Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================

РІШЕННЯ

"29" вересня 2015 року Справа № 927/1015/15

Позивач: Приватне підприємство "Топ-Максі",

юридична адреса: вул. Бобрицька, 37, м.Ніжин, Чернігівська область, 16600;

адреса представника: пр-т Миру, 34, офіс 5, м. Чернігів, 14000

Відповідач: Відділ освіти Бахмацької районної державної адміністрації Чернігівської області, вул. Жовтнева, 42, м. Бахмач, Бахмацький район, Чернігівська область, 16500

про стягнення 714898,91 грн.

Суддя Бобров Ю.М.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, НОМЕР_1, виданий 29.05.1995 Деснянським ВМ УМВС України в Чернігівській області, довіреність № б/н від 28.07.2015

від відповідача: участі не взяв.

СУТЬ СПОРУ:

Приватним підприємством "Топ-Максі" подано позов до Відділу освіти Бахмацької районної державної адміністрації Чернігівської області про стягнення 714898,91 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача в позовній заяві посилається, на те, що відповідачем, в порушення умов укладеного між сторонами договору про закупівлю товарів (вугілля камяне) за державні кошти № 01-24/1217 від 14.10.2014, не виконано в повному обсязі взяті на себе зобовязання щодо оплати поставленого товару. В звязку з цим у відповідача виникла перед позивачем заборгованість в сумі 714898,91 грн, яку і просить стягнути представник позивача.

Розгляд справи відкладався.

Представник позивача, присутній в судовому засіданні 29.09.2015, підтримав позовні вимоги з мотивів, викладених в позовній заяві.

Відповідач у відзиві на позов позовні вимоги визнає в повній сумі та просить відстрочити виконання рішення суду до 25.10.2015 та не стягувати судові витрати.

Відповідач посилається на те, що у зв'язку зі змінами в бюджетному законодавстві, фінансування загальноосвітніх навчальних закладів, які є потенціальними покупцями вугілля кам'яного, з 01.01.2015 фінансується за рахунок субвенцій з Державного бюджету. Постановою Кабінету Міністрів України № 6 від 14.01.2015 "Про деякі питання освітньої субвенції з державного бюджету місцевими бюджетами" встановлено періодичність надходження зазначеної субвенції двічі на місяць до 10 та 25 числа поточного місяця.

Так як відповідач є неприбутковою організацією та в зв'язку з відсутністю кошторисних призначень на 2015 рік відповідач немає можливості сплатити судові витрати по справі.

Представник відповідача в судовому засіданні 27.08.2015 підтримав викладені у відзиві на позов обставини.

До початку судового засідання 29.09.2015 від відповідача електронною поштою надійшло письмове клопотання про зупинення провадження у справі та надіслання матеріалів справи до органу досудового розслідування у звязку з відкриттям кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00002225 від 26.03.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, по факту подачі фіктивних документів ПП «Топ-Максі» до відділу освіти на закупівлю вугілля камяного, згідно договору від 14.10.2014 № 01-24/1217.

До клопотання додано довідку слідчого відділення Бахмацького РВ УМВС України в Чернігівській області від 15.09.2015 № 9586 про хід досудового розслідування в кримінальному провадженні № 00002225 від 26.03.2015 по факту подачі фіктивних документів ПП «Топ-Максі» до відділу освіти на закупівлю вугілля камяного, згідно договору від 14.10.2014 № 01-24/1217.

Крім того, в клопотанні відповідач просить розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Представник позивача заперечив щодо зупинення провадження у справі та направлення матеріалів до органу досудового розслідування.

Розглянувши клопотання відповідача, заслухавши заперечення представника позивача, враховуючи закінчення 29.09.2015 двомісячного строку розгляду спору, встановленого ч.1 ст.69 Господарського процесуального кодексу України, суд не вбачає достатніх підстав для зупинення провадження у справі та надіслання матеріалів справи до органу досудового розслідування, тому клопотання відповідача відхилив.

Розглянувши подані матеріали, зясувавши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши надані докази, заслухавши в судових засіданнях пояснення представників позивача та відповідача, суд встановив наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, 14.10.2014 між Відділом освіти Бахмацької райдержадміністрації Чернігівської області (Замовником) та Приватним підприємством «Топ-Максі» (Постачальником) укладено договір про закупівлю товарів (вугілля камяне) за державні кошти (далі Договір) (а.с.26).

Відповідно до п.1.1 Договору Постачальник зобовязався у 2014 році поставити Замовникові товар, зазначений у державному класифікаторі продукції та послуг: код 05.10.1 вугілля камяне, а Замовник зобовязався прийняти і оплатити такий товар.

Найменування (номенклатура, асортимент) товару: вугілля камяне марки

Г (13-100) в кількості 495,2 тонн ГР (6-200) в кількості 200 тонн

АМ (13-25) в кількості 67,2 тонн АС (6-13) в кількості 27 тонн (п.1.2 Договору).

Ціна Договору згідно пропозицій конкурсних торгів становить 1376018,00 грн з урахуванням ПДВ (п. 3.1 Договору).

Відповідно до п.3.2 Договору ціна товару встановлюється в національній валюті України та включає всі затрати Постачальника, повязані з виконання даного Договору, та становить за одиницю в гривнях, у тому числі ПДВ, і не може змінюватися протягом 90 днів з дня розкриття пропозиції конкурсних торгів:

Г (13-100) 1930,00 грн ГР (6-200) - 1290,00 грн

АМ 1760,00 грн АС 1630,00 грн

Згідно з умовами п.3.3 Договору ціна за одиницю товару може бути зменшена або збільшена не більш як на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в Договорі.

Матеріали справи свідчать про те, що позивачем, на виконання умов Договору, було поставлено відповідачу вугілля камяне на загальну суму 1209875,91 грн, що підтверджується наступними видатковими накладними, підписаними сторонами та відповідними актами прийому-передачі вугільної продукції:

№ 1 від 27.10.2014 на суму 216 977,00 грн згідно рахунку-фактури № 1 від 27.10.2014.;

№ 2 від 15.12.2014 на суму 452 685,00 грн згідно рахунку-фактури № 2 від 15.12.2014.;

№ 3 від 26.12.2014 на суму 540 213,91грн згідно рахунку-фактури № 3 від 26.12.2014.

Згідно з п.4.1 Договору розрахунки проводяться Замовником шляхом здійснення оплати на розрахунковий рахунок Учасника після предявлення Постачальником рахунка на оплату товару, згідно з фактичним фінансуванням Замовника.

Відповідач частково розрахувався з позивачем за поставлений товар в загальній сумі 494977,00 грн, а саме:

- 31.10.2014 (платіжне доручення № 1289) згідно рахунку-фактури № 1 від 27.10.2014 на суму 216 977,00 грн;

- 19.12.2014 (платіжне доручення № 1486) згідно рахунку-фактури № 2 від 15.12.2014 на суму 78 000,00 грн;

- 29.12.2014 (платіжне доручення № 1498) згідно рахунку-фактури № 2 від 15.12.2014 на суму 100 000,00 грн;

- 29.12.2014 (платіжне доручення №1523) згідно рахунку-фактури № 2 від 15.12.2014 року на суму 100 000,00 грн.

Сторонами було проведено звірку взаємних розрахунків та складено і підписано акт звірки (а.с.32), з якого вбачається, що станом на 01.05.2015 заборгованість відповідача перед позивачем складає 714 898,91 грн.

Оскільки умовами Договору не передбачено строку (терміну) виконання зобовязання із зазначенням конкретної календарної дати, періоду або події, що має неминуче настати, позивачем було направлено на адресу відповідача претензію № 08/16 від 16.06.2015 з вимогою сплатити заборгованість за Договором в сумі 714898,91 грн у строк до 23.06.2015.

Однак, відповідач претензію залишив без відповіді, заборгованість не сплатив.

За таких обставин, станом на день прийняття рішення, заборгованість відповідача не сплачена та становить 714 898,91 грн.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання, згідно ст. 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд вважає, що надані позивачем письмові докази доводять ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а визнання відповідачем позову не суперечить законодавству та не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо заявлено відповідачем клопотання про відстрочення виконання рішення суду до 25.10.2015, то суд, враховуючи строки для складання повного тексту рішення та набрання ним законної сили, не вважає за доцільне застосовувати в даному випадку відстрочку виконання рішення, а тому клопотання відповідача відхиляє.

Відповідно до ст.49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 78, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Відділу освіти Бахмацької районної державної адміністрації Чернігівської області (вул. Жовтнева, 42, м. Бахмач, Чернігівська область, 16500; р/р 7037 в УДКСУ в Чернігівській області, МФО 853592, ) на користь Приватного підприємства «Топ-Максі» (вул. Бобрицька, 37, м. Ніжин, 16600; р/р 9657 в ПАТ КБ «Приватбанк» Чернігівське РУ, МФО 353586, ) 714898,91 грн (сімсот чотирнадцять тисяч вісімсот девяносто вісім грн 91 коп.) заборгованості та 14297,96 грн (чотирнадцять тисяч двісті девяносто сім грн 96 коп.) на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

В судовому засіданні 29.09.2015, на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено тільки вступну та резолютивну частини рішення.

Повне рішення складено 02.10.2015.

Суддя Ю.М.Бобров