ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2015 р. Справа № 923/1392/15

Господарський суд Херсонської області у складі судді Ситюка В.Г., при секретарі Котенко І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Херсонавтотранс", м. Херсон

до ОСОБА_2 комунального підприємства "Миколаївводоканал", м. Миколаїв,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 міська рада

про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_4, представник, дов. у справі,

від відповідача ОСОБА_5, ю/к, дов. у справі,

третя особа не з'явився

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_1 обмеженою відповідальністю "Херсонавтотранс" звернувся до господарського суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 комунального підприємства "Миколаївводоканал" про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Ухвалою господарського суду від 03.09.2015 р. за клопотанням відповідача розгляд справи відкладено, залучено до участі в справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 міську раду.

Представником позивача подано до суду додаткові матеріали, позовні вимоги підтримано з підстав зазначених у позові, посилаючись на те, що відповідно до Державного акту на право користування землею 1990 р. серія Б № 065660 підприємство є землекористувачем на праві постійного землекористування земельною ділянкою площею 5,2 га для будівництва пансіонату на 400 місць. При цьому, зазначено, що факт правомірності землекористування встановлено та підтверджено рішенням господарського суду від 26.03.2008 р. у справі № 10/57-О-08, позивач своєчасно та у повному розмірі сплачує земельний податок. Враховуючи, що на вказаній земельній ділянці без будь-яких правовстановлюючих документів знаходяться тимчасові споруди відповідача три будиночки відпочинку (садові будинки), просить усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, зобов'язавши відповідача демонтувати належні йому три будиночки відпочинку (садові будинки). Також, представником позивача зазначено на перехід права землекористування у зв'язку з реорганізацією і правонаступництвом та відсутність обов'язку у переоформленні права землекористування та його реєстрації, оскільки відповідне право виникло до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідачем подано до суду відзив на позов, реєстраційні документи, позовні вимоги не визнає. Представником відповідача зазначено на відсутність у позивача права користування земельною ділянкою з посиланням на неможливість правонаступництва та відсутність державної реєстрації відповідного права. Також зазначено на використання ним земельної ділянки з 2003 р., коли були придбані садові будинки. Просить відмовити позивачу у задоволенні позову.

Третьою особою подано до суду відзив на позов та витяг з ЄДР, позовні вимоги не визнаються з посиланням на непереоформлення позивачем права користування земельною ділянкою відповідно до п. 6 Перехідних положень Земельного кодексу України. Просить розглянути справу у відсутність представника третьої особи та відмовити у позові.

Заслухавши представників позивача та відповідача, розглянувши та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Земельного Кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно зі статтею 126 Земельного кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до ст. 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Відповідно до підпункту 3.1 пункту 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17.05.2011 р. "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин", відповідно до вимог чинного законодавства обов'язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Херсонавтотранс" є правонаступником ВАТ "Херсонавтотранс" та ХТВО "Херсонавтотранс" і відповідно до Державного акту на право користування землею 1990 р. серія Б № 065660 землекористувачем земельної ділянки площею 5,2 га, яка знаходиться по вул. Приморській, територія бази відпочинку "Дружба", в с. Більшовик, Голопристанського району Херсонської області на праві постійного землекористування.

Вказані обставини підтверджуються реєстраційними та статутними документами, Державним актом на право користування землею, податковою декларацією з плати за землю.

При цьому, факт правомірності користування позивачем вказаною земельною ділянкою встановлено та підтверджено рішенням господарського суду від 26.03.2008 р. у справі № 10/57-О-08, яке в силу ст. 35 ГПК України має преюдиційне значення.

Проте, відповідно до акту обстеження позивача від 03.04.2015 р. на вказаній земельній ділянці знаходяться тимчасові споруди відповідача три будиночки відпочинку (садові будинки).

Вказані обставини не заперечуються відповідачем з посиланням на придбання вказаних садових будинків у 2003 р. та визнання в подальшому рішенням суду від 20.04.2010 р. у справі № 2/5-ПД-10 права власності на них за територіальною громадою м. Миколаєва в особі ОСОБА_3 міської ради.

Проте, будь-яких даних щодо наявності права користування земельною ділянкою відповідачем до суду не подано та документально не підтверджено. Окрім того, як встановлено рішенням суду від 20.04.2010 р. у справі № 2/5-ПД-10, вказані садові будинки не є об'єктами нерухомого майна та належать відповідачу на праві господарського відання.

Станом на час розгляду справи відповідачем земельна ділянка від трьох садових будинків не звільнена і відповідних доказів останнім до суду не подано. Натомість, відповідач звернувся до позивача щодо можливості врегулювання спору та укладення договору оренди землі, - лист від 25.08.2015р., що в свою чергу свідчить про фактичне визнання ним позовних вимог.

Таким чином, вказані обставини свідчать про факт самовільного використання відповідачем земельної ділянки, яка знаходиться у постійному користуванні позивача, у зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

При цьому, посилання відповідача на відсутність у позивача права землекористування, судом не приймається до уваги, оскільки факт належності у позивача права землекористування підтверджується Державним актом на право користування землею 1990 р. серія Б № 065660 та рішенням суду від 26.03.2008 р. у справі № 10/57-О-08, а рішення суду від 04.03.2009 р. у справі № 10/361-пн-07, на що зазначає відповідач, скасовано з підстав недоведеності позивачем факту порушення чи оспорювання права користування земельною ділянкою. Подана відповідачем довідка Круглоозерської сільської ради, також не свідчить про відсутність у позивача права землекористування та не спростовує вказані вище факти. Твердження ж відповідача щодо неможливості правонаступництва у земельних відносинах, також судом не може бути прийнято до уваги, оскільки правонаступництво пов'язане з реорганізацією і позивач є правонаступником всіх прав та обов'язків попередніх підприємств (землекористувачів), у тому числі і прав щодо нерухомого майна, яке розміщено на вказаній земельній ділянці та відповідно до ст. 120 ЗК України до нього переходить право землекористування на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Відсутність же реєстрації права землекористування позивача не свідчить про відсутність такого права, оскільки відповідне право у позивача виникло до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", - ст. 3 цього Закону. Також є безпідставним і посилання відповідача та третьої особи щодо непереоформлення позивачем права користування землею, оскільки положення п. 6 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України, щодо необхідності переоформлення права постійного землекористування, рішенням Конституційного Суду України від 22.09.2005 р. визнано такими, що не відповідають Конституції України.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 152, 212 ЗК України, керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити.

2. Зобов'язати Міське комунальне підприємство "Миколаївводоканал", м. Миколаїв, ідентифікаційний код 31448144 усунути перешкоди у користуванні ТзОВ "Херсонавтотранс", м. Херсон, ідентифікаційний код 03119095 земельною ділянкою, яка знаходиться за адресою - Херсонська область, Голопристанський район, с. Більшовик, вул. Приморська, територія Бази відпочинку "Дружба" та звільнити земельну ділянку від трьох садових будинків, шляхом їх демонтажу.

3. Стягнути з ОСОБА_2 комунального підприємства "Миколаївводоканал", м. Миколаїв, вул. Чигрина, 161, ідентифікаційний код 31448144 на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Херсонавтотранс", м. Херсон, вул. Радянська, 39, ідентифікаційний код 03119055 1218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. витрат по сплаті судового збору.

Повне рішення складено 02.10.2015 р.

Суддя В.Г. Ситюк