донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

29.09.2015 р. справа №15/5009/7725/11

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді:ОСОБА_1
суддівОСОБА_2, ОСОБА_3
за участю представників: від позивача: від відповідача: розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_4, довіреність №85/16 від 12.08.2015р. ОСОБА_5, довіреність №55/2019 від 05.01.2015р. 1. Концерну Міські теплові мережі, м.Запоріжжя 2. Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України, м.Київ
на ухвалу господарського суду про Запорізької області розстрочку виконання рішення
від 31.08.2015р.
у справі№ 15/5009/7725/11 (суддя Боєва О.С.)
за позовом Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України, м.Київ
до Концерну Міські теплові мережі, м.Запоріжжя
простягнення 48449055,67грн., які складаються з основного боргу у сумі 43558778,06грн., пені у розмірі 3265521,95грн., інфляційних у сумі 742305,96грн. та 3% річних в розмірі 882449,70грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 17.02.2012р. (повний текст підписано 22.02.2012р.) у справі №15/5009/7725/11 позов Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України до Концерну Міські теплові мережі, м.Запоріжжя задоволено частково, стягнуто з відповідача основний борг у сумі 43558778,06грн., пеню у розмірі 1632760,98грн., інфляційні в сумі 742305,96грн. та 3% річних в розмірі 882449,70грн.

Відповідач, Концерн Міські теплові мережі, звернувся до господарського суду з заявою про надання розстрочки виконання рішення господарського суду Запорізької області від 17.02.2012р. (повний текст підписано 22.02.2012р.) у справі №15/5009/7725/11 з вересня 2015р. по грудень 2030р. рівними частинами.

В ході розгляду справи в суді першої інстанції представник відповідача надав суду письмову заяву про уточнення вимог, в якій зазначив, що враховуючи проведені оплати в рахунок виконання рішення суду від 17.02.2012р. у справі №15/5009/7725/11, просить суд розстрочити виконання судового рішення в частині залишку заборгованості 2303214,15грн. (в тому числі: 720453,17грн. 3% річних, 1582760,98грн. пеня) з вересня 2015р. по грудень 2030р. рівними частинами.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 31.08.2015р., на підставі статті 121 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), заяву Концерну Міські теплові мережі про розстрочку виконання рішення було задоволено частково, розстрочено виконання рішення господарського суду Запорізької області від 17.02.2012р. (повний текст підписано 22.02.2012р.) у справі №15/5009/7725/11 строком на 1 рік.

Концерн Міські теплові мережі з прийнятою ухвалою суду першої інстанції не погодився, тому звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Донецький апеляційний господарський суд ухвалу господарського суду Запорізької області від 31.08.2015р. скасувати, заяву Концерну Міські теплові мережі про розстрочку виконання рішення задовольнити в повному обсязі, розстрочити виконання рішення суду з вересня 2015р. по грудень 2030р. рівними частинами.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, а отже, такою, що підлягає скасуванню. Апелянт посилається на те, що ухвала винесена судом за наслідками неповного зясування обставин, які мають значення для справи.

Так, відповідач зазначає, що судом не було враховано норми Закону України №2771-IV від 23.06.2005р. «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», якими передбачено більш тривалий строк для надання розстрочки боргових зобовязань підприємств паливно-енергетичного комплексу перед постачальником природного газу.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 17.09.2015р. апеляційна скарга була прийнята до провадження, призначено розгляд справи на 29.09.2015р.

24.09.2015р. на адресу апеляційного суду надійшла апеляційна скарга Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України на ухвалу господарського суду Запорізької області від 31.08.2015р. про розстрочку виконання рішення у справі №15/5009/7725/11.

В своїй апеляційній скарзі позивач просить ухвалу господарського суду Запорізької області від 31.08.2015р. про розстрочку виконання рішення скасувати та відмовити Концерну Міські теплові мережі у наданні розстрочки виконання рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилається на те, що важкий фінансовий стан не є винятковою обставиною і, відповідно, відповідачем не надано жодних доказів наявності тих виключних обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду згідно ст.121 ГПК України.

Разом з тим, апелянт вказує на те, що суд першої інстанції взяв до уваги лише доводи Концерну Міські теплові мережі без урахування інтересів Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України. Скаржник зазначає, що враховуючи його тяжкий фінансовий стан, а також те, що невиконання рішення суду суттєво суперечить інтересам держави, порушує

встановлений порядок здійснення правосуддя в Україні й спричиняє перепони своєчасному поповненню державного бюджету, неможливим та недоцільним є задоволення заяви відповідача про розстрочення виконання рішення суду.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 25.09.2015р. апеляційна скарга Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України була прийнята до спільного розгляду з апеляційною скаргою Концерну Міські теплові мережі.

В судовому засіданні 29.09.2015р. представник відповідача - Концерну Міські теплові мережі- надав заяву про відмову від апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 100 ГПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до винесення постанови. Апеляційний господарський суд має право не приймати відмову від скарги з підстав, визначених у ч.6 ст.22 цього Кодексу.

Частиною 6 статті 22 ГПК України передбачено, що господарський суд не приймає відмови у випадку, якщо ці дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду, розглянувши відмову відповідача від апеляційної скарги та беручи до уваги, що ця заява не суперечить чинному законодавству, не порушує будь-чиїх прав та охоронюваних законом інтересів, дійшла висновку про прийнятття відмови Концерну Міські теплові мережі від апеляційної скарги та припинення апеляційного провадження за вказаною апеляційною скаргою.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги з мотивів, що були в ній викладені.

Представник відповідача просив апеляційну скаргу Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Запорізької області від 31.08.2015р. про розстрочку виконання рішення залишити без змін.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до статті 101 ГПК України на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи.

Згідно частини 5 статті 106 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 17.02.2012р. (повний текст підписано 22.02.2012р.) у справі №15/5009/7725/11 стягнуто з Концерну Міські теплові мережі основний борг у сумі 43558778,06грн., пеню у розмірі 1632760,98грн., інфляційні в сумі 742305,96грн. та 3% річних в розмірі 882449,70грн. Зазначене рішення залишене без змін Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 02.04.2012р. та Постановою Вищого господарського суду України від 12.06.2012р.

На виконання рішення господарського суду Запорізької області видано наказ №15/5009/7725/11 від 24.04.2012р.

06.08.2015р. до господарського суду Запорізької області від Концерну Міські теплові мережі надійшла заява про надання розстрочки виконання рішення господарського суду Запорізької області від 17.02.2012р. у справі №15/5009/7725/11 з вересня 2015р. по грудень 2030р. рівними частинами.

В ході розгляду справи в суді першої інстанції представник відповідача надав суду письмову заяву про уточнення вимог, в якій зазначив, що враховуючи проведені оплати в рахунок виконання рішення суду від 17.02.2012р. у справі №15/5009/7725/11, просить суд розстрочити виконання судового рішення в частині залишку заборгованості 2303214,15грн. (в тому числі: 720453,17грн. 3% річних, 1582760,98грн. пеня) з вересня 2015р. по грудень 2030р. рівними частинами.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 31.08.2015р., на підставі статті 121 ГПК України, заяву Концерну Міські теплові мережі про розстрочку виконання рішення було задоволено частково, розстрочено виконання рішення господарського суду господарського суду Запорізької області від 17.02.2012р. (повний текст підписано 22.02.2012р.) у справі №15/5009/7725/11 строком на 1 рік наступним чином:

- суму 191934,51грн. до 01.10.2015р.,

- суму 191934,51грн. до 01.11.2015р.,

- суму 191934,51грн. до 01.12.2015р.,

- суму 191934,51грн. до 01.01.2016р.,

- суму 191934,51грн. до 01.02.2016р.,

- суму 191934,51грн. до 01.03.2016р.,

- суму 191934,51грн. до 01.04.2016р.,

- суму 191934,51грн. до 01.05.2016р.,

- суму 191934,51грн. до 01.06.2016р.,

- суму 191934,51грн. до 01.07.2016р.,

- суму 191934,51грн. до 01.08.2016р.,

- суму 191934,54грн. до 01.09.2016р.

Приймаючи оскаржувану ухвалу та вирішуючи питання щодо надання розстрочки виконання рішення, місцевий господарський суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджується факт наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення суду по даній справі, у зв'язку з чим наявні всі підстави для задоволення заяви про розстрочення виконання рішення.

Згідно приписів ст. 121 ГПК України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення, за заявою сторони, господарський суд, який видав виконавчий документ, може відстрочити або розстрочити виконання рішення суду.

Підставою для розстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом.

Відповідно до п.7.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» господарський суд на підставі статті 121 ГПК має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови (далі - рішення), змінити спосіб та порядок їх виконання.

Пунктом 7.2 зазначеної постанови передбачено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, основною метою діяльності Концерну Міські теплові мережі є здійснення виробнично-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу Концерну Міські теплові мережі. Відповідач є єдиним підприємством, розташованим на території м.Запоріжжя, яке здійснює виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, а також надає послуги з централізованого опалення населенню на території міста. Боржник зобовязаний здійснювати постачання теплової енергії незалежно від зовнішніх факторів, оскільки його господарська діяльність направлена на забезпечення життєдіяльності міста.

Специфіка роботи підприємства полягає в тому, що основними споживачами теплової енергії є бюджетні підприємства та населення міста, які мають постійну значну заборгованість за спожиту теплову енергію. Проте, припинити надання на їх обєкти теплової енергії відповідач не може. Разом з тим, Концерном Міські теплові мережі посилено ведуться роботи зі стягнення дебіторської заборгованості із споживачів теплової енергії, послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, з контрагентів по господарським договорам.

Крім того, Постановою Кабінету міністрів України №217 від 18.06.2014р. передбачено, що плата за теплову енергію від усіх категорій споживачів «населення», «бюджетні установи», «інші споживачі» зараховується виключно на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з гарантованим постачальником природного газу.

На сьогоднішній день відповідач перебуває в тяжкому фінансовому становищі, що підтверджується: довідкою про заборгованість Концерну Міські теплові мережі станом на 01.07.2015р за газ в розмірі 551893948,67грн., за воду - 6359572,57грн., за електроенергію 2275179,59грн.; балансом (звітом про фінансовий стан) на 30.06.2015р.; звітом про фінансові результати (звітом про сукупний дохід) за 1 квартал 2015р., який свідчить про те, що чистий фінансовий результат Концерну Міські теплові мережі становить «- 28617тис.грн.», сукупний дохід також становить «- 28617тис.грн.»; копіями договорів про реструктуризацію заборгованості №14/12-127 від 28.10.2012р. та №14/12-126 від 28.10.2012р., з яких вбачається, що у відповідача мається заборгованість за іншими договорами поставки природного газу.

Зазначені обставини свідчать про те, що відповідач невзмозі в строк до 01.09.2015р. виконати у повному обсязі рішення суду від 17.02.2012р. у справі №15/5009/7725/11.

Дочірня компанія Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України в своїй апеляційній скарзі зазначає про те, що впродовж трьох років кошти на рахунок стягувача не надійшли. Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем здійснено часткове погашення сум, які підлягають сплаті за судовим рішенням від 17.02.2012р. у справі № 15/5009/7725/11. Зокрема, рішенням господарського суду Запорізької області від 02.06.2014р. у справі №908/843/14 встановлено, що відповідач здійснив часткове погашення основного боргу (залишок становить 0,06 грн.), пені, 3 % річних, інфляційних втрат та судового збору, і залишок заборгованості відповідача за рішенням суду від 17.02.2012р. у справі №15/5009/7725/11 становить 3263976,64грн. Згідно ж підрахунку відповідача (заявника), станом на час розгляду даної заяви в суді першої інстанції, його заборгованість за рішенням господарського суду Запорізької області від 17.02.2012р. у справі 15/5009/7725/11 становить 2303214,15грн. (з яких: 720453,17грн.3% річних, 1582760,98грн. пеня). Тобто, виконане основне зобовязання по сплаті боргу, несплаченими залишилися штрафні та фінансові санкції. Це свідчить про те, що відповідач не ухиляється від виконання рішення господарського суду Запорізької області від 17.02.2012р. у справі 15/5009/7725/11, а навпаки намагається його виконати та погасити борг.

На думку стягувача, боржник мав і має майно та кошти, інакше не укладав би договори, знаючи про власну катастрофічну та стійку неплатоспроможність, а також низький рівень платоспроможності кінцевих споживачів. Проте, позивачем не враховано, що відповідач є єдиним підприємством, розташованим на території м.Запоріжжя, яке здійснює виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, а також надає послуги з централізованого опалення населенню, а укладення договорів здійснюється з метою уникнення припинення або обмеження безперебійного постачання теплової енергії населенню, промисловим та іншим споживачам, а також загрози зриву початку опалювального сезону 2015/2016 років.

Разом з тим, судова колегія враховує майновий стан позивача. Дочірня компанія Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України є обєктом державної власності, що має стратегічне значення для економіки і безпеки держави. Коштами, що надходять до компанії проводяться розрахунки за отриманий природний газ за договорами з Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України», яка в свою чергу, закуповує газ за зовнішньоекономічними контрактами у іноземних імпортерів.

Крім того, розпорядженням Кабінету міністрів України №786-р від 20.08.2014р. прийняті рішення щодо стягнення дебіторської заборгованості із споживачів природного газу, що є передумовою співпраці з Міжнародним валютним фондом. Дочірня компанія «Газ України» не є газовидобувною компанією, інших джерел погашення заборгованості за спожитий газ, ніж її стягнення в судовому порядку з своїх контрагентів, в неї не існує. Кошти, що надходять до Дочірньої компанії «Газ України», перераховуються до Державного бюджету України, а також спрямовуються на погашення Державного боргу перед іноземними постачальниками.

Проте в обґрунтування свого тяжкого фінансового становища позивачем не надано жодних доказів. Крім того, ним також не надано доказів настання для нього негативних наслідків, спричинених невиконанням відповідачем рішення суду,.

Враховуючи все вищевикладене, а також приймаючи до уваги доводи сторін, їх матеріальні інтереси та фінансовий стан, ступінь вини боржника у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави, положення законодавства щодо обов'язкового виконання рішень господарського суду, які набрали законної сили, на всій території України, сплату відповідачем суми основного боргу, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про можливість часткового задоволення заяви відповідача про надання розстрочки виконання рішення господарського суду Запорізької області від 17.02.2012р. (повний текст підписано 22.02.2012р.) у справі №15/5009/7725/11 строком на 1 рік.

Судова колегія вважає, що судом першої інстанції правомірно встановлено, що обставини, якими заявник обґрунтовує заяву про розстрочку виконання рішення є такими, що дійсно роблять неможливим негайне виконання рішення суду, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали господарського суду Запорізької області від 31.08.2015р. про розстрочку виконання рішення господарського суду Запорізької області від 17.02.2012р. (повний текст підписано 22.02.2012р.) у справі №15/5009/7725/11 строком на 1 рік.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору при зверненні з апеляційною скаргою підлягають віднесенню на заявника скарги.

Керуючись ст.ст.43, 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Прийняти відмову Концерну Міські теплові мережі, м.Запоріжжя від апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Запорізької області від 31.08.2015р. про розстрочку виконання рішення у справі №15/5009/7725/11.

Припинити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Концерну Міські теплові мережі.

Апеляційну скаргу Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України, м.Київ на ухвалу господарського суду Запорізької області від 31.08.2015р. про розстрочку виконання рішення у справі №15/5009/7725/11 - залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Запорізької області від 31.08.2015р. про розстрочку виконання рішення у справі №15/5009/7725/11 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий І.В. Зубченко

Судді Д.О. Попков

ОСОБА_3

Надруковано 6 прим.: 2 - позивачу; 1 - відповідачу; 1 до справи; 1 ГСЗО; 1 - ДАГС