ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.09.15р. Справа № 904/6888/15

За позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (м. Київ)

до товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація «Агро-Союз» (смт Ювілейне, Дніпропетровський район, Дніпропетровська область)

про стягнення заборгованості

За зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація «Агро-Союз» (смт Ювілейне, Дніпропетровський район, Дніпропетровська область)

до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (м. Київ)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: товариство з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Агро-Союз» (смт Ювілейне, Дніпропетровський район, Дніпропетровська обл.)

про визнання недійсним договору поруки

Суддя Татарчук В.О.

Секретар судового засідання Білан О.В.

Представники:

від позивача (за первісним позовом): ОСОБА_1, дов.№б/н від 10.08.15, ОСОБА_2, дов. №5221 від 15.12.14

від відповідача (за первісним позовом): не з'явився

від третьої особи (за зустрічним позовом): не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулось з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація «Агро-Союз» про стягнення заборгованості за кредитним договором № 126-СВ від 03.09.2010 (з урахуванням усіх додаткових договорів, змін, доповнень та додатків до нього) у розмірі 78985831,59грн та 1570766,01 доларів США.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням ТОВ «Виробниче підприємство «Агро-Союз» зобов'язань за кредитним договором № 126-СВ від 03.09.2010 щодо повного та своєчасного повернення кредиту та відсотків. З урахуванням договору поруки № 126-СВ/SUR-3 від 06.09.2010 спірна сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача.

Відповідач відзив на первісний позов не надав.

11.08.2015 до господарського суду надійшла зустрічна позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація «Агро-Союз» про визнання недійсним договору поруки № 126-СВ/SUR-3 від 06.09.2010. Товариство зазначає, що при укладенні вказаного договору не дотримано вимоги ч. 1 ст. 59 Закону України «Про господарські товариства», ч. 4 ст. 203 Цивільного кодексу України. Договір поруки був підписаний представником відповідача (за первісним позовом) за відсутності повноважень на його підписання, тобто без отримання попередньої згоди Загальних зборів учасників ТОВ «Корпорації «Агро-Союз».

Також, ТОВ «Корпорація «Агро-Союз» просить звільнити товариство від сплати судового збору за подання зустрічного позову.

Позивач за первісним позовом заперечує проти зустрічного позову, посилаючись на те, що представник відповідача (за первісним позовом) мав достатній обсяг прав для підписання договору поруки без попередньої згоди Загальних зборів учасників ТОВ «Корпорація «Агро-Союз».

Ухвалою суду від 14.08.2015 було залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: товариство з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Агро-Союз».

Третя особа не надала письмових пояснень щодо первісного та зустрічного позовів.

Відповідач і третя особа не забезпечили явку представників в судове засідання, Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників відповідача і третьої особи, які були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання.

У судовому засіданні 22.09.2015 були оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

03.09.2010 між ТОВ «Виробниче підприємство «Агро-Союз» (Позичальник) та ВАТ «УніКредит Банк» (правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (Кредитор) був укладений кредитний договір №126-СВ.

За умовами п. 1.1 кредитного договору банк відповідно до умов та на термін цього договору надає позичальнику револьверну кредитну лінію без зобов'язання надання (кредит) із загальною сумою кредиту 4400000 доларів США з можливістю отримувати в доларах США, євро та гривні та з терміном кредиту до 03 вересня 2011 року, з урахуванням обмежень, визначених у договорі, зокрема, але не обмежуючись, у пп. 3.2.(h) - 3.2(j) договору.

Згідно з умовами п. 3.2 кредитного договору банк надає кошти позичальнику однією або кількома сумами (частка або частки).

Додатковою угодою №11 від 09.12.2013 до кредитного договору банк та позичальник домовились змінити кредитний договір та викласти його з усіма додатками до нього у новій редакції. Сторонами були погоджені наступні умови кредитного договору:

- відповідно до п. 1.1 кредитного договору банк відповідно до умов цього договору надає позичальнику фінансування із загальною сумою фінансування 8625397,50 дол. США з можливістю отримувати в доларах США, євро, гривні та терміном фінансування до 31.07.2014;

- згідно з п. 1.2 кредитного договору фінансування надається з метою фінансування обігових коштів позичальника, а також шляхом відкриття непокритих акредитивів та надання гарантій.

Додатковою угодою №14 від 30.01.2015 до кредитного договору термін фінансування за кредитним договором було продовжено до 28.02.2015.

06 вересня 2010 року між ВАТ «УніКредит Банк» (Банк), ТОВ «Виробниче підприємство «Агро-Союз» (Позичальник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Корпорація «Агро-Союз» (Поручитель) був укладений договір поруки №126-СВ/SUR-3.

Згідно з п. 1.1 договору поруки поручитель, як солідарний боржник зобов'язується безвідклично та безумовно сплатити банку за його першою вимогою, всі необхідні платежі за кредитним договором, в тому числі і погасити кредит та сплатити проценти.

Відповідно до п. 1.2 договору поруки поручитель зобов'язується сплатити платежі, зазначені в п. 1.1 договору поруки, якщо йому надіслана банком письмова вимога протягом 2 робочих днів з дати такої вимоги без будь-яких заперечень, перевірок або виправдань щодо вимоги, без будь-яких взаємозаліків, вирахувань або утримань. Такі платежі повинні бути сплачені Поручителем на рахунки банку, вказані у вимозі.

Суд вважає за необхідне задовольнити первісний позов та відмовити у задоволенні зустрічного позову з таких підстав.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що:

- суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

- кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як було зазначено вище, 03.09.2010 між ТОВ «Виробниче підприємство «Агро-Союз» та ВАТ «УніКредит Банк» був укладений кредитний договір №126-СВ.

Позивач (за первісним позовом) виконав своє зобовязання по договору № 126-СВ від 03.09.2010 шляхом надання ТОВ «Виробниче підприємство «Агро-Союз» кредиту у розмірі 2247442,13 доларів США та 54884900грн, що підтверджується меморіальними ордерами за період з 08.12.2010 по 09.04.2014.

Підставою на перерахування грошових коштів були заявки ТОВ «Виробниче підприємство «Агро-Союз» на отримання частки кредиту.

ТОВ «Виробниче підприємство «Агро-Союз» частково повернуло кредит та заборгованість перед позивачем (за первісним позовом) станом на 14.07.2015 складала 1480622,13 доларів США та 35728900грн.

Частиною 1 статті 1048 Цивільного кодексу України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За умовами п. 5.1 кредитного договору позичальник сплачує банку проценти за отримані та непогашені частки (згідно із визначенням, погодженим сторонами в кредитному договорі, частка - частина фінансування, що надається позичальнику в рамках загальної суми фінансування), якщо інше передбачено договором.

Згідно з п. 5.2 кредитного договору процентна ставка для часток в доларах США та Євро змінюваною і складається з маржі 12% річних та ставки LIBOR (відповідно до валюти частки). При цьому максимальний розмір збільшення процентної ставки для частки в доларах США та Євро складає 17% річних (підпункт 5.2.1 кредитного договору). Процентна ставка для часток в гривні є фіксованою і на дату укладення цього договору становить 28% річних (підпункт 5.2.2 кредитного договору).

Відповідно до п. 5.2.3 кредитного договору, незважаючи на викладене п.5.2.2 цього договору, для кожної частки в гривнях, крім часток, що надаються згідно з пп. 3.5.1, 3.6.1, 3.6.2 цього договору, процентна ставка додатково погоджується сторонами у письмовій формі у відповідній заявці на отримання частки та буде застосовуватись до такої частки до дати повернення частки, але в будь-якому випадку до дати фактичного погашення позичальником такої частки, якщо інше не буде передбачене умовами цього договору.

Порядок сплати процентів погоджений у п. 5.4 кредитного договору. Зокрема, нараховані проценти за кожен процентний період, крім останнього, сплачуються позичальником протягом строку сплати процентів, а за останній процентний період - в термін сплати процентів. Сплата процентів здійснюється шляхом переказу коштів на внутрішньобанківський рахунок.

Згідно з погодженими сторонами в кредитному договорі визначеннями термінів:

- строк сплати процентів - означає період у часі, що дорівнює 6 календарним дням, протягом якого позичальник зобов'язаний сплатити проценти, нараховані за відповідний процентний період, крім випадків, коли застосовується термін сплати процентів. Якщо останній день строку сплати процентів припадає на вихідний, святковий або інший день, що не є робочим днем, днем закінчення цього строку є наступний за таким днем робочий день;

- термін сплати процентів означає календарну дату, в яку позичальник зобов'язаний сплатити проценти і застосовується при строковому остаточному погашенні останньої частки, де така календарна дата збігається з датою повернення частки та у будь-якому випадку з останнім днем терміну фінансування.

Згідно з п. 7.1 кредитного договору повернення або дострокове погашення частки або будь-якої частини здійснюється у валюті, в якій така частка була надана; проценти сплачуються у валюті виданої частки.

За умовами п. 6.6 кредитного договору в разі несплати позичальником в належний термін будь-якої суми за цим договором, позичальник сплачує неустойку за період з дати прострочення оплати до дати фактичної оплати включно за ставкою, яка складається з подвійної облікової ставки Національного банку. Неустойка за несплату позичальником в належний термін будь-якої суми в Євро або доларах США за цим договором сплачується позичальником у гривневому еквіваленті. Сторони погодилися, що строк позовної давності до вимог, що пов'язані з неустойкою, зазначеною у цьому пункті, та строк її нарахування становить 3 роки.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, що передбачено ст. 611 ЦК України.

11 червня 2015 року позивачем на адресу позичальника була направлена вимога №08.42-186/67-11706 про виконання порушеного зобов'язання з вказівкою на необхідність протягом 2 робочих днів погасити заборгованість за кредитним договором.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Невиконання позичальником зобовязань за договором призвело до виникнення заборгованості станом на 14.07.2015 у розмірі: 78985831,59грн (з яких: 35728900грн - заборгованість за кредитом, 4108823,50грн - відсотки, 22112649,68грн - неустойка за несвоєчасне повернення кредиту за період з 30.10.2014 по 13.07.2015, 997083,98грн - неустойка за несвоєчасне повернення відсотків з 30.10.2014 по 13.07.2015, 15399155,90грн - інфляційні втрати за кредитом за період жовтня 2014 року - червня 2015 року, 639218,53грн - інфляційні втрати за відсотками за період жовтня 2014 року - червня 2015 року) та 1570766,01 доларів США (1480622,13 доларів США - заборгованість за кредитом, 90143,88 доларів США - відсотки).

Згідно зі ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

В ході вирішення спору встановлений факт наявності заборгованості ТОВ «Виробниче підприємство «Агро-Союз» за кредитним договором №126-СВ від 03.09.2010 у вказаній сумі і з урахуванням договору поруки №126-СВ/SUR-3 від 06.09.2010 спірна сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача.

Частиною 1 статті 543 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

З урахуванням наведеного, позовні вимоги за первісним позовом підлягають задоволенню в повному обсязі.

Суд вважає необґрунтованими вимоги за зустрічним позовом з урахуванням наступного.

Відповідно до абз. 2 частини 2 статті 207 Цивільного кодексу України правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Спірний договір поруки №126-СВ/SUR-3 від 06.09.2010 підписаний представником поручителя заступником директора по економічній безпеці ТОВ «Корпорація «Агро-Союз» ОСОБА_3, який діяв на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 06.12.2007 і зареєстрованої в реєстрі за №2307.

Згідно з вказаною довіреністю заступник директора по економічній безпеці ТОВ «Корпорація «Агро-Союз» ОСОБА_5 уповноважується в тому числі на підписання від імені товариства всіх необхідних договорів та додаткових угод.

Відповідно до статті 239 Цивільного кодексу України, правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє.

Частинами 1, 2 статті 244 Цивільного кодексу України встановлено, що представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Представництво за довіреністю може ґрунтуватися на акті органу юридичної особи.

Відповідно до пункту 6.1 Статуту ТОВ «Корпорація «Агро-Союз» вищим органом управління товариства є Загальні збори його учасників.

Згідно з пунктом 6.2.15 Статуту до компетенції загальних зборів учасників товариства належить, зокрема, укладання одного чи декількох кредитних договорів (позик) або взяття на себе будь-яких інших зобов'язань товариства та/або дочірніх підприємств, на суму, що перевищує або у сукупності призводить до перевищення 15% передбачених бюджетом кредитів (позик) та інших зобов'язань товариства.

Відповідно до пункту 6.9 Статуту у разі необхідності вчинення будь яких правочинів (надання повноважень на їх вчинення), чи інших дій, рішення щодо яких віднесені законодавством та/або Статутом до виключної компетенції Зборів, директор має право їх вчиняти (здійснювати) лише після прийняття відповідного рішення Зборів.

Згідно з протоколом загальних зборів учасників ТОВ «Корпорація «Агро-Союз» №11 від 01.09.2010 (100% голосів учасників) було постановлено укласти договір поруки в забезпечення виконання зобовязань ТОВ «Виробниче підприємство «Агро-Союз» перед ВАТ «УніКредит Банк» за кредитним договором з лімітом 4400000 доларів США, з терміном кредиту до 03.09.2011, а також надано повноваження директору ЯТОВ «Корпорація «Агро-Союз», або за довіреністю заступнику директора по економічній безпеці ТОВ «Корпорація «Агро-Союз» ОСОБА_3 на підписання всіх необхідних договорів та додаткових угод до договорів, вказаних вище, та на здійснення інших дій, повязаних з підписанням цих угод та договорів.

В подальшому всі договори (додаткові угоди) про внесення змін та доповнень до договору поруки №126-СВ/SUR-3 від 06.09.2010 перед їх підписанням схвалювались та затверджувались протоколами Загальних зборів учасників ТОВ «Корпорація «Агро-Союз».

Частиною 1 статті 215 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу.

Статтею 203 Цивільного кодексу України визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: 1) зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; 6) правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

З огляду на викладене, відсутні підстави для визнання недійсним спірного договору.

Таким чином, суд задовольняє первісний позов та відмовляє у задоволенні зустрічного позову.

Згідно з п. 3.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» якщо строк (строки), на який (які) судом було відстрочено або розстрочено сплату судового збору, закінчився, а таку сплату не здійснено, господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи може своєю ухвалою продовжити цей строк (але не довше, ніж до прийняття судового рішення по суті справи), або звільнити сторону від сплати судового збору, або залишити позов чи скаргу без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК, або стягнути несплачену суму судового збору у прийнятті судового рішення.

З урахуванням наведеного та відповідно до положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України з огляду на відмову в зустрічному позові судові витрати покладаються на ТОВ «Корпорація «Агро-Союз».

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Первісний позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація «Агро-Союз» (52005, Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Ювілейне, вул. Нижньодніпровська, 1, ідентифікаційний код 31761141) на користь публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29, ідентифікаційний код 000390грн - суму заборгованості за кредитом, 4108823,50грн - суму заборгованості за відсотками, 22112649,68грн - неустойки за несвоєчасне повернення кредиту, 997083,98грн - неустойки за несвоєчасне повернення відсотків, 15399155,90грн - інфляційних втрат за кредитом, 639218,53грн - інфляційних втрат за відсотками, 1480622,13 - доларів США сума заборгованості за кредитом, 90143,88 доларів США - суму заборгованості за відсотками, 73080грн витрат по сплаті судового збору.

У задоволенні зустрічного позову відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація «Агро-Союз» (52005, Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Ювілейне, вул. Нижньодніпровська, 1, ідентифікаційний код 31761141) на користь Державного бюджету України (одержувач: Управління Державної казначейської служби України у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, ідентифікаційний код 37989269, рахунок № 3005 в ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, МФО 805012, КБКД 22030001, ідентифікаційний код господарського суду Дніпропетровської області 03499891) 1218грн - судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено: 28.09.2015.

Суддя В.О. Татарчук