РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2015Справа №910/24171/15

За позовом приватного акціонерного товариства «Київобагротехпостач»

До товариства з обмеженою відповідальністю «Мегатек Україна»

Про стягнення 31088,75 грн.

Суддя Ковтун С.А.

Представники сторін:

від позивача Куріленко І.М. (за дов.)

від відповідача не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду міста Києва звернулось з позовом приватне акціонерне товариство «Київоблагротехпостач» до товариства з обмеженою відповідальністю «Мегатек Україна» про стягнення за договором оренди № 22 від 02.01.2015 31088,75 грн., яких: 18652,00 грн. боргу, 213,08 грн. трьох процентів річних, 6068,55 грн. інфляційних, 4024,33 грн. пені, 2130,78 грн. процентів за користування чужими грошовими коштами.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання щодо повноти та своєчасності внесення орендних плетіжів.

Суд своєю ухвалою від 11.09.2015 порушив провадження у справі № 910/24171/15, розгляд справи призначив на 28.09.2015.

Відповідач відзиву на позов не подав, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, про причини неявки суду не повідомив.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

02.01.2015 приватне акціонерне товариство «Київоблагротехпостач» (орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «Мегатек Україна» уклали договір оренди № 22 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в користування на певний строк частину побутово-складського приміщення, загальною площею 53 м. кв., частину складського приміщення 18 м. кв. (далі - майно), що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Святошинська, 20.

За умовами Договору відповідач зобов'язався сплачувати місячну орендну плату - до 10 числа поточного місяця та плату за в'їзд на територію, комунальні платежі - до 10 числа наступного місяця.

Строк дії Договору (з урахуванням змін) з 02.01.2015 до 30.09.2015.

Відповідач здійснював оплати з порушенням строків, встановлених Договором (докази - в матеріалах справи).

За твердженням позивача, станом на 17.08.2015 відповідач не сплатив орендні платежі за три місяці підряд: червень, липень та серпень 2015 року. Зокрема, відповідач не сплатив за рахунком О-00000283 від 08.06.2015 на суму 6186,00 грн., О-00000334 від 07.07.2015 на суму 6187,00 грн. та О-00000385 від 10.08.2015 на суму 6279,00 грн., а загалом 18652,00 грн.

Позивач звернувся до відповідача з повідомленням від 12.08.2015 (відповідач отримав 14.08.2015) про відмову від Договору.

Згідно з пунктами 7.10, 12.7 Договору орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві орендоване майно у належному стані, повністю сплатити всі орендні платежі протягом 3 днів з моменту розірвання Договору, але не пізніше дати підписання акта прийому-передачі. До моменту повернення майна відповідач повинен сплачувати орендну плату та компенсувати витрати за комунальні послуги.

За актом повернення майна від 31.08.2015 орендар повернув орендодавцю частину побутово-складського приміщення, загальною площею 53 м. кв., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Святошинська, 20.

Станом на день розгляду справи 18652,00 грн. боргу відповідач не погасив.

Згідно з приписами статей 526 Цивільного кодексу України та 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, що передбачено ст. 525 Цивільного кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем в сумі 18652,00 грн. належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків, сплата неустойки.

Відповідно до п. 12.4 Договору за несплату платежів орендар сплачує суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, три проценти річних від простроченої сими, пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ (що діяла в період, за який нараховується пеня) від суми заборгованості за кожний день прострочення, та проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі 30 процентів річних.

За розрахунком позивача, перевіреним судом, до стягнення з відповідача підлягає 213,08 грн. трьох процентів річних, 6068,55 грн. інфляційних, 4024,33 грн. пені, 2130,78 грн. процентів за користування чужими грошовими коштами.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги чи заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приймаючи рішення суд зобов'язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивачем належним чином доведене порушення його прав зі сторони відповідача.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача до останнього підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається відповідача. Надмірно сплачені позивачем 609 грн. судового збору підлягають поверненню йому з Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Мегатек Україна» (03115, м. Київ, вул. Святошинська, 20, корпус 2, код 35910223) на користь приватного акціонерного товариства «Київоблагротехпостач» (03115, м. Київ, вул. Святошинська, 20, код 00913516) 18652,00 грн. боргу, 213,08 грн. трьох процентів річних, 6068,55 грн. інфляційних, 4024,33 грн. пені, 2130,78 грн. процентів за користування чужими грошовими коштами, 1218 грн. судового збору.

Повернути приватному акціонерному товариству «Київоблагротехпостач» (03115, м. Київ, вул. Святошинська, 20, код 00913516) з Державного бюджету України 609 грн. надмірно сплаченого судового збору.

Рішення підписано 30.09.2015.

Суддя С. А. Ковтун