РІШЕННЯ

22.09.2015Справа №910/20748/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., при секретарі судового засідання Жулинській О.І., розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/20748/15

за позовом Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» в особі Дирекції «Автотранспошта» Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта», м. Київ,

до комунального підприємства «Київпастранс», м. Київ,

про стягнення 37 038,46 грн.,

за участю представників:

позивача - Сербул О.М. (довіреність від 03.06.2015 № 12-103);

відповідача - не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Українське державне підприємство поштового зв'язку «Укрпошта» в особі Дирекції «Автотранспошта» Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» (далі - Укрпошта) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до комунального підприємства «Київпастранс» (далі - Підприємства) про стягнення: 36 038,46 грн. відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки; 1 000 грн. витрат з проведення експертного дослідження, а всього 37 038,46 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.08.2015 порушено провадження у справі № 910/20748/15; призначено до розгляду у судовому засіданні на 22.09.2015.

18.09.2015 позивач подав суду про долучення до матеріалів справи документів на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

Представник позивача в судовому засіданні 22.09.2015 надав пояснення по суті спору; просив суд задовольнити позовні вимоги повністю.

Представники відповідача у судове засідання 22.09.2015 не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, вимоги ухвали суду не виконали.

Ухвала Господарського суду міста Києва була надіслана учасникам процесу на адреси, зазначені у позовних матеріалах та у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що також підтверджується відмітками канцелярії на звороті такої ухвали та рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (далі - Постанова № 18) зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд визнав наявні в матеріалах справи документи достатніми для вирішення спору та відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) розглянув справу за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 22.09.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до статті 85 ГПК України.

Судом, у відповідності до вимог статті 811 ГПК України, складався протокол судового засідання, який долучено до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

28.12.2013 о 17:00 год. у місті Києві на площі Шевченка сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), а саме: зіткнення трамвая Т-3 д.н. 59-62, під керуванням водія Борисової Алли Миколаївни Подільського трамвайного ремонтно-експлуатаційного депо Підприємства, з автомобілем BA3-21043 д.р.н. АА2675АО, під керуванням водія Башенко Миколи Васильовича Укрпошти, під час буксирування трамвая д.н.59-39, під керуванням водія Баклан Тетяни Григорівни Подільського трамвайного ремонтно-експлуатаційного депо Підприємства.

Зіткнення сталося під час виконання вказаними особами своїх трудових обов'язків.

Внаслідок ДТП автомобіль BA3-21043 д.р.н. АА2675АО, що є власністю позивача, отримав механічні пошкодження.

ДТП сталася в результаті порушення водіями Баклан Т.Г. та Борисовою А.М. вимог пунктів 1.5 та 2.3 (б) Правил дорожнього руху України.

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 06.06.2014 зі справи № 756/6597/14-п водіїв трамваїв Боклан Т.Г. та Борисову А.М. визнано винними у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення; провадження закрито у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених частиною другою статті 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

25.03.2015 позивач надіслав відповідачу претензію № 07-197 про відшкодування в добровільному порядку шкоди, завданої внаслідок ДТП.

14.05.2015 Підприємство надіслало Укрпошті відповідь, в якій не задовольнило претензію, посилаючись на неподання документів відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Пунктом 1 частини першої статті 1188 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Частиною першою статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Позивач звернувся до експерта - суб'єкта оціночної діяльності Казди Дениса Олеговича, з яким було укладено договір від 18.11.2014 № 22/07-101 про надання послуг з оцінки, та на підставі якого здійснено оплату у сумі 1 000 грн. за надані послуги з огляду пошкодженого транспортного засобу, проведення автотоварознавчої експертизи та складання звіту про оцінку транспортного засобу.

Відповідно до звіту від 14.11.2014 № 22 про оцінку транспортного засобу, складеного Каздою Д.О. за результатами проведених автотоварознавчих досліджень автомобіля ВАЗ- 21043 держ.номер АА2675АО з метою визначення матеріального збитку, завданого власнику автомобіля внаслідок ДТП, суб'єктом оціночної діяльності визначено, що: ринкова вартість транспортного засобу на момент ДТП складає 36 038,46 грн.; вартість відновлювального ремонту - 36 257,47 грн.

Також, зроблено висновок про те, що відновлювальний ремонт є недоцільним з економічної точки зору та вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля, складає 36 038,46 грн., що дорівнює ринковій вартості транспортного засобу на момент пошкодження.

Відповідно до пункту 30.1 статті 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у випадку коли вартість відновлювального ремонту перевищує вартість КТЗ на момент пошкодження, такий транспортний засіб вважається фізично знищеним, а його ремонт є економічно необґрунтованим.

Відповідно до частин першої та другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Таким чином, стягненню з відповідача підлягає 36 038,46 грн. шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки та 1 000 грн. витрат з проведення експертного дослідження.

Відповідно до частини першої статті 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Згідно з статтею 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до пункту 2.3 Постанови № 18 якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України.

Відповідач не подав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували заперечення проти задоволення позовних вимог.

За таких обставин, позов визнається судом доведеним, обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 43, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з комунального підприємства «Київпастранс» (04070, м. Київ, вул. Набережне Шосе, 2; ідентифікаційний код: 31725604) з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення суду, на користь Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» в особі Дирекції «Автотранспошта» Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» (03680, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 13; ідентифікаційний код: 25777646): 36 038 (тридцять шість тисяч тридцять вісім) грн. 46 коп. відшкодування шкоди; 1 000 (одну тисячу) грн. витрат за проведення експертного дослідження та 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Відповідно до частини п'ятої статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання повного рішення шляхом подачі апеляційної скарги до місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Повне рішення складено 28.09.2015.

Суддя І.Д. Курдельчук