РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2015Справа №910/12783/15

За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна»

До Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна компанія «Татарка»

Комунального підприємства «Керуюча дирекція Шевченківського району»

Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва»

Про стягнення 26 775,00 грн.

Суддя Мельник В.І.

Представники:

від позивача не з'явився

від відповідача 1 Бараболя В.І., довіреність № б/н від 21.07.2015

від відповідача 2 не з'явився

від відповідача 3 Ткаченко С.В., довіреність № 1337/вих.. від 03.08.2015

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (далі - позивач) подало на розгляд господарського суду міста Києва позов до Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна компанія «Татарка» (далі - відповідач) про стягнення 26 775,00 грн.

Позовні вимоги позивача мотивовані тим, що відповідачем не виплачуються збитки понесені позивачем, внаслідок виплати страхового відшкодування по затопленому приміщенню.

Ухвалою суду від 20.05.2015р. порушено провадження у справі № 910/12783/15 та призначено розгляд на 10.07.2015 р.

10.07.2015р. позивач подав через канцелярію суду документи по справі.

10.07.2015р. судове засідання не відбулось, у зв'язку з лікарняним судді Мельника, у зв'язку з чим судове засідання було призначено на 27.07.2015р., про що сторони повідомлені згідно розписок.

21.07.2015р. позивач подав через канцелярію суду заяву про розгляд без участі представника.

23.07.2015р. відповідач подав через канцелярію суду відзив на позов.

27.07.2015р. представник позивача у судове засідання не з'явився.

Представник відповідача проти позову заперечив, надав пояснення по справі.

Суд відклав розгляд справи на 31.08.2015р.

31.08.2015р. позивач подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача та письмові пояснення по справі.

31.08.2015р. представник позивача у судове засідання не з'явився

Представник відповідача 1 проти позову заперечив, пояснив, що він не є балансоутримивача спірного будинку, надав докази, а саме договір на обслуговування будинку.

Представники відповідачів 2 та 3 у судове засідання не з'явились, вимог ухвали суду від 27.07.2015 не виконали, про причини своєї відсутності суд не повідомили.

Суд відклав розгляд справи на 18.09.2015, у зв'язку з необхідністю витребувати додаткові документи по справі та відсутністю представників відповідачів 2 та 3.

10.09.2015р. позивач подав через канцелярію суду клопотання про розгляд справи без участі його представника.

18.09.2015р. представник позивача у судове засідання не з'явився.

Представник відповідача 1 проти позову заперечив.

Представник відповідача 2 у судове засідання не з'явився.

Представник відповідача 3 проти позову заперечив.

Суд відклав розгляд справи на 28.09.2015р., для витребування додаткових доказів по справі.

18.09.2015р. відповідач 2 подав через канцелярію суду документи по справі.

24.09.2015р. відповідач 1 подав через канцелярію суду відзив на позов, а 25.09.2015р. доповнення до відзиву.

28.09.2015р. представник позивача у судове засідання не з'явився, про причини своєї відсутності суд не повідомив.

Представники відповідача 1 та відповідача 3 надали пояснення по справі, заперечили проти позову.

Представник відповідача 2 у судове засідання не з'явився.

Суд вирішив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Згідно ст.87 Господарського процесуального кодексу України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Розглянувши подані документи та матеріали, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

16.12.2015р. між ПрАТ СК "ПЗУ Україна" (позивач) та ТОВ "Курант ЛТД" було укладено Договір добровільного страхування майна юридичних осіб № 251.99315152.3049 згідно якого було застраховано майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону і пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим майном.

22.05.2013, у м. Києві по вул. Татарській, буд. 21 внаслідок прориву труби холодного водопостачання відбулось затоплення приміщення, що належить ТОВ «Курант ЛТД», та застраховане за Договором добровільного страхування майна юридичних осіб № 251.99315152.3049 від 16.11.2013р.

Факт залиття приміщення підтверджено Актом про залиття від 22.05.2013р., виданим КП «ЖЕК «Татарка», на території обслуговування якого знаходиться дане приміщення.

Оскільки майнові інтереси ТОВ «Курант ЛТД», що пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням належним йому майном були застраховані у ПрАТ СК "ПЗУ Україна" згідно Договору № 251.99315152.3049 від 1б.11.2013р, 23.05.2013р.( Страхувальник звернувся до ПрАТ СК "ПЗУ Україна" із Заявою про настання збитку вх.№ 2320-31 від 23.05.2013р. Дану подію було кваліфіковано як страховий випадок.

18.06.2013 р. ПрАТ СК "ПЗУ Україна" на підставі страхового акту та розрахунку до нього враховуючи Звіт про незалежну оцінку вартості матеріального збитку від ТОВ «Бізнес Ассіст» від 23.05.2013р., вх.№2535-31 від 05.06.2013р., здійснило виплату страхового відшкодування на користь ТОВ «Курант ЛТД» в розмірі 26 775,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2069 від 18.06.2013 р.

Оскільки вказаний будинок знаходиться на обслуговуванні КП «ЖЕК «Татарка», то позивач вважає, що вказане підприємство має відшкодувати понесені позивачем витрати по виплаті страхового відшкодування, про що і подав позов на розгляду суду, в якому просив стягнути з КП «ЖЕК «Татарка» вказані кошти.

Під час судового розгляду справи судом встановлено, що будинок знаходиться на балансі КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва», яке було залучено до участі у справі у якості відповідача.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача, виходячи з такого.

Загальні положення щодо підстав відповідальності за завдану майнову шкоду визначені в ст. 1166 ЦК України.

Нормами ч. 1,ч. 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27 березня 1992 року № 6 розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди пов.інні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, та коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Отже, обов'язковою передумовою задоволення вимог щодо відшкодування збитків є встановлення в діях відповідача складу цивільного правопорушення, складовими частинами якого є: протиправність поведінки винної особи як заподіювача збитків (дії чи бездіяльності особи); причинний зв'язок між діями винної особи та заподіянням збитків; збитків (їх наявності та розміру); вина. Відсутність будь-якої з зазначених ознак виключає настання цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді покладення на нього обов'язку з відшкодування збитків.

Таким чином, на ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», як позивача у справі, покладено обов'язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяними збитками.

В підтвердження факту заподіяння шкоди в розмірі 26 775,00 грн. завданої внаслідок затоплення нежитлового приміщення, розташованого в житловому будинку № 21 на вул. Татарській позивачем надано: - Акт про залиття від 22.05.2013, підписаний комісією у складі головного інженера Шевякова П.М., майстра рем. дільниці Шадури Ю.І., майстра тех. дільниці Дранюк JI.C., слюсаря сантехніка Соловко С.В., який затверджено директором КП «ЖЕК «Татарка» Лападою В.А. та засвідчено печаткою КП «ЖЕК «Татарка»; - Звіт про Нуалежну оцінку вартості матеріального збитку від 23.05.2013, складений ТОВ «Бізнес Асіст» (сертифікат суб'єкта оціночної діяльності № 9763/10 від 09 липня 2010 року) на підставі наданого акту про залиття від 22.05.2015 та згідно сюрвейерського акту огляду приміщення представником ТОВ «Бізнес Асіст» Мухіним О.О.

У відповідності до п. 2.3.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, додатку № 4 до Правил № 76 визначена типова форма акту про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання), в якому зазначається, де трапилась аварія, описується, що трапилось і які наслідки (що залито, які обсяги робіт, які речі ушкоджено), зазначаються причини залиття, надаються висновки та рекомендації.t

Однак, наданий позивачем акт від 22.05.2013 не відповідає вимогами вищевказаних Правил, оскільки в даному акті не описано де трапилась аварія, що саме трапилось, не вказано, яким чином відбулось залиття приміщення та не наведено висновків і рекомендацій.

З огляду на зазначене, вищевказаний акт в якості доказу, у розумінні до ст. 32-34 ГПК України, не доводить ні наявність протиправної поведінки відповідачів у справі, ні наявність причинного зв'язку між поведінкою (діями чи бездіяльністю) і заподіянням шкоди (залиттям нежилого приміщення будинку №21 на вул. Татарській).

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України визначено, що сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Ст.36 ГПК України зазначає, що письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги відсутність вказаних вище доказів, позовні вимоги ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» про стягнення з відповідачів 26 775,00 грн. є такими, що не підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, згідно ст.49 ГПК України, при відмові в задоволенні позовних вимог покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

(Повний текст рішення складено 02.10.2015р. )

Суддя В.І.Мельник