08.11.2013 року в розмірі 7003491,46грн., в тому числі заборгованість по кредиту у розмірі 6000000,00грн., заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 1003068,51грн., пеню за несвоєчасне повернення нарахованих процентів у розмірі 422,95грн.

Викласти четвертий абзац резолютивної частини рішення в наступній редакції:

Стягнути з Спільного українсько-російсько-англійського товариства з обмеженою відповідальністю «СЛАВСАНТ» (94682, Луганська обл., Антрацитівський район, с. Рафайлівка, вул. Шевченко, 8; ідентифікаційний код 14338180) на користь державного бюджету України (одержувач коштів - Управління державної казначейської служби України у Дзержинському районі м. Харкова, вул. Бакуліна, 18, м. Харків, 61166, , рахунок 3003, банк одержувача - Головне управління державної казначейської служби України у Харківський області, МФО 851011, код бюджетної класифікації 22030001) 66502,80грн. судового збору.

В іншій частині рішення господарського суду Харківської області по справі №922/928/15 від 15.05.2015року, залишити без змін.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» (02100, м. Київ, бульвар Верховної Ради, 7; ідентифікаційний код 21574573) на користь Спільного українсько-російсько-англійського товариства з обмеженою відповідальністю «СЛАВСАНТ» (94682, Луганська обл., Антрацитівський район, с. Рафайлівка, вул. Шевченко, 8; ідентифікаційний код 14338180) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3288,60грн.

Доручити господарському суду Харківської області видати накази у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий О.В.Кододова

Судді: С.А.Малашкевич

ОСОБА_3

Надруковано: 5 прим.

1.позивачу;

1. відповідачу;

1. у справу;

1. апеляційному суду.

1. ГСХО.