ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

01 жовтня 2015 р. Справа № 902/1111/15

Господарський суд Вінницької області у складі судді Маслія І.В., при секретарі судового засідання Фотченко М.О

Представники сторін не з'явились

Розглянувши в відкритому судовому засіданні у приміщенні суду справу

за позовом:Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (вул. Дегтярівська, 27Т, м. Київ, 04119; Харківське шосе, 49, м. Київ, 02160)

до:Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1)

щодо виконання умов договору суборенди

ВСТАНОВИВ :

До господарського суду Вінницької області звернулось Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський Акціонерний Банк" з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про зобов'язання виконати умови договору оренди.

Позов мотивовано тим, що між позивачем та відповідачем 19.12.2011 року було укладено договір суборенди нежитлового приміщення.

Разом з тим, 26.12.2014 року сторони дійшли згоди достроково припинити дію договору та відповідно до п.3.1, 3.2 договору склали акт приймання-передачі приміщення у відповідності з договором суборенди нежитлового приміщення від 19.12.2011 р., який є підтвердженням прийняття відповідачем майна від позивача. Відповідно до п. 4.5.Договору відповідач не пізніше 5 числа кожного місяця надає позивачу Акт наданих послуг за фактичну оренду майна за попередній місяць. Відповідач не надав позивачу Акту наданих послуг за період з 01.11.2014 р. по 30.11.2014 р.

За таких обставин, позивач вважає, що відповідач порушив свої зобов'язання щодо передачі позивачеві Акту наданих послуг за період з 01.11.2014 р. по 30.11.2014 р. у встановленому порядку, що є перешкодою для коректного відображення бухгалтерської звітності позивача та заважає в реалізації прав позивача, тому ставить перед судом питання про - зобов'язання відповідача виконати умови договору оренди, а саме п. 4.5 Договору та передати позивачеві належним чином складений і підписаний Акт наданих послуг за період з 01.11.2014 р. по 30.11.2014 р..

Ухвалою суду від 11.08.2015 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 27.08.2015 р.

Розгляд справи ухвалою від 27.08.2015 року відкладено на 01.10.2015 р. в зв'язку з неявкою представників сторін.

В судове засідання 01.10.2015 року представники сторін не з'явились, хоча про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що стверджується наявними в справі доказами.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення сторін належним чином про час і місце розгляду справи і забезпечення явки останніх в судове засідання для реалізації ними права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 ГПК України спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви.

З огляду на викладене, суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного рішення.

З огляду на викладене справу розглянуто за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши в сукупності надані в справу докази, надавши їм юридичну оцінку суд встановив наступне.

19.12.2011 року між Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський Акціонерний Банк" та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 укладено договір суборенди нежитлового приміщення.

Згідно пунктів 1.1., 1.2. Договору, відповідач передав у строкове платне користування позивачу частину вбудованого нежитлового приміщення, що стверджується обопільно підписаним сторонами актом приймання-передачі приміщення від 19.12.2011 року.

Пунктом 5.2. Договору, передбачено, що даний договір діє з дня його підписання по 30.11.2014 р.

Після закінчення дії договору сторони 26.12.2014 р. обопільно підписали акт приймання-передачі приміщення, згідно з яким позивач передав а відповідач прийняв орендоване нежитлове приміщення.

Як стверджує позивач в позовній заяві, відповідач порушив свої зобов'язання щодо передачі позивачеві Акту наданих послуг за період з 01.11.2014 р. по 30.11.2014 р. у встановленому порядку, що є перешкодою для коректного відображення бухгалтерської звітності позивача та заважає в реалізації прав позивача, тому ставить перед судом питання про - зобов'язання відповідача виконати умови договору оренди, а саме п. 4.5 Договору та передати позивачеві належним чином складений і підписаний Акт наданих послуг за період з 01.11.2014 р. по 30.11.2014 р..

Так, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку відмовити в задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно з ст. 2 ГПК України господарський суд порушує справи за позовами, зокрема, підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Завданням суду при здійсненні правосуддя в силу ст. 2 Закону України „Про судоустрій і статус суддів" є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами прав і законних інтересів юридичних осіб.

Статтею 15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частиною 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Аналогічні положення містяться в ст. 20 ГК України.

Порушення цивільного права є результатом протиправних дій порушника, внаслідок чого воно зазнало зменшення або ліквідації, що позбавляє його носія можливості здійснити, реалізувати це право повністю чи частково.

Предметом позову може бути матеріально-правова чи немайнова вимога позивача до відповідача, відносно якої суд повинен прийняти рішення. При цьому, захист майнового або немайнового права чи законного інтересу відбувається шляхом прийняття судом рішення про примусове виконання відповідачем певних дій або зобов'язання утриматись від їх вчинення.

За змістом положень вказаних норм, правом на пред'явлення позову до господарського суду наділені, зокрема, юридичні особи, а суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права і охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з'ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

При цьому, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Звертаючись з позовом до суду, позивач на свій розсуд обирає спосіб захисту порушеного права, в той час як на суди покладено обов'язок перевірки відповідності обраного позивачем способу захисту приписам ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України.

У поданій позовній заяві позивач просить зобов'язати відповідача виконати умови договору оренди, а саме п. 4.5 Договору та передати позивачеві належним чином складений і підписаний Акт наданих послуг за період з 01.11.2014 р. по 30.11.2014 р.

На думку суду, обрання позивачем невірного способу захисту і визначення предмета позову, який не відповідає встановленим законом способам захисту, унеможливлює задоволення такого позову.

Згідно ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до положень ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

В силу ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

В п. 4.5. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 р. "Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господрського процесуального кодексу України" зазначено, що у випадках коли позивач звільнений від сплати судового збору, якщо позов залишено без задоволення - судовий збір не стягується.

Керуючись ст.ст. 4-2 - 4-4, 32 - 34, 43, 49, 82, 84, 85, 115, ГПК України суд, -

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову відмовити.

Повний текст рішення суду оформлено і підписано відповідно до вимог ст.84 ГПК України 06 жовтня 2015 р.

Суддя Маслій І.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2,3 - позивачу (вул. Дегтярівська, 27Т, м. Київ, 04119; Харківське шосе, 49, м. Київ, 02160)

4 - відповідачу (АДРЕСА_1)