КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2015 р. Справа№ 925/781/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ільєнок Т.В.

суддів: Новікова М.М.

Яковлєва М.Л.

при секретарі

судового засідання: Колеснік М.П.

за участі представників сторін:

прокурора Одуденко А.В. посв. №006616 від 27.09.12

позивача Житнікової Т.А. дов.№5-01-21 від 05.01.15

відповідача Полішкевича М.В. дов. №/861 від15.12.14

розглянувши матеріали

апеляційної скарги прокуратури Черкаської області, м.Черкаси

на рішення Господарського суду Черкаської області від 22.07.15

у справі № 925/781/15 ( суддя Грачов В.М.)

за позовом Черкаської міської ради, м.Черкаси

до відповідача суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи

Мельника Володимира Миколайовича, м.Черкаси

за участі Прокурора міста Черкаси (Заява про вступ у справу

від 09.06.2015 № 185-10083 вих.15)

про розірвання Договору оренди землі від 04.06.2007 року

ВСТАНОВИВ:

06.05.2015 позивач Черкаська міська рада звернулася до Господарського суду Черкаської області з позовом до відповідача СПД - фізичної особи Мельника Володимира Миколайовича про розірвання Договору оренди землі від 04.06.2007, який зареєстрований в Черкаській регіональній філії ДП "Центр ДЗК" при Держкомземі України від 15.06.2007 за № 60. В обґрунтування заявленого позову Рада наголошувала на порушенні відповідачем умов названого Договору оренди землі з посиланням на систематичну несплату орендної плати, при цьому, посилалась на ст. 141 Земельного кодексу України, ст.ст. 24, 32 ЗУ «Про оренду землі».

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 22.07.2015 № 925/781/15 в задоволенні позову відмовлено, як заявленого безпідставно та необґрунтовано.

Не погоджуючись з прийнятим Рішенням, Прокурор Черкаської області звернувся до Київського апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить Рішення Господарського міста Черкаси від 22.07.2015 № 925/781/15 скасувати та прийняти нове судове рішення, за яким задовольнити позов, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а тому не правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Позивач та відповідач не скористалися своїм правом, передбаченим ч. 1 ст. 96 ГПК України, та не надали колегії суддів письмові відзиви на скаргу прокурора, що згідно ч. 2 ст. 96 ГПК України не перешкоджає апеляційному перегляду рішення суду першої інстанції.

На запитання колегії суддів звернуте до представника позивача під час судового засідання від 29.09.2015 з приводу його вимог до суду апеляційної інстанції щодо оскарженого судового рішення, було надано відповідь: «на розсуд суду».

Представник відповідача під час судового засідання від 29.09.2015 просив колегію суддів залишити апеляційну скаргу прокурора без задоволення, Рішення Господарського суду міста Черкаси від 22.07.2015 № 925/781/15 залишити без змін, як таке, що прийнято у повній відповідності до вимог діючого законодавства України.

Ухвалою КАГС від 14.08.2015 № 925/781/15 порушено апеляційне провадження за скаргою прокурора та призначено судове засідання (колегія суддів у складі: головуючого судді Ільєнок Т.В., суддів: Тарасенко К.В., Яковлєва М.Л.).

За Розпорядженням секретаря судової палати КАГС від 28.09.2015, у зв'язку з виходом з відпустки судді Куксова В.В., який входить до постійного складу судової колегії, для розгляду даної справи було сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя Ільєнок Т.В., судді: Куксов В.В., Яковлєв М.Л..

За Розпорядженням секретаря судової палати КАГС від 29.09.2015, враховуючи перебування судді Куксова В.В. у черговій відпустці, склад колегії суддів змінено, для розгляду даної справи було сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя Ільєнок Т.В., судді: Новіков М.М., Яковлєв М.Л..

За Ухвалою КАГС від 29.09.2015 № 925/781/15 прийнято апеляційну скаргу прокурора до провадження колегії суддів у складі: головуючої судді Ільєнок Т.В., суддів: Новікова М.М., Яковлєва М.Л..

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення прокурора та присутніх представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку апеляційну скаргу Прокурора Черкаської області залишити без задоволення, Рішення Господарського суду Черкаської області від 22.07.2015 по даній справі залишити без змін, приймаючи до уваги наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Рішенням дев'ятої сесії Черкаської міської ради від 24.03.2006 № 9-322 "Про надання приватному підприємцю Мельнику Володимиру Миколайовичу земельної ділянки в оренду по вул. Гагаріна, ліворуч спуску Франка" (а/с 8):

«- затверджено проект відведення приватному підприємцю Мельнику Володимиру Миколайовичу земельної ділянки в оренду по вул. Гагаріна, ліворуч спуску Франка;

- надано приватному підприємцю Мельнику Володимиру Миколайовичу земельну ділянку площею 7579 кв.м. по вул. Гагаріна, ліворуч спуску Франка в оренду на 49 років (без права передачі її в суборенду) під розташування та подальшу експлуатацію пункту короткочасного відпочинку населення за рахунок земель Черкаської міської ради без права капітального будівництва та при умові виконання вимог статті 61 Земельного кодексу України;

За основним цільовим призначенням земельну ділянку віднесено до земель водного фонду (прибережна захисна смуга);

За функціональним використанням земельну ділянку віднесено: площею 5496 кв.м. - до категорії земель рекреаційного призначення та інші відкриті землі (землі відпочинку і спорту); площею 2083 кв.м. до категорії земель комерційного використання.».

04.06.2007 між позивачем Черкаською міською радою, як орендодавцем, та відповідачем ПП Мельником Володимиром Миколайовичем, як орендарем, на підставі Рішення Черкаської міської ради від 24.03.2006 № 9-322 було укладено Договір оренди землі, за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, що за цільовим призначенням відноситься до земель водного фонду (прибережна захисна смуга), яка знаходиться по вул. Гагаріна, ліворуч спуску Франка, площею 7579 кв.м., строком на 49 років. Договір зареєстрований в Черкаській регіональній філії ДП "Центр ДЗК" при Держкомземі України, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 15.06.2007 року за № 60. (а/с 9-14).

Пунктами 9, 11 названого Договору оренди його сторони погодили, що за оренду земельної ділянки орендар сплачує орендну плату в грошовій формі. Річна орендна плата за користування земельною ділянкою площею 5496 кв.м. встановлюється у розмірі 1,0% від її нормативної грошової оцінки і на час укладання договору становить 2775 грн.; за користування земельною ділянкою площею 1005 кв.м. встановлюється у розмірі 3,0% від її нормативної грошової оцінки і на час укладання договору становить 7612 грн.; за користування земельною ділянкою площею 1078 кв.м. встановлюється у розмірі 3,0% від її нормативної грошової оцінки і на час укладання договору становить 8165 грн., загальна річна орендна плата становить 18552 грн.. Орендна плата вноситься орендарем щомісячно до 30 числа місяця, наступного за звітним.

За пунктом 36 Договору оренди, зміна умов Договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін, а у разі недосягнення згоди - спір розв'язується у судовому порядку.

У пункті 38 Договору оренди землі сторони встановили, що його дія припиняється шляхом його розірвання, зокрема, за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених Договором.

За Актом приймання-передачі від 24.06.2007 позивач передав, а відповідач прийняв земельну ділянку, яка є об'єктом Договору оренди землі від 04.06.2007 (а/с 16).

26.07.2010 сторонами укладені Зміни до Договору оренди землі від 04.06.2007, якими викладено у новій редакції пункти 2 і 7 Договору, зокрема, орендовану земельну ділянку за функціональним використанням віднесено до категорії земель комерційного використання, орендарю надано право суборенди (а/с 23-24).

За ствердженням Черкаської міської ради у суді першої інстанції, із розрахунку заборгованості від 26.11.2014 № 1683/18-08 (а/с 25), складеного структурним підрозділом позивача Департаментом фінансової політки Черкаської міської ради, вбачається, що відповідачу за період з січня 2012 року по жовтень 2014 року нараховано 160 389,57 грн. орендної плати, сплачено 0,00 грн., нараховано 22 197,17 грн. пені, а тому загальна сума боргу та пені становить 182 586,74 грн.

В заперечення вищенаведеного відповідачем були надані копії Квитанцій, згідно яких він здійснював сплату орендної плати у період дії названого Договору оренди землі: 14.03.2012 - 20 000,00 грн., 31.03.2012 - 425,00 грн., 24.12.2014 - 70 274,00 грн., які відповідачем не обліковувались (а/с 48-55,80-108). В свою чергу, за розрахунком відповідача від 20.07.2015 переплата за спірним Договором оренди землі становить 146 462,52 грн. (а/с 69-71).

Відповідно до Листа ДПІ у м. Черкаси від 01.07.2015 № 18367/23-01-23-0127 зазначено, що станом за період з 04.06.2007 по 01.06.2015 у ФОП Мельника В.М. «відсутня заборгованість по орендній платі з фізичних осіб». (а/с 58). Крім того, Державною податковою інспекцією до цього Листа також додано розгорнутий розрахунок щодо сплати платником за користування земельною ділянкою відповідно до Договору оренди землі від 04.06.2007, що обліковується по базі даних ДПІ у м. Черкаси за період з 04.06.2007 по 01.06.2015 із зазначенням щомісячних платежів. (а/с 59-60).

Із розрахунку заборгованості від 20.07.2015 № 1151/18-08 (а/с 74), складеного структурним підрозділом позивача Департаментом фінансової політки Черкаської міської ради, вбачається, що відповідачу за період з січня 2012 року по травень 2015 року нараховано 231 285,61 грн. орендної плати, донараховано орендної плати 184 469,40 грн., сплачено 86 093,16 грн., нараховано 39 015,66 грн. пені, а тому загальна сума боргу та пені становить 368 677,51 грн..

Згідно з Листом Управління Держземагентства у Черкаській області від 19.12.2014 року № 01-09/9177 нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 7579 кв.м. становить 3 936 608,39 грн. (землі комерційного використання). (а/с 75).

Враховуючи вищенаведене, за висновком суду першої інстанції, спірні правовідносини сторін за правовою природою віднесені до договірних зобов'язань, що виникли із Договору оренди землі від 04.06.2007, зареєстрованого у Черкаській регіональній філії ДП "Центр ДЗК" при Держкомземі України, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 15.06.2007 року за № 60, вимоги позивача і заперечення відповідача витікають із їх прав і обов'язків за цим договором. Названий Договір оренди землі укладений з дотриманням норм ст. 792 ЦК України, ст.ст. 13-19 Закону України "Про оренду землі".

Частиною 2 ст. 792 ЦК України визначено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 93 ЗК України та ст. 1 Закону України "Про оренду землі", який є спеціальним законом, що регулює суспільні відносини в Україні з питання оренди землі, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Законом України "Про оренду землі" встановлено, що:

- орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України) (ч.ч. 1, 2 ст. 21);

- орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін (ч. 2 ст. 23);

- договір оренди землі припиняється також в інших, крім визначених частиною 1 цієї статті, випадках, передбачених законом. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом (ч.ч. 2, 3 ст. 31);

- на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. (ч. 1 ст. 32);

- спори, пов'язані з орендою землі, вирішуються у судовому порядку (ст. 35).

Відповідно до п. "д" ст. 141 ЗК України, підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Згідно з абз. 1 ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Частиною 1 ст. 782 ЦК України визначено, що наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Судом першої інстанції встановлено, що, обґрунтовуючи даний позов, Черкаська міська Рада як на підставу розірвання Договору оренди землі від 04.06.2007 посилалася на систематичну несплату відповідачем орендної плати, тобто систематичне порушення істотної умови Договору оренди щодо своєчасності оплати орендної плати.

Проте, місцевим господарським судом зазначено, що відповідно до встановлених обставин справи вбачається, що відповідач сплачував орендну плату за землю справно, оскільки згідно з обліком ДПІ у м. Черкаси заборгованість по орендній платі відсутня, зміни до Договору оренди землі в частині визначення розміру орендної плати сторонами у встановленому законодавством порядку не вносились.

Суд першої інстанції, з огляду на вищевикладені обставини справи та з врахуванням наведених приписів законодавства дійшов висновку, що систематична несплата відповідачем орендної плати, як підстава заявленого позову про розірвання за Договором оренди землі не встановлена, а тому позов по даній справі є необґрунтованим, та таким, що задоволенню не підлягає. При цьому, місцевим господарським судом відзначено, що спір у даній справі, виник між сторонами не внаслідок суперечностей при виконанні умов Договору оренди землі, а внаслідок недоліків у здійсненні позивачем оперативного контролю за станом розрахунків орендарів з бюджетом за укладеними договорами оренди землі.

Прокурор у доводах апеляційного оскарження наголошує на тому, що ФОП Мельник В.М. належним чином не виконує умови Договору оренди землі від 04.06.2007, з посиланням на те, що відповідачем порушено обов'язок орендаря щомісячно сплачувати орендну плату за названим Договором. Враховуючи наявність систематичної несплати орендної плати за землю, Черкаською міською Радою було пред'явлено даний позов, в якості доказу надано розрахунки Департаменту фінансової політики Черкаської міської ради від 26.11.2014 та від 20.07.2015, згідно яких за ФОП Мельником В. М. наявна заборгованість з орендної плати за землю. На думку прокурора, вказані розрахунки позивача не було взято судом першої інстанції до уваги та не надано їм належної правової оцінки. Крім того, стверджує прокурор, приймаючи оскаржене судове рішення, суд першої інстанції обмежився лише встановленням факту відсутності заборгованості за спірним Договором оренди землі, однак підставою позову зазначено факт систематичної несплати орендної плати за землю. Під час судового засідання від 29.09.2015 прокурор наголошував на тому, що ФОП Мельник В.М. не декларує орендну плату за Договором оренди землі та продовжував стверджувати про борг, який обліковується за платником. За оцінкою прокурора, за вищенаведених обставин, оскаржене судове рішення підлягає скасуванню, оскільки відповідач проводить розрахунки не сестиматично, тобто час від часу та не у повному обсязі, при цьому, конкретні періоди заборгованості по несвоєчасній сплаті орендної плати прокурором не були названі .

Позивач Черкаська міська Рада з приводу доводів апеляційного оскарження прокурора під час судового засідання від 29.09.2015 зазначала про те, що за матеріалами даної справи наявна Довідка ДПІ від 01.07.2015 № 18367/23-01-23-0127 з якої вбачається, що станом за період з 04.06.2007 по 01.06.2015 у ФОП Мельника В.М. відсутня заборгованість по орендній платі, а тому розрахунок Ради від 26.11.2014 № 1683/18-08, складений структурним підрозділом позивача Департаментом фінансової політки Черкаської міської ради, на який позивач посилався як на підставу позову, було спростовано. Представник позивача пояснювала, що на момент подачі позову до суду першої інстанції, тобто 06.05.2015, Довідки ДПІ від 01.07.2015 не було, а тому було подано такий позов та надано розрахунок від 26.11.2014 № 1683/18-08 про наявність заборгованості у сумі 182 586,74 грн.. Проте в процесі розгляду даної справи у місцевому господарському суді було встановлено, що борг за відповідачем відсутній, що підтверджується названою Довідкою ДПІ.

На запитання колегії суддів звернуте до представника позивача під час судового засідання від 29.09.2015 щодо його вимог до суду апеляційної інстанції з приводу оскарженого судового рішення, ним було надано відповідь: «на розсуд суду».

Представник ФОП Мельника В.М. під час судового засідання від 29.09.2015, заперечуючи доводи апеляційного оскарження прокурора наголошував на тому, що прийняте судове рішення по даній справі є правомірним та таким, що прийнято у повній відповідності до вимог діючого законодавства України. Відповідач пояснював, що орендна плата ним сплачувалась справно та вчасно, відповідно до Договору оренди землі від 04.06.2007, наперед виконуючи свої майбутні зобов'язання, оскільки було здійснено переплату. Враховуючи наведене ФОП Мельник В.М. стверджував, що жодного боргу за ним не обліковується, при цьому посилався на Довідку ДПІ від 01.07.2015, в якій зазначено про відсутність боргу за відповідачем за період з 04.06.2007 по 01.06.2015.

Колегія суддів з приводу посилання прокурора у його апеляційній скарзі як на підставу наявності заборгованості за відповідачем на Довідку ДПІ від 30.07.2015 № 22312/23-01-17-0213, вважає за необхідне зазначити про те, що названа Довідка не може бути прийнята судом апеляційної інстанції в якості доказу, оскільки Рішення Господарського суду Черкаської області прийняте 22.07.2015, а названа Довідка датована 30.07.2015, тобто, Довідка ДПІ була складена після прийняття оскаржуваного судового рішення і не досліджувалася у якості доказу судом першої інстанції.

Окремо, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що спірні правовідносини по даній справі виникли між позивачем Черкаською міською радою та відповідачем ПП Мельником В.М. в процесі здійснення останніми господарської діяльності, оскільки в даному випадку за спірним Договором оренди землі від 04.06.2007, на якому ґрунтується позов, Черкаська міська Рада - орендодавець виступає та виконує обов'язки, як господарюючий суб'єкт, в зв'язку з тим, що позовні вимоги стосуються безпосередньо майна, яке знаходиться в господарському віданні територіальної громади.

За Пунктом 2 ст. 121 Конституції на прокуратуру України покладається представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

За рішенням Конституційного Суду України № 3-рп/99 від 08.04.1999 року під поняттям "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах" потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади. В контексті пункту 2 статті 121 Конституції України приписи пункту 3 частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України треба розуміти так, що прокурори та їх заступники подають до господарського суду позови саме в інтересах держави, а не в інтересах підприємств, установ та організацій незалежно від їх підпорядкування та форм власності.

Оскільки "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних чи інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, і ця заява, за статтею 2 Господарського процесуального кодексу України, є підставою для порушення справи в суді.

У пункті 3 Постанови Пленуму ВГСУ № 7 від 23.03.2012 "Про деякі питання участі прокурора у розгляді справ, підвідомчих господарським судам" Пленум Вищого господарського суду України роз'яснив, що господарський суд ПОВИНЕН ОЦІНЮВАТИ ПРАВИЛЬНІСТЬ ВИЗНАЧЕННЯ ПРОКУРОРОМ ОРГАНУ, НА ЯКИЙ ДЕРЖАВОЮ ПОКЛАДЕНО ОБОВ'ЯЗОК ЩОДО ЗДІЙСНЕННЯ КОНКРЕТНИХ ФУНКЦІЙ У ПРАВОВІДНОСИНАХ, ПОВ'ЯЗАНИХ ІЗ ЗАХИСТОМ ІНТЕРЕСІВ ДЕРЖАВИ. Інтереси держави мають чітко формулюватися й умотивовуватися прокурором.

За пунктом 8 названої Постанови Пленуму ВГСУ № 7 від 23.03.2012 зазначено, що відповідно до статей 29, 91, 107, 111-15 і 113 ГПК, статей 36-1 і 37 Закону України "Про прокуратуру" формою представництва прокуратурою інтересів держави може бути подання прокурором апеляційної чи касаційної скарги, заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України, заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, а також вступ у справу та участь у розгляді справи, порушеної за позовами інших осіб.

Відповідно до визначеної законом компетенції прокурор вправі подати апеляційну, касаційну скарги лише у справах зі спорів, що стосуються інтересів держави, громадянина, в тому числі у справах про банкрутство, що стосуються інтересів держави або громадянина.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 36-1 Закону України "Про прокуратуру" підставою представництва в суді інтересів громадянина є його неспроможність через фізичний стан, недосягнення повноліття, похилий вік, недієздатність або обмежену дієздатність самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження. Наявність таких підстав має бути підтверджена прокурором шляхом надання суду відповідних доказів. ПІДСТАВОЮ ПРЕДСТАВНИЦТВА В СУДІ ІНТЕРЕСІВ ДЕРЖАВИ Є НАЯВНІСТЬ ПОРУШЕНЬ АБО ЗАГРОЗИ ПОРУШЕНЬ ІНТЕРЕСІВ ДЕРЖАВИ.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що під час розгляду даної справи у суді першої інстанції та в поданій апеляційній скарзі, прокурором не було наведено жодних підстав чим відповідачем було порушено інтереси держави при виконанні умов спірного Договору оренди землі.

Аналогічна правова позиція щодо недоведеності прокурором інтересів держави викладена у Постанові Вищого господарського суду України від 03.02.2014 №901/1239/13.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів встановила, що у даному випадку скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції. Таким чином, апеляційні вимоги прокурора є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, підстав для зміни чи скасування оскарженого Рішення у даній справі колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 85, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Черкаської області залишити без задоволення.

Рішення Рішення Господарського суду Черкаської області від 22.07.2015 № 925/781/15 залишити без змін.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 29.09.2015 № 925/781/15 набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 29.09.2015 № 925/781/15 може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України у 20-денний строк.

Матеріали справи № 925/781/15 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Головуючий суддя Т.В. Ільєнок

Судді М.М. Новіков

М.Л. Яковлєв