ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2015 року Справа № 904/5332/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді:Іванова О.Г. доповідач,

суддів: Величко Н.Л., Подобєда І.М.

при секретарі судового засідання Мацекос І.М.

Представники сторін:

від відповідача: ОСОБА_1, довіреність №52-16/226 від 25.12.2014 року, представник;

представник позивача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ПІВДЕННИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ", м. Кривий Ріг на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 04.08.2015 року у справі №904/5332/15

за позовом Державного підприємства "Одеська залізниця", м. Одеса

до Публічного акціонерного товариства "ПІВДЕННИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ", м. Кривий Ріг

про стягнення 23 915,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою звернулось Державне підприємство "Одеська залізниця" якою просить стягнути з Публічного акціонерного товариства "ПІВДЕННИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ": 23 915,00 грн. штрафу та судовий збір в розмірі 1827,00 грн..

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в процесі перевезення вантажу на станції Тимкове Одеської залізниці було виявлено різницю в масі вантажу (концентрат залізорудний) у вагоні №53597910.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 04.08.2015 року (суддя Золотарьова Я.С.) позов задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "ПІВДЕННИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" на користь Державного підприємства "Одеська залізниця" 16 740,50 грн. та 1 827,00 грн. судовий збір.

В іншій частині позову відмовлено.

Приймаючи рішення, господарський суд виходив з обставин щодо правомірного нарахування Відповідачу штрафу за невірне зазначення у залізничній накладній маси вантажу, а також з наявності підстав для зменшення суми штрафу до вказаної вище суми внаслідок того, що первісно нарахована сума штрафу є надмірно великою в порівнянні зі збитками Позивача у звязку з таким невірним зазначенням.

Не погодившись з даним рішенням господарського суду Дніпропетровської області Публічне акціонерне товариство "ПІВДЕННИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" звернулось до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення з Відповідача на користь Позивача 16 740,50 грн. штрафу за невірно зазначену масу вантажу. Судові витрати по справі покласти на Позивача.

При цьому скаржник в апеляційній скарзі посилається на те, що при винесені рішення судом першої інстанції неповно зясовано обставини, що мають значення для справи та на неправильне застосування ним матеріального та процесуального права.

Позивач вважає рішення суду обґрунтованим, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на безпідставність доводів скаржника.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.08.2015 року у справі №904/5332/15 прийнято та призначено апеляційну скаргу до розгляду.

Розпорядженням секретаря судової палати ОСОБА_2 від 05.10.2015 року, у звязку з виходом на роботу судді Подобєда І.М. члена колегії суддів, справа передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя: Іванов О.Г. (доповідач), судді: Величко Н.Л., Подобєд І.М..

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.10.2015 року прийнято справу №904/5332/15 до свого провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Іванов О.Г. (доповідач), судді: Величко Н.Л., Подобєд І.М..

У судове засідання 07.10.2015 року представник Позивача не зявився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, відповідно до вимог Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України 20.02.2013 року №28.

У судовому засіданні 07.10.2015 року було оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Відповідача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, приймаючи до уваги наступне.

За накладною №46892436 зі станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці Відповідач відправив на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТИС" станція призначення Чорноморька - експорт Одеської залізниці, сім вагонів з вантажем - концентрат залізорудний, зазначивши в накладній масу вантажу 478 300 кг, зокрема у вагоні №53597910 - 68200 кг, тара - 23 700 кг..

09.03.2015 року на станції Тимкове Одеської залізниці виявлено різницю в масі вантажу у зазначеному вагоні та здійснено контрольне зважування на вагонних вагах, про що 09.03.2015 року на станції Тимкове Одеської залізниці, складено комерційний акт АА №055304/24/21.

У відповідності до комерційного акта, виявлена різниця у дійсній вазі та зазначеній Відповідачем у накладній. У вагоні №53597910 відповідно до накладної маси вантажу становить: нетто - 68 200 кг., в комерційному акті: брутто - 69 520 кг., нетто - 45 820 кг., тара - 23 700 кг., різниця проти накладної в сторону збільшення, на 22 381 кг..

Вартість перевезення вагону становить - 3 679,00 грн..

Позивачем на підставі пунктів 118, 122 Статуту залізниць України нараховано штраф у розмірі 23 915,00 грн..

Відповідачем доказів сплати штрафу не надано.

Пунктом 6 Статуту залізниць України (далі Статут) визначено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Оформлення накладної має здійснюватися відповідно до Правил оформлення перевізних документів (Наказ Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року №644).

Пунктом 2.1 Правил оформлення перевізних документів, які затверджені наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року №644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 року №138), передбачено, що вантажовідправником заповнюються в обовязковому порядку визначені цим пунктом графи комплекту перевізних документів, зокрема щодо одержувача вантажу, де зазначаються точне і повне найменування установи, підприємства, організації, особи одержувача вантажу, його адреса та цифровий код.

Відповідно до п.п. 1, 2 пункту 24 Статуту вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній; залізниця має право перевірити правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно з приписами пункту 105 Статуту залізниць залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами.

Як передбачено у пункті 118 Статуту залізниць за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

У відповідності до пункту 122 Статуту залізниць за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із пунктом 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Підставою для покладення на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним відомостей є акт загальної форми або комерційний акт, складений у випадках, передбачених пунктом 129 Статуту залізниць.

Щодо досліджуваної справи, то з урахуванням положень наведених норм та вищезазначених фактичних обставин справи, а саме: неправильне зазначення Відповідачем у накладній маси вантажу, що ним не спростовується та зафіксовано комерційним актом АА №055304/24/21, нарахування Позивачем штрафу слід визнати правомірним.

Представник Відповідача надав клопотання про зменшення розміру штрафу, у зв'язку з відсутністю збитків понесених Позивачем.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 233 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Одночасно слід зазначити, що згідно з частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Як передбачено у п. 3 ч.1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Зі змісту вищезазначених норм вбачається, що зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, тому він, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку підстав, за яких можливе її зменшення.

Так, відповідно до роз'яснень, наданих у підпункту 3.17.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року №18, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 частина 1 статті 83 Господарського процесуального кодексу України), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Штраф, який нараховано Відповідачу є надмірно великим в порівнянні із збитками Позивача.

З огляду на викладене, господарський суд цілком правомірно задовольнив клопотання Відповідача в частині зменшення штрафу на 30% від належної до стягнення суми.

Згідно зі статтею 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до приписів статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що під час розгляду справи господарським судом фактичні обставини справи встановлено на основі повного, всебічного і обєктивного дослідження поданих доказів та вірно застосовані норми права, а доводи скаржника не спростовують законності прийнятого у справі рішення.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ПІВДЕННИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ", м. Кривий Ріг на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 04.08.2015 року у справі №904/5332/15 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 04.08.2015 року у справі №904/5332/15 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцятиденного строку з дати її прийняття.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 12.10.2015 року.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя Н.Л. Величко

Суддя І.М. Подобєд