РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2015Справа №910/16148/15
За позовом публічного акціонерного товариства "БАНК "КИЇВСЬКА РУСЬ" від імені та в інтересах якого діє Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимч.адмін. ПАТ "БАНК "КИЇВСЬКА РУСЬ" Волков О.Ю.

до товариства з обмеженою відповідальністю "Маркет-Сервіс 3"

про стягнення 11 665 493,95 грн.

Суддя Головатюк Л.Д.

Представники :

Від позивача - Кулініч А.П. за дов. № 318 від 20.07.2015

Від відповідача - Борейко Ю.С. за дов. б/н від 17.07.2015

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Позивач звернувся до господарського суду м. Києва з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості у зв'язку з неналежним виконанням умов договору на відкриття невідновлювальної кредитної лінії № 18997-20/13-1 від 27.02.2013 у розмірі 11 665 493,95 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 03.07.2015 порушено провадження у справі №910/16148/15 та призначено до розгляду на 16.07.2015.

Представник відповідача в судове засідання 16.07.2015 не з'явився, витребувані судом докази не подав, причин неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

В судове засідання 16.07.2015 прибув представник позивача та дав пояснення по справі та документи для доручення до матеріалів справи.

Розгляд справи відкладено на 04.08.2015.

Представник відповідача в судове засідання 04.08.2015 не з'явився, витребувані судом докази не подав, але через канцелярію суду подав клопотання про відкладення розгляду справи. Суд задовольнив дане клопотання.

В судове засідання 04.08.2015 прибув представник позивача та дав пояснення по справі.

Представник позивача подав клопотання про продовження строку розгляду справи. Суд задовольнив дане клопотання.

Ухвалою суду від 04.08.2015 розгляд справи було відкладено на 17.09.2015.

У судовому засіданні 17.09.2015 представник відповідача подав клопотання про призначення судової експертизи, в якому просить призначити судову економічну експертизу у справі, на вирішення якої поставити питання: 1) Чи відповідає наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості позичальника (по сплаті процентів за кредит та погашення основної суми боргу) перед банком умовам укладеного між вказаними сторонами кредитного договору та розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту за цим кредитним договором? 2) Чи підтверджується заявлений позивачем до стягнення розмір заборгованості та розмір нарахованих процентів у справі № 910/16148/15 фактичному розміру заборгованості відповідача за кредитним договором? 3) Чи відповідає метод нарахування банком процентів за кредитним договором вимогам положення про кредитування ПАТ «Банк «Київська Русь»?

В судовому засіданні 17.09.2015 судом в порядку ст. 77 ГПК України оголошувалась перерва до 22.09.2015.

Розглянувши в судовому засіданні зазначене клопотання, суд відмовив в його задоволенні, як необґрунтованому з нижчевикладених підстав.

Як зазначається в п. 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23 березня 2012 року N 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи", судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

При цьому, відповідно до статті 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду. Водночас і згідно з частиною першою статті 41 ГПК експертиза призначається для з'ясування питань, що потребують спеціальних знань. Із сукупності наведених норм матеріального і процесуального права вбачається, що неприпустимо ставити перед судовими експертами правові питання, вирішення яких чинним законодавством віднесено до компетенції суду, зокрема, про відповідність окремих нормативних актів вимогам закону, про правову оцінку дій сторін тощо.

Питання щодо правомірності та відповідності нарахування процентів умовам кредитного договору відноситься до компетенції суду, і не може бути поставлено експерту. Питання щодо визначення правильності нарахування процентів (суми заборгованості), враховуючи що матеріали справи не містять суперечливих доказів, а позивачем надано в матеріали справи банківські виписки, також може бути вирішено судом самостійно.

Таким чином, наразі відсутня дійсна потреба у спеціальних знаннях для встановлення розміру заборгованості відповідача перед позивачем, відповідно у суду відсутні підстави для призначення у справі судової експертизи.

В судовому засіданні Позивач проти задоволення вказаного клопотання заперечив, подав заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої здійснив зменшення нарахування відсотків за несвоєчасне погашення процентів за кредитом по договору та просить стягнути з відповідача заборгованості за кредитним договором № 18997-20/13-1 від 27.02.2015 року в сумі 11 662 601,66 грн., а саме: 10 700 000,00 грн. тіла кредиту, заборгованості за відсотками за період з 01.03.2015 по 17.06.2015 у сумі 874 725,00 грн., пені за несвоєчасну сплату відсотків за період з 01.04.2015 по 17.06.2015 у сумі 57 845,97 грн., 27% річних за несвоєчасне погашення процентів за період з 01.04.2015 по 17.06.2015 у сумі 26 030,69 грн., штрафу у зв'язку з невиконанням п.6.1.5 кредитного договору за період з 01.04.2015 по 31.05.2015 у сумі 4000,00 грн. та судові витрати. Подана позивачем за заява про зменшення позовних вимог була прийнята судом до розгляду в порядку ст. 22 ГПК України.

Представник відповідача у засіданні суду заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи з метою залучення до участі у справі третьої особи та мирного врегулювання спору.

Представник позивача проти вказаного клопотання відповідача заперечив.

Суд відмовив у задоволенні усного клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, виходячи з того, що відповідачем не надано жодних доказів вжиття заходів мирного врегулювання спору станом на час розгляду справи, ухвалою суду від 03.07.2015 порушено провадження у даній справі, розгляд справи неодноразово було відкладено, за клопотанням позивача було продовжено строк розгляду справи, що свідчить про достатність часу для підготовки до судового розгляду, подання пояснень, доказів в обґрунтування своєї позиції.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

У судовому засіданні складено протокол згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши думку представників сторін, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

27.02.2013 Публічним акціонерним товариством "Банк "Київська Русь", як банком, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Маркет-Сервіс 3", як позичальником було укладено кредитний договір на відкриття відновлювальної кредитної лінії № 18997-20/13-1, (далі за текстом - договір кредиту) у пункті 1.1. якого передбачено, що банк відкриває позичальнику відновлювальну відкличну кредитну лінію і надає йому кредитні кошти з лімітом кредитної лінії 1 000 000,00 доларів США 00 центів, кінцевим терміном повернення кредиту - 26 лютого 2016 року, цільовим використанням кредиту - поповнення обігових коштів та придбання основних засобів, процентна ставка за користування кредитом встановлюється у розмірі 12% процентів річних.

Відповідно до пп. 4.4. договору кредиту, проценти за користування Кредитом нараховуються Банком з дня надання Кредиту по дату Кінцевого термін) повернення Кредиту, зазначену вп. 1.1.2 Договору.Проценти нараховуються на суму фактичної заборгованості за Кредитом, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та 360 днів у році (метод факт/360).

За умовами п.4.5.договору, нарахування Банком процентів здійснюється щомісячно за період з першого числа поточного місяця по останній календарний день поточного місяця включно та у день остаточного повернення Кредиту. День повернення кредитних коштів в часовий інтервал при розрахунку процентів не включається.

У п.4.6.договору визначено, що сплата Позичальником процентів здійснюється щомісячно в строк з 25-го числа по останній робочий день поточного місяця на рахунок № в ПАТ «Банк «Київська Русь», код Банку (МФО) 319092. виходячи із фактичної заборгованості за Кредитом.Проценти, нараховані за останній (неоплачений) період користування Кредитом, сплачуються Позичальником одночасно з остаточним поверненням Кредит)'.

У випадку порушення Позичальником встановлених цим пунктом Договору строків сплати процентів, сума несплачених в строк процентів вважається простроченою та переноситься Банком на рахунки для облік) прострочених нарахованих очосів не пізніше наступного робочого дня після встановленого строку сплати процентів.

В подальшому сторонами неодноразово вносились зміни до договору.

08 травня 2014 року між банком та позичальником було укладено договір № 1 про внесення змін і доповнень до кредитного договору, яким внесено зміни до договору в частині умов повернення кредиту, нарахування сплати процентів та винагороди банку, обов'язків та прав позичальника, а також відповідальності сторін.

18 грудня 2014 року між банком та позичальником було укладено договір про внесення змін і доповнень до кредитного договору, відповідно до якого сторони домовились викласти основну частину кредитного договору в іншій редакції, зокрема ліміт кредитної заборгованості було встановлено у розмірі 13 668 000,00 грн., кінцевий термін повернення кредиту 26 лютого 2016 року, процентна ставка за користування кредитом - 27% процентів річних.

13 лютого 2015 року договором про внесення змін та доповнень до кредитного договору банк та позичальник зменшили ліміт кредитної лінії до 10 700 000,00 грн. з кінцевим терміном повернення кредиту - 26 січня 2019 року, встановили процентну ставку за користування кредитом у розмірі 27,0 % річних.

Матеріалами справи встановлено, що на виконання умов договору банк за меморіальними ордерами № 5033 від 28.02.2013, № 3455 від 18.12.2014, № 2918 від 18.12.2014 надав позичальнику кредитні кошти по договору.

З боку відповідача було допущено порушення умов договору кредиту в частині сплати відсотків та тіла кредиту.

30.04.2015 банк звернувся до позичальника із повідомленням № 3569/20 від 30.04.2015 про відкликання кредиту по договору № 18997-20/13-1 від 27.02.2013, в якій вимагав терміново в строк до 05 травня 2015 року вжити заходів щодо повного погашення простроченої заборгованості в сумі 705 475,00 грн., штрафних санкцій за кредитним договором. Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, вказану вимогу позичальник отримав - 05.05.2015 року.

10.06.2015 банк звернувся до позичальника листом № 4835/16 з вимогою в порядку п.9.2 кредитного договору в строк до 15.06.2015 достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом на день погашення та штрафи, повідомляючи, що станом на 08.06.2015 борг позичальника становить 11 567 039,29 грн.

Пунктом 9.2.кредитного договору в редакції договору про внесення змін від 18.12.2014 року визначено право банку на відкликання кредиту та встановлено, що банк має право зупинити подальше кредитування Позичальника та/або вимагати

дострокового повернення Кредиту, сплати процентів, винагород, штрафних санкцій та інших платежів, що передбаченіДоговором, а також відшкодування збитків, завданих Банку внаслідок невиконання або неналежного виконанняПозичальником та/або поручителями (заставодавцями, іпотекодавцями. гарантами), умов Договору та/або Договорівзабезпечення, а Позичальник зобов'язаний протягом 5 (п'яти) календарних днів з дати надіслання Банком відповідної вимоги,або в інший строк, встановлений у відповідній вимозі Банку, повернути суму заборгованості за Кредитом, що залишилась,

сплатити проценти, винагороди, інші платежі за Договором таштрафні санкції, а також відшкодувати збитки, завдані Банку у разі настання будь-якого з наступних випадків, у т.ч. порушення Позичальником строків (термінів) сплати платежів, що встановлені Договором.

Умовами п.3.1 договору встановлено, що виконання Позичальником зобов'язань за Договором (повернення кредиту, сплати процентів за користування ним, винагород, штрафних санкцій, інших платежів, передбачених Договором) забезпечується:

- п.3.1.1. Іпотекою нежитлового будинку - універсаму (літ.А), загальною площею 4 578,1 кв.м., що знаходиться за адресою: .Київ, вулиця Героїв Дніпра, будинок 31, та належить на праві власності майновому поручителю ТДВ «Універсам № 8» (),

- п.3.1.3 неустойкою згідно з умовами договору,

- п.3.1.4. всім належним позичальнику майном та коштами, на які може бути звернено стягнення в порядку, встановленому чинним законодавством України.

Відповідно до положень п.8.1.договору, у випадку порушення строків (термінів) повернення Кредиту га/або сплати нарахованих процентів за користування

ним та/або винагород Банку Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банкуУкраїни, що діяла в період прострочення, від невчасно сплаченого платежу за кожен день прострочення.

У випадку порушення Позичальником строків (термінів) повернення Кредиту та/або процентів Позичальникзобов'язаний сплатити суму заборгованості за Кредитом, нарахованими проценти та іншими платежами згідно зДоговором з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також 27% (двадцать сім) процентів річних від простроченоїсуми, за весь час прострочення (п.8.2.договору).

Згідно п.8.4.договору, у випадку невиконання Позичальником вимог п.п. 6.1.5. 6.1.6, 6.1.7, 6.1.8 Договору Позичальник сплачує Банку

штраф у розмірі 500 (П'ятсот) гривень 00 копійок за кожний випадок невиконання.

Зокрема п.6.1.5.договору визначено зобов'язання позичальника протягом строку дії договору забезпечити проведення щомісячних чистих кредитових оборотів по поточному рахунку, відкритому в ПАТ «Банк «Київська Русь» в сумі не менше 2 000 000,00 грн. та забезпечувати суму таких кредитових оборотів на вищезазначеному рівні протягом строку дії цього договору.

За розрахунком позивача, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, заборгованість відповідача за договором кредиту становить 11 662 601,66 грн., а саме: 10 700 000,00 грн. тіла кредиту, заборгованості за відсотками за період з 01.03.2015 по 17.06.2015 у сумі 874 725,00 грн., пені за несвоєчасну сплату відсотків за період з 01.04.2015 по 17.06.2015 у сумі 57 845,97 грн., 27% річних за несвоєчасне погашення процентів за період з 01.04.2015 по 17.06.2015 у сумі 26 030,69 грн., штрафу у зв'язку з невиконанням п.6.1.5 кредитного договору за період з 01.04.2015 по 31.05.2015 у сумі 4000,00 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що первісні позовні вимоги піддягають задоволенню повністю з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В даному випадку спірні правовідносин між сторонами виникли на підставі Договорів кредиту та Іпотечних договорів, а тому вони підпадають під правове регулювання в т.ч. § 6 Глави 49, Глави 71 Цивільного кодексу України та Закону України "Про іпотеку".

Вказані договори є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно із ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 345 Господарського кодексу України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Матеріалами справи підтверджується належне виконання позивачем своїх зобов'язань за договором кредиту та надання позичальнику кредитних коштів, з яких неповерненими залишились кошти у сумі 10 700 000,00 грн .

За змістом ст. 1056-1 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Враховуючи підтвердження матеріалами справи користування позичальником кредитним коштами у період дії договору кредиту (з моменту їх видачі по сьогоднішній день) та приймаючи до уваги, що позичальником було допущено порушення грошового зобов'язання за договором кредиту, то позивачем правомірно було обраховано суму процентів за користування такими коштами згідно встановлених в договорі кредиту ставок з урахуванням здійснення позичальником часткового повернення кредитних коштів та порушенням ним умов договору кредиту, заборгованість з оплати яких, враховуючи суми сплати, станом на 18.06.2015, за період з 01.03.2015 по 17.06.2015 становить 874 725,00 грн.

Також, враховуючи вищезазначене, на підставі п. п. 5.1., 5.5. договору кредиту позивачем були правомірно нараховано 58 845,97 грн. пені за прострочення сплати кредиту за період прострочення з 01.04.2015 по 17.06.2015.

Нарахування позивачем за первісним позовом 4000 грн. штрафу за невиконання п.6.1.15 договору та 27% річних за період з 01.04.2015 по 17.06.2015 у сумі 26 030,69 грн., теж відповідає положенням договору кредиту і відповідно є правомірним.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ст. 1052 Цивільного кодексу України у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно погоджених сторонами умов договору кредиту банк має право вимагати від позичальника достроково повернути кредитні кошти, проценти/комісії за користування кредитом інші належні платежі у повному обсязі, звернути стягнення на забезпечення у разі порушення позичальником термінів повернення кредиту та/або порушення термінів сплати процентів/комісій за користування кредитом (п. 2.9., 4.1.2. договору кредиту). При цьому, починаючи з 91-го календарного дня з моменту порушення грошових зобов'язань позичальником проценти за користування кредитом не нараховуються та не сплачуються, а банк починає нарахування позичальнику штрафних санкцій на умовах та в порядку, передбачених п. 5.1. договору (п. 1.3 договору кредиту).

Тобто, сторонами в силу положень ст. 6, 626 Цивільного кодексу України було погоджено в умовах договору кредиту виникнення у позичальника обов'язку з повернення всієї суми кредиту, який кореспондується з правом банку вимагати її повернення, у випадку невиконання позичальником у встановлені строки грошового зобов'язання щодо повернення кредитних коштів (згідно графіку) чи сплаті процентів за користування таким коштами.

Матеріалами справи підтверджується неналежне виконання відповідачем за первісним позовом грошового зобов'язання по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування ними, у зв'язку з чим в силу положень ст. 1052 Цивільного кодексу України та п.п. 4.1.2 договору кредиту у останнього виникло зобов'язання по достроковому поверненню всієї суми кредитних коштів, яке згідно положень ст. 530 Цивільного кодексу України на момент звернення з позовом до суду настало.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу країни суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Матеріалами справи підтверджується наявність у позичальника станом на 18.06.2015 (дата, станом на яку позивачем здійснюється розрахунок заборгованості) грошового зобов'язання по поверненню на користь позивача кредитних коштів у розмірі 10 700 000,00 грн. тіла кредиту, заборгованості за відсотками за період з 01.03.2015 по 17.06.2015 у сумі 874 725,00 грн., пені за несвоєчасну сплату відсотків за період з 01.04.2015 по 17.06.2015 у сумі 57 845,97 грн., 27% річних за несвоєчасне погашення процентів за період з 01.04.2015 по 17.06.2015 у сумі 26 030,69 грн., штрафу у зв'язку з невиконанням п.6.1.5 кредитного договору за період з 01.04.2015 по 31.05.2015 у сумі 4000,00 грн.

Доказів на спростування викладеного відповідачем за первісним позовом не надано.

Відповідно до ст. ст. 33, 43, 34 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню,з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог,в повному обсязі.

Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями Господарського процесуального кодексу України, а також приписами постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики розділу VI Господарського процесуального кодексу України" № 7 від 21.02.2013, якими передбачено, що у випадках коли позивач звільнений від сплати судового збору у разі задоволення позову повністю або частково судовий збір стягується з відповідача (повністю або пропорційно задоволеним вимогам) в дохід Державного бюджету України, якщо відповідач не звільнений від сплати цього збору (п. 4.5.). Оскільки, позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивач - Публічне акціонерне товариство "Банк "Київська Русь" звільнений від сплати судового збору на підставі п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому судовий збір у встановленому розмірі підлягає стягненню з відповідача в доход Державного бюджету України.

Так, згідно ч.1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011, судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 пункту 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що ставки судового збору за подання до господарського суду встановлюються у таких розмірах: за подання позовної зави майнового характеру - 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

З системного аналізу викладеного, суд дійшов висновку, що судовий збір за розгляд позовних вимог, з ціною позову11 662 601,66 грн., підлягає стягненню з відповідача у дохід Державного бюджету України у розмірі 73 080,00 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 32, 43, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги публічного акціонерного товариства "БАНК "КИЇВСЬКА РУСЬ" з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Маркет-Сервіс 3" (04210, м.Київ, площа Дружби Народів, 6, ) на користь публічного акціонерного товариства "БАНК "КИЇВСЬКА РУСЬ" (04071, м.Київ. вул.Хорива, 11-а, ) заборгованості по кредиту у розмірі 10 700 000 (десять мільйонів сімсот тисяч) грн. 00 коп., заборгованості за відсотками у сумі 874 725 (вісімсот сімдесят чотири тисячі сімсот двадцять п'ять) грн. 00 коп., пені за несвоєчасну сплату відсотків у розмірі 57 845 (п'ятдесят сім тисяч вісімсот сорок п'ять) грн. 97 коп., 27% річних у розмірі 26 030 (двадцять шість тисяч тридцять) грн. 69 коп., штрафу у зв'язку з невиконання п.6.1.15 кредитного договору у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн. 00 коп.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Маркет-Сервіс 3" (04210, м.Київ, площа Дружби Народів, 6, ) в доход Державного бюджету України судовий збір у розмірі 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00 коп.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

5. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

6. Копію рішення розіслати сторонам.

Суддя Головатюк Л.Д.

Дата підписання повного тексту рішення 28.09.2015