РІШЕННЯ

"16" вересня 2015 р.Справа № 921/667/15-г/5

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Андрушків Г.З.

Розглянув справу

за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпропетровськ, адреса для листування: а/с 1800, м. Дніпропетровськ, 49027

до відповідача: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, с. Глещава, Теребовлянського району, Тернопільської області

про стягнення 64 725,47 грн.

За участю представників від:

Позивача: ОСОБА_2 провідний юрисконсульт Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" (довіреність № 2685-К-О від 24.06.2015р.)

Відповідача: не з"явився

Суть справи:

В розпочатому судовому засіданні представнику позивача роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст. ст. 20, 22, 81-1 ГПК України.

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулося в господарський суд з позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - 64725грн.47коп., з яких: 44 000грн.00коп.- заборгованість за кредитом, 11 806гр.66коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 6 296грн.96коп.- пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 2 621грн. 85коп.- заборгованість по комісії за користування кредитом.

В обґрунтування позовних вимог та згідно пояснень уповноваженого представника в судовому засіданні, позивач посилається на неналежне виконання Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1. умов Договору банківського обслуговування №б/н від 20.06.2011р. (який складається із Заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі відповідач), Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів банку, які розміщені в мережі Інтернет на сайті (http://privatbank.ua), внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом, по процентах за користування кредитом та по комісії за користування кредитом, в звязку з чим відповідачу за несвоєчасність виконання зобовязань за договором нарахована пеня, яку позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку.

Ухвалою суду від 07.07.2015 року порушено провадження у справі та розгляд справи призначено на 29.07.2015 року на 10год.20хв., який в послідуючому відкладався на 09.09.2015 року з підстав, викладених в ухвалі суду від 29.07.2015 року.

Відповідач у заперечення проти позовної заяви (лист від 08.09.2015 року - вх..19417 від 09.09.2015р.) та в судовому засіданні 09.09.2015 року проти позовних вимог заперечує та просить в позові відмовити, посилаючись на те, що всі власні та кредитні кошти інвестував у компанію "FOREX MMCIS group", яка призупинила свою діяльність та на даний час не повертає вкладених коштів, а також зазначив, що 24.11.2014 року звертався до ПАТ КБ "ПриватБанк" з проханням застосувати процедуру зворотного платежу внесених сум 21.03.2014р.- 44 000,00грн.; 22.05.2014р.- 44 000,00грн.; 22.07.2014р.- 42800,00 грн., які до цього часу не повернуті. При цьому відповідач, посилаючись на норми Закону України "Про захист прав споживачів" (ст.,ст. 11,12,18) , просить суд "зобов"язати банк надати розгорнуті платіжні доручення та повернути кошти в сумі 42800,00грн., перераховані 22.07.2014 року, 44000,00грн., перераховані 22.05.2014 року та 44000,00грн., перераховані 21.03.2014 року" а також зобов"язати банк провести реструктуризацію заборгованості за кредитним договором №ТЕ 2002.

Для надання представнику позивача ознайомитися із наданими відповідачем письмовими запереченнями та відповідно надати суду свої документально обґрунтовані пояснення, в судовому засіданні 09.09.2015 року в порядку ст..77 ГПК України оголошувалася перерва до 10год.45хв. 16.09.2015 року.

Після перерви відповідач в судове засідання не з"явився, причин неявки суду не повідомив.

Позивач у пояснення (лист від 15.09.2015р.) на заперечення відповідача проти позовної заяви та його уповноважений представник в судовому засіданні зазначає, що посилання відповідача на проведені ним платежі: 21.03.2014р. в сумі 44 000,00грн. та 22.05.2014р. в сумі 44 000,00грн. не є предметом даного спору, оскільки кредитні кошти, які використані відповідачем на їх здійснення, останнім повністю погашені самостійно, а платіж за 22.07.2014р. в сумі 42 800,00 грн. було проведено банком згідно платіжного доручення відповідача №1 від 22.07.2014р. (в т.ч. 41065грн.96коп. за рахунок кредитних коштів), додавши при цьому копію пл..доручення відповідача №1 від 22.07.2014 року та посилаючись на те, що згідно Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, відповідальність за відповідність інформації, зазначеної в платіжному доручені, суті операції, за якою здійснюється переказ, несе платник. Окрім того, зазначає, що наданий час діє програма по реструктуризації заборгованості, і при бажанні дійсно погасити заборгованість перед банком клієнт вправі звернутися у будь-яке відділення банку із відповідною заявою. Реструктуризація проводиться кількома варіантами, що дає можливість боржнику самостійно визначити для себе оптимальний варіант. Зокрема, погашення кредиту одним платежем, реструктуризація на кілька місяців із відповідним зменшенням суми щомісячного платежу. На даний час реструктуризація проблемної заборгованості відповідачем не проводиться, що свідчить про свідоме ухилення від виконання зобовязань за кредитним договором.

Технічна фіксація (звукозапис) судового процесу у відповідності до ст. 81-1 ГПК України не здійснювалась за відсутності відповідного клопотання сторін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи представника позивача та в попередніх судових засіданнях відповідача, господарським судом встановлено наступне:

20.06.2011р. фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 (далі-відповідач) через систему інтернет клієнт банкінг Приват 24, шляхом накладення електронно-цифрового підпису, було підписано Заяву, відповідно до якої Банк (позивач) відкрив відповідачу в національній валюті поточний рахунок №4218.

Відповідно до даної заяви Банк (позивач у справі) за наявності вільних грошових коштів здійснює обслуговування кредитного ліміту на вказаному рахунку, про розмір ліміту Банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного звязку банку та клієнта. Порядок встановлення, зміни ліміту, погашення заборгованості та розмір відсоткової ставки за користування кредитним лімітом регламентується Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті www.privatbank.ua, які разом із цією заявою складають Договір банківського обслуговування.

Підписавши цю заяву, Клієнт приєднується і погоджується із умовами, викладеними в Умовах та Правилах надання банківських послуг, тарифах Приватбанку, що розміщені на офіційному сайті Приватбанку www.privatbank.ua

Розділом 1 Правил, розміщених на web-сайті банку www.privatbank.ua, передбачено, що ці правила є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг Приватбанку.

Відповідно до ст. 6 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст 627 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

У відповідності зі ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Статтею 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис" встановлено, що електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки). Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди за всіма істотними умовами. Істотними є умови про предмет договору, а також ті, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Приписами ст. 633 ЦК України передбачено, що публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обовязок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівлі, перевезення транспортом загального користування, послуги звязку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Таким чином, за своєю правовою природою укладений між ПАТ КБ "Приватбанк" та ФОП ОСОБА_1. договір банківського обслуговування є змішаним договором банківського рахунку та кредитного договору.

Отже, для укладення договору банківського обслуговування, який є змішаним за своєю правовою природою і має елементи кредитного договору, сторони повинні були обмінятися всіма документами, в яких зафіксований зміст правочину, щоб договір був вчинений у письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Ч. 1 ст. 1067 ЦК України передбачено, що договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

Відповідно до п. 3.18.1.1. Правил, кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення обігових коштів і здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного ліміту.

Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банка та клієнта. Кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта щодо його повернення, сплати процентів та винагороди (п. 3.18.1.3).

Пунктом 3.18.1.6. Умов передбачено, що ліміт може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку. Підписавши угоду, клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших).

У відповідності до п. 3.18.1.8 Правил, проведення платежів клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання Клієнта до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відтиском печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнтбанк / інтернет клієнтбанк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі "Угода"). При порушенні клієнтом будь-якого із обовязків, передбачених "Умовами і правилами надання банківських послуг", банк на власний розсуд, має право змінити умови кредитування, встановити інший строк повернення кредиту. При належному використанні клієнтом обов'язків, передбачених "Умовами і правилами надання банківських послуг", проведення платежів клієнта в порядку обслуговування ліміту може бути продовжено банком на той же строк.

Пунктом 3.18.1.11. Правил встановлено період безперервного користування кредитним лімітом - не більше 35 днів (періодом безперервного користування кредитним лімітом є період часу, на протязі якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку).

В силу приписів п. 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п.п. 3.18.2.2.2, 3.18.2.2.3 та 3.18.2.2.5 Правил, клієнт зобов'язується проводити погашення кредитного ліміту не пізніше строку закінчення періоду безперервного користування кредитним лімітом, сплатити відсотки за весь час фактичного користування кредитом та повністю повернути кредит в строки, передбачені Правилами.

Розділом 3.18.4. Умов, яким затверджений порядок розрахунків, встановлено, що:

- за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт виплачує відсотки, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом (диференційована процентна ставка) (п. 18.4.1 Правил);

- за період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулення дебетового сальдо в одну із дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця (період, в який дебетове сальдо підлягає обнуленню), розрахунок відсотків здійснюється за процентною ставкою в розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. При необнуленні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнуленню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, клієнт сплачує банку за користування кредитом відсотки в розмірі 24% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнуленню. У разі непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошового зобов'язання клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 48 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості (п.п. 3.18.4.1.1- 3.18.4.1.3 Правил).

А також відповідно до п. 3.2.1.4.1.2. Умов та правил надавання банківських послуг, які набрали чинності з 1 липня 2014р. , у випадку необнулення дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнуленню, на протязі 90 днів з кінцевої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, Клієнт сплачує Банку за користування кредитом відсотки в розмірі 36 (тридцять шість0% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальто підлягало обнуленню, та згідно п. 3.2.1.4.1.3., у разі непогашення кредиту впродовж 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальто підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобовязання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошового зобов'язання клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56 (пятдесят шість) % річних від суми залишку непогашеної заборгованості - про що відповідач (клієнт) був повідомлений через програму "Приват24" 05.06.2014р, що підтверджується наданою позивачем випискою з "Приват24" по клієнту.

Згідно п. 3.18.4.4. Правил, клієнт сплачує банку винагороду за використання ліміту (щомісячна комісія) відповідно до п.п. 3.18.1.6., 3.18.2.3.2., 1-го числа кожного місяця в розмірі 0,9 % від суми максимального сальдо кредиту, що існував на кінець банківського дня за попередній місяць, у порядку, передбаченому Умовами та правилами надання банківських послуг. Клієнт доручає банку здійснювати списання винагороди зі своїх рахунків. Сплата винагороди здійснюється в гривні.

Як слідує із матеріалів справи, на виконання умов Договору банківського обслуговування №б/н від 20.06.2011р. та Умов та правил надання банківських послуг, позивачем з 20.06.2011р. на поточний рахунок відповідача №4218 було встановлено кредитний ліміт в сумі 2000 грн., який пізніше змінювався до 4000,00грн з 28.05.2012р., до 20000грн. з 26.12.2012р. до 25000,00 грн. з 04.02.2013р., до 27000,00грн. з 04.03.2013р., до 32000,00грн. з 19.06.2013р., до 42000,00грн з 18.07.2013р., до 44000,00грн. з 30.12.2013. та до 43546,65грн з 02.03.2014р., наведене підтверджується наявними в матеріалах справи довідкою Банку №08.7.0.0.0/06 від 09.06.2015р. та банківськими виписками.

Як стверджує позивач, відповідач (позичальник) свої зобовязання згідно Договору банківського обслуговування №б/н від 20.06.2011р. щодо погашення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та комісії за користування кредитом в сумах та в строки, обумовлених у Договорі банківського обслуговування №б/н від 20.06.2011р., належним чином не виконував, в наслідок чого в нього виникла заборгованість перед позивачем. Направлена позивачем на адресу відповідача претензія №10221ТЕТ1S039 від 18.02.2015р. з вимогою погасити прострочену заборгованість, залишена без відповіді і станом на день звернення з даним позовом до суду за відповідачем рахується заборгованість в сумі 44000грн.00коп. по кредиту, 11806грн.66коп. по сплаті процентів за користування кредитом та 2621грн. 85коп. по сплаті комісії за користування кредитом.

Відповідач (позичальник) на день розгляду справи будь-яких доказів, які б свідчили про погашення та повернення кредиту, сплату процентів за користування кредитом та комісії за користування кредитом суду не надав, як слідує із наданих ним заперечень проти позовної заяви (лист від 08.09.2015 року) проти наявності заборгованості не заперечує. При цьому судом не можуть бути взяті до уваги пояснення відповідача на те, що кредитні кошти ним інвестовані в компанію "FOREX MMCIS group", яка призупинила свою діяльність та на те, що ПАТ Приватбанк на його звернення не застосував процедуру возвратного платежу, в зв"язку з чим він не взмозі повернути кредитні кошти, оскільки зазначене в силу вимог ст..ст. 525, 526 ЦК України, ст.193 ГК України не звільняє його від виконання зобов"язань щодо повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами та сплати комісії за користування кредитом.

Відповідно до п.3.18.5.1 Умов - при порушенні Клієнтом яких-небудь зобов'язань зі сплати процентів за користування кредитом, передбачених п.п.3.18.2.2.2, 3.18.4.1, 3.18.4.2, 3.18.4.3, строків повернення кредиту, передбачених п.п.3.18.1.8, 3.18.2.2.3, 3.18.2.3.4, винагороди, передбаченої п.п.3.18.2.2.5, 3.18.4.4, 3.18.4.5, 3.18.4.6 Клієнт виплачує Банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який виплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочки. А у випадку реалізації Банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі, зазначеному в п.3.18.4.1.3 - 0,1315% від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочки. Та згідно п. 3.2.1.4.1.3 Умов та правил надавання банківських послуг, які набрали чинності з 1 липня 2014р. у разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань і при реалізації права банку на встановлення іншого строку повернення кредиту, передбаченого "Умовами і правилами надання банківських послуг", клієнт сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочки, виходячи з 360 днів у році. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань.

Умовами та правил надання банківських послуг (п.3.18.5.4) з врахуванням Умов та правил надавання банківських послуг, які набрали чинності з 1 липня 2014р.( п.3.2.1.5.4.) передбачено, що нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань здійснюється протягом 3 років з дня, коли відповідне зобов'язання повинно бути виконано.

Враховуючи, що згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк, відповідачем даний строк порушений, в зв'язку з чим він повинен нести відповідальність, передбачену умовами договору у вигляді сплати пені, що становить 6296грн.96 коп.

При таких обставинах та відповідно до вимог ст.ст.509, 525, 526, 530, 612, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст.173,193 ГК України та ст.ст.33,34 ГПК України позов підлягає задоволенню як обґрунтовано заявлений, підтверджений матеріалами справи та не спростований відповідачем належними і допустимими доказами.

Судовий збір, згідно ст. 49 ГПК України, покладається на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 33, 34, 42, 43, 49, 82, 84, 85 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, с.Глещава, Теребовлянського району, Тернопільської області, 48136 (ідент.код.) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпропетровськ, 49094 () 44000 грн.00коп. - заборгованість за кредитом, 11806 грн.66коп. заборгованість по процентах за користування кредитом, 6296грн.96коп. пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором, 2621 грн.85 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом, а також 1827 грн.00коп.в повернення витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

Повне рішення складено "24" вересня 2015р.

Суддя Г.З. Андрушків