КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2015 р. Справа№ 911/1401/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ільєнок Т.В.

суддів: Мартюк А.І.

Яковлєва М.Л.

при секретарі

судового засідання: Колеснік М.П.

за участі представників сторін:

позивача Лещенко О.О. дов. від 14.01.2015 № 6

відповідача не з'явився, про день, час та місце розгляду справи

повідомлений належним чином;

розглянувши матеріали

апеляційної скарги позивача ДП "Національна енергетична компанія

"Укренерго", м. Київ

на рішення Господарського суду Київської області

від 14.05.2015

у справі № 911/1401/15 (суддя Лилак Т.Д.)

за позовом ДП "Національна енергетична компанія

"Укренерго", м. Київ

до відповідача ТОВ "Балт Янтар Україна", АР Крим,

м. Сімферополь

про стягнення збитків за Договором поставки № 61/01-12

від 01.03.2012 у сумі 1 461 021,08 грн.

ВСТАНОВИВ:

01.04.2015 позивач ДП "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до відповідача ТОВ "Балт Янтар Україна" про стягнення збитків у сумі 1 461 021,08 грн. в порядку ст. 22, ч. 1 ст. 1166 ЦК України, 224 ГК України. В обґрунтування позову підприємство посилалося на те, що ревізією, проведеною Державною фінансовою інспекцією України, встановлено факт завищення відповідачем вартості продукції (трансформаторів), поставленої позивачу за Договором № 61/01-12 від 01.03.2012, про що було складено Акт ревізії від 18.10.2013 № 05-21/259.

Рішенням Господарського суду Київської області від 14.05.2015 № 911/1401/15 у задоволенні позовних вимог відмовлено, як заявлених безпідставно та необґрунтовано.

Не погоджуючись з прийнятим Рішенням, позивач ДП "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернувся до Київського апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить Рішення Господарського суду Київської області від 14.05.2015 № 911/1401/15 скасувати та прийняти нове судове рішення, за яким задовольнити позовні вимоги про стягнення збитків, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а тому не правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Відповідач не скористався своїм правом, передбаченим ч. 1 ст. 96 ГПК України, та не надав колегії суддів письмовий відзив на скаргу позивача, що згідно ч. 2 ст. 96 ГПК України не перешкоджає апеляційному перегляду рішення суду першої інстанції.

Ухвалою КАГС від 08.06.2015 № 911/1401/15 порушено апеляційне провадження за скаргою позивача та призначено судове засідання (колегія суддів у складі: головуючого судді Ільєнок Т.В., суддів: Авдеєва П.В., Куксова В.В.).

За Розпорядженням секретаря судової палати КАГС від 11.08.2015, враховуючи перебування суддів Авдеєва П.В., Куксова В.В., у чергових відпустках склад колегії суддів змінено, для розгляду даної справи було сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя Ільєнок Т.В., судді: Тарасенко К.В., Яковлєв М.Л..

За Ухвалою КАГС від 11.08.2015 № 911/1401/15 прийнято апеляційну скаргу позивача до провадження колегією суддів у складі: головуючої судді Ільєнок Т.В., суддів: Тарасенко К.В., Яковлєва М.Л..

За Розпорядженням заступника голови КАГС від 25.08.2015, враховуючи перебування судді Тарасенко К.В. у черговій відпустці склад колегії суддів змінено, для розгляду даної справи було сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя Ільєнок Т.В., судді: Авдеєв П.В., Яковлєв М.Л..

За Ухвалою КАГС від 25.08.2015 № 911/1401/15 прийнято апеляційну скаргу позивача до провадження колегією суддів у складі: головуючої судді Ільєнок Т.В., суддів: Авдеєва П.В., Яковлєва М.Л..

За Розпорядженням секретаря судової палати КАГС від 29.09.2015, у зв'язку з припиненням строку повноважень судді Авдеєва П.В., склад колегії суддів змінено, для розгляду даної справи було сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя Ільєнок Т.В., судді: Мартюк А.І., Яковлєв М.Л..

За Ухвалою КАГС від 29.09.2015 № 911/1401/15 прийнято апеляційну скаргу позивача до провадження колегією суддів у складі: головуючої судді Ільєнок Т.В., суддів: Мартюк А.І., Яковлєва М.Л..

В судове засідання від 29.09.2015 представник відповідача не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про його належне повідомлення свідчать залучені до матеріалів справи Повідомлення про призначення розгляду апеляційної скарги ДП "Національна енергетична компанія "Укренерго" у справі № 911/1401/15, які були розміщенні на інтернет-сторінці офіційного веб-порталу "Судова влада України".

За пунктом 3.9.2 Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1. підпункту 3.9. названої Постанови Пленуму ВГСУ.

Враховуючи, що присутній представник позивача-скаржника не заперечував проти розгляду апеляційної скарги у відсутності представника відповідача, колегія суддів перейшла до здійснення апеляційного перегляду справи по суті за наявними матеріалами.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку апеляційну скаргу позивача ДП "Національна енергетична компанія "Укренерго" залишити без задоволення, Рішення Господарського суду Київської області від 14.05.2015 по даній справі залишити без змін, приймаючи до уваги наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 01.03.2012 між ДП "Національна енергетична компанія "Укренерго" (покупець) та ТОВ "Балт Янтар Україна" (постачальник) було укладено Договір №61/01-12 (Договір), за умовами п. 1.1., якого постачальник зобов'язується у 2012 році поставити покупцю товари, зазначені в специфікації (Додаток №1 до Договору), а покупець - прийняти та оплатити такі товари.

Відповідно до п. 1.3. Договору, з урахування Додаткової угоди №1 до Договору, найменування (номенклатура, асортимент, одиниця виміру, співвідношення за видами, марками, типами склад (комплектність поставки) товарів, їх технічні характеристики) зазначені в Специфікації (Додаток №1 до договору), далі - специфікація. Кількість товарів, а також супутні послуги (метрологічна атестація, послуги з первинної заправки до номінального тиску, послуги з технічного нагляду при монтажі товарів та пусконалагоджувальних роботах) зазначена в специфікації.

Згідно до п. 3.1. Договору, з урахуванням Додаткової угоди №1 до Договору, ціна Договору (сума визначена у Договорі) становить 28 2014 400,00 грн., у тому числі ПДВ - (20%) 4 702 400,00 грн. Ціна одиниці товарів зазначена у Специфікації.

Договір набирає чинності з дня його підписання обома сторонами та діє до 31.12.2012 року (п. 10.1. Договору).

Як встановлено судом першої інстанції, на виконання умов названого Договору відповідач поставив до відокремленого підрозділу Північна електроенергетична Система (Північна ЕС) трансформатори на загальну суму 4 345 000,00 грн. з яких: - 4 трансформатори SAS 362 електрогазовий К=1000-2000/1 по 500 000,00 грн. за одиницю на Харківські МЕМ (три штуки на суму 1 500 000,00 грн. - на ПС 330Лосеве та один на суму 500 000,00 грн. - на ПС Залютіно; - 4 трансформатори TG 420 електрогазовий К=1000-2000/1 по 485 000,00 грн. за одиницю, в тому числі три штуки на суму 1 455 000,00 грн. - на ПС330 Полтава (Полтавські МЕМ) та один на суму 485 000,00 грн. - на ПС Залютіно (Харківські МЕМ); - 3 трансформатори TG 145 електрогазовий К=750-1500/5 по 135 000,00 грн. за одиницю на загальну суму 405 000,00 грн. - на ПС Залютіно (Харківські МЕМ); 1 трансформатор струму 330кВ типу ТОГ 362 за ціною 460 760,00 грн. відвантажено на ПС 330кВ "Дніпро-Донбас" Запорізьких МЕМ).

Вартість поставлених позивачу трансформаторів погоджена сторонами у специфікації (Додаток до Договору №61/01-12 від 01.03.2012 року) в редакції Додаткової угоди №1 від 15.03.2012.

Судом першої інстанції в процесі розгляду даної справи встановлено, що позивач на виконання умов вказаного Договору оплатив вартість поставленого товару, таким чином, за висновком місцевого господарського суду, сторони, передбачені Договором зобов'язання, виконали в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, в період з 22.07.2011 року по 14.10.2013 року Державною фінансовою інспекцією України проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" за період з 01.07.2011 року по 30.06.2013 року, що підтверджується Актом ревізії №05-21/259 від 18.10.2013 року. В ході перевірки комісією позивача та зустрічної звірки ТОВ "Балт Янтар Україна", яку було проведено Державною фінансовою інспекцією в Автономній Республіці Крим (Довідка від 13.08.2013 року №06-21/9-з), встановлено, що для виконання зобов'язання за Договором №61/01-12 від 01.03.2012 року відповідачем здійснено придбання трансформаторів за ціною зокрема: SAS 362 електрогазовий К=1000-2000/1 за ціною 233 034,73 грн., TG 420 електрогазовий К=1000-2000/1 за ціною 445 800,00 грн., TG 145 електрогазовий К=750-1500/5 за ціною 124 200,00 грн., трансформатор струму 330кВ типу ТОГ 362 за ціною 256 800,00 грн..

Вказані обставини, на думку позивача ДП "Національна енергетична компанія "Укренерго", призвели до збитків на загальну суму 1 461 021,08 грн., а тому вони мають бути йому відшкодовані, що і слугувало підставою звернення з даним позовом до господарського суду.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до відповідача з Претензією №01/01-6-2/1892 від 25.02.2014р. (а/с 37-38), в якій вимагав ПОВЕРНУТИ БЕЗПІДСТАВНО НАБУТЕ МАЙНО У ВИГЛЯДІ ГРОШОВИХ КОШТІВ. Однак звернення позивача було залишено відповідачем без реагування.

Судом першої інстанції встановлено, що господарські зобов'язання між сторонами виникли на підставі укладеного між ними Договору №61/01-12 від 01.03.2012 на виконання поставки товару. Вказаний Договір укладено повноважними представниками сторін. Прийняті за умовами цих Договорів зобов'язання сторони виконали в повному об'ємі, а саме відповідач поставив товар, а позивач прийняв його та оплатив, без заперечень та зауважень за договірною ціною.

Відповідно пункту 2 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Упущена вигода повинна бути реальною, ґрунтуватись на конкретних доказах (документах) і її неотримання має бути пов'язано напряму з винними діями порушника, в даному випадку відповідача у справі.

Для застосування такої міри відповідальності потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; шкоди; причинного зв'язку між протиправною поведінкою та шкодою; вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів, цивільна відповідальність не настає.

Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної майнової шкоди втілено у статті 1166 ЦК України, у відповідності до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, з огляду на положення статей 22, 1166 ЦК України, ДЛЯ ЗАСТОСУВАННЯ ТАКОЇ МІРИ ВІДПОВІДАЛЬНОСТІ ЯК ВІДШКОДУВАННЯ ЗБИТКІВ ПОТРІБНА НАЯВНІСТЬ УСІХ ЕЛЕМЕНТІВ СКЛАДУ ЦИВІЛЬНОГО ПРАВОПОРУШЕННЯ, А САМЕ: ПРОТИПРАВНОЇ ПОВЕДІНКИ, ЗБИТКІВ, ПРИЧИННОГО ЗВ'ЯЗКУ МІЖ ПРОТИПРАВНОЮ ПОВЕДІНКОЮ ЗАПОДІЮВАЧА ШКОДИ ТА ЗБИТКАМИ, ВИНИ. ЗА ВІДСУТНОСТІ ХОЧА Б ОДНОГО З ЦИХ ЕЛЕМЕНТІВ ЦИВІЛЬНО-ПРАВОВА ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ НЕ НАСТАЄ.

На позивача покладається обов'язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяними збитками. В свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Збитки мають реальний характер та у разі, якщо сторона, яка вважає, що її права були порушені та нею понесені збитки, повинна довести як розмір збитків, так і факт їх понесення. При цьому, витрати потерпілої особи з виправлення пошкодженого майна її засобами і коштами визначаються, виходячи з реальних витрат позивача.

Відповідно п. 3 ст. 3 ЦК України, однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору. Частина 1 ст. 627 ЦК України передбачає. що відповідно до ст. 6 цього кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості

Місцевий господарський суд встановив, що Акт ревізії Державної фінансової інспекції України №05-21/259 від 18.10.2013 року, на який позивач посилається як на підставу стягнення збитків у сумі 1 461 021,08 грн., є документом, який з приводу наявності/відсутності відповідних порушень містить лише думку органу який його склав. Зазначений Акт не є рішенням суду або іншого повноважного органу, а тому викладені в ньому висновки не мають заздалегідь обумовленої юридичної сили. Тобто, даний Акт ревізії не є підтвердженням розміру завданих збитків та підставою для стягнення з відповідача коштів одержаних відповідно до умов договору, також не є підставою для звільнення від доказування відповідно до ст. 35 ГПК України. З огляду на наведене, за висновком місцевого господарського суду, зазначені в Акті ревізії відомості підлягають доведенню в загальному порядку.

Судом першої інстанції встановлено, що предметом спору по даній справі є зобов'язання між позивачем та відповідачем, які виникли на підставі укладеного Договору №61/01-12 від 01.03.2012 року. Однак, позивачем не надано доказів визнання недійсним повністю чи частково Договору №61/01-12 від 01.03.2012 року. Отже, зобов'язання сторін були договірні, і кошти в сумі 1 461 021,08 грн. одержано відповідачем на правових підставах, тобто на Договорі від 01.03.2012 №61/01-12.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не доведено обставин, на які він посилається, як на підставу заявлених вимог, правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача збитків у розмірі 1461021,08 грн. відсутні, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

ДП "Національна енергетична компанія "Укренерго" у доводах апеляційного оскарження наголошує на тому, що Рішення Господарського суду Київської області від 14.05.2015 № 911/1401/15 є незаконним, оскільки прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, при цьому посилався на ст. 22, ч. 1 ст. 1166 ЦК України, 224 ГК України, 32, 34 ГПК України. Скаржник стверджує, що судом першої інстанції не взято до уваги Акт ревізії Державної фінансової інспекції України від 18.10.2013 № 05-21/259. На думку позивача, за названим Актом ревізії ДФІ встановлено наявність збитків, нанесених відповідачем позивачеві на заявлену суму.

Розглянувши матеріали справи, колегія суддів, вважає за необхідне зазначити, що наведені доводи апеляційного оскарження позивача базуються на тих же доказах та поясненнях, що надавалися у суді першої інстанції, яким вже надана належна правова оцінка за оскарженим Рішенням.

Колегія суддів, оглянувши Акт ревізії Державної фінансової інспекції України від 18.10.2013 № 05-21/259, вважає за необхідне зазначити про те, що в даному випадку, названий Акт ревізії носить інформаційний характер, з огляду на те, що він не містить жодних конкретних висновків щодо понесених збитків позивачем, як на тому наполягає підприємство. Зокрема, у цьому Акті наявні лише припущення контролюючого органу, який його склав з приводу наявності чи відсутності відповідних порушень, які викладені у формі зауваження, а саме:

"За результатами зустрічних звірок в ТОВ "Глобал Автогруп" (довідка від 06.09.2013 № 16-31/41-3), Торговий будинок "Спецтехніка", Автоторгова група "Спецтехніка" встановлено різниці в цінах на автотранспортні засоби на загальну суму 618 905,67 гривень" та інші.

«різниця між вартістю закупівлі… та вартість поставки товару…», «…різниці у цінах». Інших доказів на підтвердження заявленої суми боргу позивачем як суду першої інстанції так і колегії суддів не надано.

Таким чином, в даному випадку посилання позивача на Акт ревізії Державної фінансової інспекції України від 18.10.2013 № 05-21/259, як на підставу задоволення позову є неправомірним. Виявленні контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного між сторонами Договору поставки, однак і не позбавляють відповідну особу її процесуального обов'язку доводити свої вимоги належними та допустимими доказами в розумінні чинного законодавства.

Аналогічна правова позиція щодо правової оцінки акту ревізії викладена в Постановах Вищого господарського суду України від 20.02.2013 № 5006/18/13/2012, від 04.02.2013 № 11/5026/304/2012.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів встановила, що у даному випадку скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції. Таким чином, апеляційні вимоги позивача ДП "Національна енергетична компанія "Укренерго" є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, підстав для зміни чи скасування оскарженого Рішення у даній справі колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 85, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ДП "Національна енергетична компанія "Укренерго" залишити без задоволення

Рішення Господарського суду Київської області від 14.05.2015 № 911/1401/15 залишити без змін.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 29.09.2015 № 911/1401/15 набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 29.09.2015 № 911/1401/15 може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України у 20-денний строк.

Матеріали справи № 911/1401/15 повернути до Господарського суду Київської області.

Головуючий суддя Т.В. Ільєнок

Судді А.І. Мартюк

М.Л. Яковлєв