УХВАЛА

28.09.2015Справа № 910/5218/14
За скаргою Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Святошинського району міста Києва

на дії Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві у справі № 910/5218/14

у справі № 910/5218/14

За позовом Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Святошинського району міста Києва

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Квін Сервіс"

про стягнення 96723,91 грн.

Суддя Грєхова О.А.

Представники сторін:

від скаржника: Янко К.В. - представник за довіреністю;

від боржника: не з'явився;

від відділу ДВС: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням господарського суду міста Києва у справі № 910/5218/14 від 26.04.2014 позов Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Святошинського району міста Києва задоволено повністю. Вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Квін Сервіс" на користь Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Святошинського району міста Києва 93067 грн. 07 коп. основного боргу, 472 грн. 12 коп. інфляційних втрат, 3574 грн. 89 коп. три відсотки річних та судовий збір у розмірі 1981 грн. 77 коп.

11.06.2014 на виконання рішення у справі № 910/5218/14 від 26.04.2014 видано накази.

24.07.2015 до Господарського суду міста Києва від Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Святошинського району міста Києва надійшла скарга на дії Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, відповідно до якої позивач просить суд: визнати поважними причини пропуску строку на звернення до суду зі скаргою, прийняти скаргу до розгляду; визнати постанову про повернення виконавчого документа державного виконавця Байрамова Т.Р. неправомірною та скасувати її; зобов'язати відділ державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві вчинити дії, спрямовані на виконання рішення суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.07.2015 Комунальному підприємству по утриманню житлового господарства Святошинського району міста Києва відновлено пропущений строк на подачу скарги, розгляд скарги призначено на 10.08.2015.

У зв'язку з неявкою в судове засідання представників боржника та ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.08.2015 відкладено розгляд скарги до 14.09.2015 та зобов'язано відділ державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві надати суду належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження ВП №43793066.

Представник скаржника в судовому засіданні 14.09.2015 підтримав подану скаргу та просив її задовольнити.

Боржник та ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві своїх представників в судове засідання не направили, про причини неявки суду не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином.

Вимоги ухвали суду від 20.07.2015 та 10.08.2015 залишені боржником та органом Державної виконавчої служби без виконання.

Згідно з п.п. 1, 2 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст. 69 ГПК України, розгляд справи у разі нез'явлення в засідання представників сторін та неподання витребуваних доказів.

Враховуючи вищевикладене та з метою створення учасникам судового процесу необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, забезпечення рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, суд ухвалою від 14.09.2015 відклав розгляд скарги на 28.09.2015.

Представник скаржника в судовому засіданні 28.09.2015 підтримав подану скаргу та просив її задовольнити.

В судове засідання 28.09.2015 представники боржника та органу державної виконавчої служби не з'явились, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи.

Cкарга обґрунтована тим, що державним виконавцем Байрамовим Т.Р. ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві було винесено 29.04.2015 року постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП №45445443 незаконно, оскільки державним виконавцем не було здійснені всі передбачені законом заходи, необхідні для реального виконання рішення суду.

Відповідно ст. 124 Конституції України та ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення). (стаття 1 Закону України "Про виконавче провадження").

При розгляді даної скарги, суд має враховувати те, що принципом господарського судочинства є виконуваність рішення суду. Крім того, виконання рішення суду є елементом справедливого судового розгляду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно зі ст. 2 цього закону примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу" (далі - державні виконавці).

Виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом (стаття 116 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" а також п. 1.1. Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №74/5 від 15 грудня 1999р., примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, зокрема, наказів господарських судів

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було пред'явлено до Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві наказ від 11.06.2014р. для його виконання.

01.07.2014р. державним виконавцем Байрамовим Т.Р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

10.10.2014р. державним виконавцем Байрамовим Т.Р. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві.

В тексті зазначеної постанови вказано, що вжитими державним виконавцем заходами розшукати майно боржника, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу, не виявилось можливим. Боржник до відділу не з'являється, відомості про сплату боргу не надає, підтвердження про отримання боржником постанов виконавчого провадження відсутні. Згідно відповіді ДПС м. Києва боржник має рахунки у банківських установах, на які постановою державного виконавця накладено арешт, однак грошові кошти відсутні. Згідно повідомлення Реєстраційної служби м. Києва та УДАІ м. Києва рухомого та не рухомого майна за боржником на праві власності не зареєстровано.

13.11.2014р. державним виконавцем Байрамовим Т.Р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

29.04.2015р. державним виконавцем Байрамовим Т.Р. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві.

В тексті зазначеної постанови вказано, що вжитими державним виконавцем заходами розшукати майно боржника, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу, не виявилось можливим. Боржник до відділу не з'являється, відомості про сплату боргу не надає, підтвердження про отримання боржником постанов виконавчого провадження відсутні. Згідно відповіді ДПС м. Києва боржник має рахунки у банківських установах, на які постановою державного виконавця накладено арешт, однак грошові кошти відсутні. Згідно повідомлення Реєстраційної служби м. Києва та УДАІ м. Києва рухомого та не рухомого майна за боржником на праві власності не зареєстровано.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України "Про державну виконавчу службу" завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом. (ст. 4 Закону України "Про державну виконавчу службу").

Статтею 27 вказаного закону передбачено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Заходами примусового виконання рішень є, зокрема, вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням. (ст. 32 Закону України "Про виконавче провадження").

Статтею 6 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п.2 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів.

Згідно з п.5 ст.52 Закону України "Про виконавче провадження" у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Частиною 8 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець проводить перевірку майнового стану боржника не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання. У подальшому така перевірка проводиться державним виконавцем кожні два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, кожні три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Як передбачено в п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження", на підставі якої було винесено оскаржувану постанову, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а, здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Органом державної виконавчої служби не надано до матеріалів справи, в тому числі на виконання вимог ухвал суду від 24.07.2015р., від 10.08.2015р., від 14.09.2015р. копій матеріалів виконавчого провадження по виконанню наказів суду від 11.06.2014р. у справі №910/5218/14, відповідно до яких можна було б дійти висновку, що у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно та державним виконавцем здійснено відповідні заходи щодо розшуку такого майна, які виявилися безрезультатними.

Згідно ст. 75 закону України "Про виконавче провадження" після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення. У разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Належним чином засвідчених копій постанов про накладення штрафу на боржника та надсилання до правоохоронних органів подання (повідомлення) про притягнення посадових осіб боржника до кримінальної відповідальності в порядку ст. 89 закону України "Про виконавче провадження" органом виконання судових рішень до матеріалів справи також не надано.

У відповідності до п. 9.13. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє. При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Таким чином, дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП№45445443 від 29.04.2015р., суперечать нормам Закону України "Про виконавче провадження", а тому вказана постанова підлягає визнанню незаконною.

Стосовно вимог скаржника про зобов'язання відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві вчинити дії з примусового виконання наказу господарського суду міста Києва від 11.06.2014 у справі № 910/5218/13, які зазначені в поданій скарзі, суд зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 51 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби.

Окрім того, суд може зобов'язати орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав. При цьому, перебування виконавчого документа на виконанні і передбачає собою вчинення заходів примусового виконання рішення.

Враховуючи, що відновлення виконавчого провадження у даному випадку є передбаченим законом наслідком визнання постанови про повернення виконавчого документа стягувачу недійсною (незаконною), та з огляду на те, що перебування виконавчого документа на виконанні і передбачає собою вчинення заходів примусового виконання рішення, вимоги скаржника щодо зобов'язання орган ДВС вчинити певні дії з примусового виконання наказу господарського суду міста Києва від 11.06.2014 у справі № 910/5218/14 є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

З урахуванням вище викладеного, господарський суд приходить до висновку, що вимоги скаржника у справі №910/5218/14 підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 86, 1212 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Святошинського району міста Києва на дії Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві у справі № 910/5218/14 задовольнити частково.

2. Визнати незаконною постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП№45445443 від 29.04.2015р., винесену державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Байрамовим Т.Р.

3. В іншій частині в задоволенні скарги відмовити.

4. Ухвала підлягає оскарженню в порядку передбаченому ст. ст. 91, 93 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Грєхова О.А.