ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29.09.15р. Справа № 904/6387/15
За позовом Комунального підприємства "Жовтоводський водоканал", м. Жовті Води Дніпропетровської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Восток-Руда", м. Жовті Води Дніпропетровської області

про стягнення 68 938 грн. 93 коп.

Суддя Рудь І.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довір. № 7667 від 01.10.2014р.;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство "Жовтоводський водоканал" звернулось до господарського суду з позовом, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Восток-Руда" грошові кошти в сумі 68 938 грн. 93 коп., з яких 59 089 грн. 30 коп. - пеня, 9 365 грн. 10 коп. інфляційні втрати, 484 грн. 53 коп. - 3% річних, нарахованих позивачем за порушення відповідачем зобов'язань за договором на подачу технічної води від 01.01.2013р. № 819 із протоколом розбіжностей, в редакції додаткових угод.

Заявою від 28.09.2015р. № 6441 позивач зменшив позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 67 814 грн. 90 коп., з яких 57 974 грн. 41 коп. - пеня, 9 365 грн. 10 коп. інфляційні втрати, 475 грн. 39 коп. - 3% річних.

Відповідач явку повноважного представника в призначені судові засідання не забезпечив та не надав витребувані судом документи.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача, оскільки про час та місце розгляду справи останній повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, долучені до матеріалів справи.

Відповідно до ст.75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В порядку ст. 85 ГПК України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.01.2013р. між Комунальним підприємством "Жовтоводський водоканал" (водоканал) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Восток-Руда" (абонент) укладений договір на подачу технічної води № 819 із протоколом узгодження розбіжностей (надалі Договір), відповідно до пунктів 1.1, 1.2 якого згідно норм діючого законодавства водоканал забезпечує абоненту подачу технічної води, а абонент бере на себе зобовязання своєчасно оплачувати надані йому послуги з подачі технічної води, належно експлуатувати водопровідні мережі, пристрої та прилади на них, які перебувають у нього на балансі, відповідно до ОСОБА_2 та вимог діючих нормативних актів.

Згідно п. 8.1 ОСОБА_2, в редакції додаткової угоди № 3 від 30.12.2013р., цей договір укладається строком (діє) з 01.01.2014р. до 31.12.2014р. (включно) та застосовується до відносин між водоканалом та абонентом.

За умовами пункту 3.1 ОСОБА_2 водоканал надає абоненту послуги з подачі технічної води та водовідведення за тарифом, який розраховується з урахуванням економічно обґрунтованих витрат, які несе водоканал для надання послуг.

Тарифи на надання послуг встановлюються відповідно до чинного законодавства України без яких-небудь додаткових узгоджень абонентами розмірів цих тарифів і термінів їх введення (п. 3.2 ОСОБА_2).

Пунктом 3.3 ОСОБА_2 передбачено, що у разі зміни тарифів, що діяли під час укладення ОСОБА_2, оплата абонентом послуг, що надаються, здійснюється за зміненими тарифами без зміни інших умов ОСОБА_2 (тарифи вказуються в рахунках на оплату послуг технічного водопостачання водоканалу).

Розрахунки за технічну воду виконуються згідно затвердженого тарифу в розмірі за 1 м3 відпущеної води. Вартість послуг на момент укладенні ОСОБА_2 складає: вода технічна 1,07 грн. за куб.м. без ПДВ (п. 3.4 ОСОБА_2).

Згідно пункту 3.5 ОСОБА_2 розрахунковий період оплати послуг постачання технічної води і водовідведення встановлюється в один місяць.

Відповідно до пункту 3.6 ОСОБА_2, розрахунковий період для обліку і розрахунку за показниками розрахункових засобів обліку встановлюється з 30 числа місяця до такого ж числа наступного місяця. У разі, коли розрахунковий період не співпадає з календарним місяцем, розрахунковим вважається той місяць, до якого належить друга частина розрахункового періоду. Факт надання та отримання послуги подачі технічної води, підтверджується двостороннім актом виконаних робіт, складеним водоканалом у двох примірниках. Один примірник абонент узгоджує, шляхом підписання та скріплення печаткою, та повертає на адресу водоканалу в триденний термін.

Пунктом 3.7 ОСОБА_2 передбачено, що представник абонента зобовязаний одержувати рахунки у водоканалі 30 числа кожного місяця. Для цього абонент направляє свого представника з належним чином оформленою довіреністю (наказом тощо). В разі не направлення уповноваженої особи для отримання рахунку, рахунок вважається отриманим в останній день поточного місяця. Рахунок підлягає оплаті протягом 5 банківських днів. У рахунку вказуються: нарахування за поточний місяць (обєми наданих послуг з обєктів, тарифи, сума); борг на початок місяця, в т.ч. за рішенням суду (борг за послуги, судовий збір, 3% річних, інфляційні, пеня, штраф за перевитрату ліміту) і підсумкова сума, що підлягає оплаті.

За умовами п. 3.10 ОСОБА_2 погашення заборгованості абонента перед водоканалом виконується у порядку календарної черговості її виникнення (від раніше виниклої до подальшої). Тобто, у разі наявності у абонента заборгованості перед водоканалом всі оплати відносяться на погашення раніше існуючого боргу і здійснення передплати неможливе (незалежно від вказівки в платіжному документі).

Відповідно до п. 6.2.1 ОСОБА_2 за невчасну оплату (несплату) послуг в терміни, передбачені п. 3.7 ОСОБА_2, абонент несе відповідальність шляхом сплати пені у розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, але не більш 100% загальної суми боргу. Сума нарахованої пені за попередній місяць включається в наступний платіжний документ.

У разі прострочення виконання абонентом грошових зобовязань, сума боргу нараховується з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення і 3% річних.

На виконання умов ОСОБА_2 позивачем у грудні 2014р. надані відповідачу послуги з постачання технічної води на загальну суму 111 489 грн. 26 коп., про що сторонами складено двосторонній акт наданих послуг на подачу технічної води від 23.12.2014р. № 5782 та позивачем оформлено рахунок № 5782 від 23.12.2014р., який отримано представником відповідача 26.12.2014р. (а.с. 13).

В порушення прийнятих на себе зобовязань, відповідач розрахувався з позивачем за отримані послуги несвоєчасно, сплативши вартість технічної води в сумі 111 489 грн. 26 коп. 05.03.2015р., що підтверджується платіжним дорученням № 309 від 02.03.2015р. (а.с. 31).

У звязку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань позивачем нараховані 3% річних за період з 12.01.2015р. по 04.03.2015р. в сумі 475 грн. 39 коп., втрати від інфляції за період з січня по лютий 2015р. в розмірі 9 365 грн. 10 коп. та пеня за період з 12.01.2015р. по 04.03.2015р. в сумі 57 974 грн. 41 коп.

На час розгляду справи доказів сплати заборгованості відповідачем не надано.

Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Вищевказаний договір на подачу технічної води за своїм змістом є договором про надання послуг.

За умовами ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір відсотків.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання.

Відповідно до ст. 193 ГК України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

За приписами п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно із п. 1.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань від 17.12.13р. № 14 з огляду на вимоги частини першої статті 47 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, судом встановлено, що вказаний розрахунок відповідає вимогам чинного законодавства.

Щодо заявленої позивачем до стягнення пені за період з 12.01.2015р. по 04.03.2015р. у розмірі 1% від простроченої суми основного боргу, але не більше 100% від суми боргу в сумі 57 974 грн. 41 коп., суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" що суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують нежилі будинки і приміщення, належні їм на праві власності або орендовані ними на підставі договору, для провадження цієї діяльності за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги сплачують пеню в розмірі одного відсотка від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін, але не більше 100 відсотків загальної суми боргу.

Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини між сторонами виникли у сфері надання послуг з подачі технічної води, яка використовується ТОВ „Восток-Руда для технологічних потреб виробництва.

Згідно з частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до частини 2 статті 343 Господарського кодексу України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Договірні правовідносини між платниками і одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань врегульовано Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", згідно з пунктами 1, 3 якого розмір пені за прострочку платежу, що встановлюється за згодою сторони, обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Таким чином, яким би способом не визначався в договорі розмір неустойки, він не може перевищувати той розмір, який встановлений законом як граничний (якщо він встановлений).

З огляду на викладене, враховуючи встановлення Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" граничного розміру відповідальності за прострочення платежу у вигляді пені (розмір якої не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня), за прострочку платежу за договором може бути стягнута лише сума неустойки, яка не перевищує ту, що обчислена на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України.

Отже, згідно перерахунку, здійсненому господарським судом, до стягнення з відповідача підлягає пеня за визначений позивачем період у загальному розмірі 5 418 грн. 68 коп.

За встановлених обставин, відповідач неналежним чином виконав свої, визначені ОСОБА_2 майново-господарські зобовязання перед позивачем з оплати наданих послуг, чим порушив умови укладеного із позивачем ОСОБА_2 та вищевказані приписи діючого законодавства, тому позовні вимоги позивача про примусове стягнення з відповідача 9 365 грн. 10 коп. інфляційних втрат, 475 грн. 39 коп. 3% річних. та 5 418 грн. 68 коп. пені є обґрунтованими і підлягають задоволенню. В решті позовних вимог слід відмовити.

Відповідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У звязку зі зменшенням розміру позовних вимог, у відповідності з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" позивачу підлягає поверненню з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 29 грн. 79 коп.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст.4, 32-34, 43, 49, 75, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Восток-Руда" (52210, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, пров. Капітальний, буд. 2, ) на користь Комунального підприємства "Жовтоводський водоканал" (52204, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. 8-го Березня, буд.. 40а, ) 9 365 грн. 10 коп. (девять тисяч триста шістдесят пять грн. 10 коп.) інфляційних втрат, 475 грн. 39 коп. (чотириста сімдесят пять грн. 39 коп.) 3 % річних, 5 418 грн. 68 коп. (пять тисяч чотириста вісімнадцять грн. 68 коп.) пені, 404 грн. 39 коп. (чотириста чотири грн. 39 коп.) витрат по сплаті судового збору.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повернути Комунальному підприємству "Жовтоводський водоканал" (52204, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. 8-го Березня, буд.. 40а, ) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 29 грн. 79 коп. (двадцять девять грн. 79 коп.), перерахований згідно платіжного доручення № 2221 від 15.07.2015р., яке знаходиться в матеріалах справи № 904/6387/15.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дати його підписання.

Суддя ОСОБА_3

Повне рішення складено 05.10.15р.