ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2015 р.Справа № 916/5046/14
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Колоколова С.І.

суддів: Разюк Г.П., Петрова М.С.

при секретарі судового засідання: Полінецькій В.С.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність № 21/11-107 від 20.02.2015)

від відповідача: не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу Вимпел-8

на рішення господарського суду Одеської області від „04 березня 2015 року, повний текст якого складено та підписано „06 березня 2015 року

по справі № 916/5046/14

за позовом Комунального підприємства Теплопостачання міста ОСОБА_1

до Житлово-будівельного кооперативу Вимпел-8

про стягнення 251 362,88 грн.

В С Т А Н О В И В :

16.12.2014 року Комунальне підприємство Теплопостачання міста ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Житлово-будівельного кооперативу Вимпел-8 (далі по тексту відповідач) про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію у сумі 251 362,88 грн. грн. та витрати по сплаті судового збору.

Позивач неодноразово звертався до суду з заявами про зменшення позовних вимог в порядку ст.22 ГПК України, відповідно до останньої редакції від 04.03.2015 року просив стягнути з відповідача заборгованість за спожиту теплову енергію у сумі 60 340,48 грн. (а.с.152).

Позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог мотивовані посиланням на ст.525 ЦК України та ст. 277 ГК України та тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства та умов договору № 4458 від 01.11.2006 року, у період з грудня 2013 року по квітень 2014 року не сплачував послуги за спожиту теплову енергію, внаслідок чого виникла заборгованість.

Рішенням господарського суду Одеської області від 04.03.2015 року по справі № 916/5046/14 (суддя Гуляк Г.І.) позов задоволено. Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу Вимпел-8 на користь Комунального підприємства "Теплопостачання міста ОСОБА_1" заборгованість в розмірі 60 340 (шістдесят тисяч триста сорок) гривен 48 копійок, витрати по сплаті судового збору в сумі 5 027 (пять тисяч двадцять сім) гривень 26 копійок.

Такий висновок суду мотивований тим, що наданими позивачем матеріалами підтверджується факт того, що відповідачем за спірний період була спожита теплова енергія, але в порушення умов договору та норм чинного законодавства за неї не розрахувався у повному обсязі, у зв'язку з чим заборгованість за надані позивачем послуги підлягає стягненню.

Не погоджуючись із зазначеним вище рішенням місцевого господарського суду, Житлово-будівельний кооператив Вимпел-8 звернувся до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 60 340,48 грн. відмовити у повному обсязі. Скаржник в своїх доводах та запереченнях посилається на те, що суд повно та всебічно не перевірив всі обставини справи, не дав належну правову оцінку доказам, порушив та невірно застосував норми чинного законодавства, у звязку з чим виніс незаконне і необґрунтоване рішення, яке не відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Апелянт посилається на те, що відповідач сплатив частину заборгованості та звернувся до суду з клопотанням про припинення провадження у справі в частині сплачених сум, але судом проігноровано зазначене клопотання, що є порушенням норм процесуального права.

Також скаржник зазначає, що позивачем не предявлено у встановленому договором актів виконаних робіт та місцевим господарським судом не враховано умови договору в частині повернення 2%, які діяли з 01.10.2009р. на підставі пункту 4.1 угоди "Про відшкодування витрат за перерахування грошових коштів", тому стягнення заборгованості у розмірі 60 340, 48 грн. не відповідає дійсності, а рішення суду щодо розміру заборгованості не підтверджено належними доказами, що в свою чергу є порушенням норм матеріального права.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 09.04.2015 року по справі № 916/5046/14, апеляційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу Вимпел-8 було задоволено частково. Рішення господарського суду Одеської області від 04.03.2015р. у справі № 916/5046/14 змінено в частині стягнення сум та судового збору, викладено резолютивну частину рішення у наступній редакції: Позов задовольнити частково. Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу Вимпел-8 на користь Комунального підприємства "Теплопостачання міста ОСОБА_1" заборгованість у розмірі 56 520,00 гривень, витрати по сплаті судового збору в сумі 1 711,00 грн. гривень . Повернути Комунальному підприємству "Теплопостачання міста ОСОБА_1" з Державного бюджету України надмірну сплачену суму судового збору у розміру 3 200 гривень. В решті позову відмовити. Стягнути з Комунального підприємства "Теплопостачання міста ОСОБА_1" на користь Житлово-будівельного кооперативу Вимпел-8 100,0 грн. судового збору внаслідок часткового задоволення апеляційної скарги.

Постановою Вищого господарського суду України від 28.07.2015 року по даній справі касаційну скаргу Дочірнього комунального підприємства "Теплопостачання міста ОСОБА_1" задоволено частково, постанову Одеського апеляційного господарського суду від 09.04.2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до Одеського апеляційного господарського суду.

10.08.2015 року справа № 916/5046/14 отримана Одеським апеляційним господарським судом, у звязку з чим ухвалою від 11.08.2015 року прийнята до апеляційного провадження та призначена для нового розгляду, за апеляційною скаргою Житлово-будівельного кооперативу Вимпел-8.

Згідно вказівок Вищого господарського суду України, які містяться у вказаній вище постанові під час нового розгляду апеляційної скарги, апеляційному господарському суду належить ретельно дослідити наявні в матеріалах справи докази, зокрема п.п.2.1,2.2 угоди про відшкодування витрат за перерахування грошових коштів від 01.10.2009 року. Також зазначено, що до встановлених обставин слід застосувати норми права, що регулюють спірні правовідносини, встановити дійсні права та обовязки сторін, розглянути спір в межах заявлених предмета і підстав позову.

02.08.2015 року через канцелярію Одеського апеляційного господарського суду від Житлово-будівельного кооперативу Вимпел-8 відповідно до приписів ст.22 ГПК України, надійшли пояснення та доповнення по справі, згідно яких відповідач просив скасувати рішення господарського суду Одеської області від 04.03.2015 року по справі № 916/5046/15 та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Представник відповідача в судові засідання до суду апеляційної інстанції не зявлявся без поважних причин, хоча про час, дату та місце їх проведення був повідомлений належним чином, про що свідчать відповідні поштові повідомлення, а тому колегія суддів вирішила розглянути апеляційну скаргу у судовому засіданні 01.10.2015 року без його участі.

Розглянувши та перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, додаткові доповнення до неї, заслухавши в судових засіданнях пояснення представника позивача, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла до наступного.

Відповідно до приписів ст.101 ГПК України апеляційна інстанція не звязана з доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі, а згідно до приписів ст.33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна належними і допустимим доказами довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень.

Як встановлено під час нового розгляду апеляційної скарги, 01 листопада 2006 року між КП "Теплопостачання міста ОСОБА_1" (теплопостачальна організація) та Житлово-будівельним кооперативом Вимпел-8 (споживач) був укладений договір № 4458 на постачання теплової енергії, предметом якого є те, що теплопостачальна організація бере на себе зобов'язання постачати споживачу теплову енергію, а споживач зобов'язується оплачувати фактично одержану теплову енергію за встановленими тарифами в терміни, передбачені цим договором (а.с.08-11).

Відповідно до п.2.1 договору теплова енергія постачається споживачу на опалювання та гаряче водопостачання приміщень житлового будинку за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 152 корпус 3, і житлового будинку за адресою: м.Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 152 корпус 4 в обсягах, згідно Додатку 1 до цього договору.

Відповідно до п. 3.2.2. договору споживач зобов'язався виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, що передбачені цим договором.

Згідно пунктів 4.2.1, 4.2.3 договору, позивач зобов'язався забезпечувати постачання теплової енергії Споживачу в обсягах згідно з додатком 1 до договору; повідомляти споживача письмово або в засобах масової інформації про зміну тарифів або про обмеження постачання тепла.

Відповідно до п. 5.1. договору, облік споживання теплової енергії на опалення та гаряче водопостачання визначається розрахунковим способом.

Відповідно до Додаткової угоди № 4 від 01 грудня 2009 року до договору № 4458, пункт 5.1. договору змінено та викладено в наступній редакції: облік споживання теплової енергії на опалення визначається за приладами обліку, та на гаряче водопостачання визначається розрахунковим способом.

Згідно пункту 6.1 договору розрахунки за теплову енергію проводяться в грошовій формі на розрахунковий рахунок Теплопостачальної організації по тарифу 179,12 грн. за 1 Гкал., діючому на момент укладення договору.

Відповідно до п. 6.2-6.5 договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Кінцевим терміном розрахунку за спожиту теплову енергію є 20 число місяця наступного за розрахунковим. Споживач та теплопостачальна організація щомісячно до 15 числа місяця після розрахункового періоду складають акт звіряння взаєморозрахунків. Підписання акту звіряння взаєморозрахунків є обов'язковим для споживача та теплопостачальної організації.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до п. 10.1. договору він набуває чинності з дня його підписання та діє до 31.12.2007 року.

Згідно п.п. 10.3., 10.4. договору припинення дії договору не звільняє споживача від обов'язку повної сплати спожитої теплової енергії. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін.

27.01.2009 року між комунальним підприємством "Теплопостачання міста ОСОБА_1" та Житлово-будівельним кооперативом Вимпел-8 було укладено додаткову угоду №1 до договору № 4458 від 01.11.2006 року, відповідно до якої, згідно рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 20.12.2008р. за №1612 з 01.01.2009р. установлені нові тарифи за теплову енергію для виконавця послуг з опалення та гарячого водопостачання у розмірі 332, 34 гри. за 1 Гкал, у зв'язку з чим п. 6.1 договору було викладено в новій редакції.

Додатковою угодою №2 від 01.02.2009 року до договору № 4458 від 01.11.2006р. сторонами змінено банківські реквізити комунального підприємства "Теплопостачання міста ОСОБА_1", у зв'язку з чим відповідно змінено п.11.3 договору.

Додатковою угодою № 4 від 01.12.2009 року до договору № 4458 від 01.11.2006р. змінено п. 2.1 договору та викладено у наступній редакції: теплова енергія постачається споживачу за адресою: вул. Люстдорфська дорога, 152 корпус 3 на опалення згідно витрат теплоносія G=7,9375 т/годину і вул. Люстдорфська дорога 152 корпус 4 на опалення згідно витрат теплоносія G=4,5 т/годину та на гаряче водопостачання в обсягах згідно Додатку 1 до цієї угоди.

Доповнено п. 3.2.14. Договору про забезпечення збереження власних приладів обліку теплової енергії, а також договір доповнений п. п. 5.4., 5.5., 5.6., 5.7.

01.10.2009 року між Комунальним підприємством Теплопостачання міста ОСОБА_1 та Житлово-будівельним кооперативом Вимпел-8 (житлова організація), було укладено угоду про відшкодування витрат за перерахування грошових коштів, відповідно до п.1 якого сторони зазначили, що враховуючи безприбутковий статус ЖБК «Теплопостачальна організація» відшкодовує «Житловій організації» витрати повязані з перерахуванням грошових коштів на банківський рахунок «Теплопостачальна організації» (а.с.103-104).

Відповідно до п.2.1 угоди, «Житлова організація» при переказі грошових коштів через банк подає «Теплопостачальній організації» заявку на відшкодування витрат по переказу грошей та додає до заявки фотокопію платіжного доручення з відміткою банку.

Пунктом 2.2 угоди зазначено, що «Теплопостачальна організація» на протязі 10 робочих днів з моменту отримання заявки (та підтвердження надходження платежу) відшкодовує «Житловій організації» витрати понесені нею при перерахуванні грошових коштів відповідно до порядку передбаченого розділом 3 угоди.

Розділом 3 угоди визначено порядок розрахунків. Так, відповідно до п.3.1, розмір відшкодування витрат за перерахування «Житловою організацією» грошових коштів «Теплопостачальна організації» становить 2 % від суми сплаченої шляхом банківського переказу. Теплопостачальна організація при відшкодуванню в рахунок боргу при його наявності, а в разі відсутності боргу «Житлової організації» в рахунок майбутнього споживання теплової енергії, про що складається двохсторонній акт який є підставою для коригувань в бухгалтерському обліку сторін.

В матеріалах справи по виконанню п.2.1 угоди від Житлово-будівельного кооперативу Вимпел-8 відсутня відповідна заявка на відшкодування витрат по переказуванню грошей.

Так, на виконання договірних зобов'язань, підприємство відпускало теплову енергію споживачу, проте, в порушення своїх обов'язків, визначених у п. 3.2.2., 6.2., 6.4. договору, відповідач спожиту теплову енергію не сплачував в повному обсязі, внаслідок чого, у нього виникла заборгованість за період з грудня 2013 року по квітень 2014 року включно, яка склала 251 362,88 гривень.

З наведених вище підстав КП "Теплопостачання міста ОСОБА_1" і звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Житлово-будівельного кооперативу Вимпел-8 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, яка склала 251 362,88 гривень. Проте остаточні вимоги позивача були викладені в заяві про зменшення позовних вимог, в яких позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 60 340,48 гривень та судові витрати в сумі 5 027,26 грн., оскільки відповідачем частина боргу була сплачена після порушення провадження у справі, про що свідчать наявні в матеріалах справи копії банківських виписок (а.с.152-154).

Судова колегія апеляційної інстанції погоджується з позовними вимогами КП Теплопостачання міста ОСОБА_1 та вважає, що апеляційна скарга Житлово-будівельного кооперативу Вимпел-8 підлягає залишенню без задоволення, а рішення місцевого господарського суду без змін виходячи з наступного.

Положення ст.ст. 173, 193, 198, 199 Господарського кодексу України визначають, що господарськими зобов'язаннями, включаючи виконання грошових зобов'язань, визначаються зобов'язання, що виникають між суб'єктами господарювання та іншими учасниками відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, які можуть виникати безпосередньо із закону, іншого нормативно-правового акту, що регулює господарську діяльність договору. При цьому, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином, у встановлений строк, відповідно до закону, інших правових актів, статуту, Цивільного кодексу України. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами, договорами, статутними та уставними документами. Зобов'язана сторона має право відмовитися від виконання зобов'язання в разі неналежного виконання другою стороною обов'язків, що є необхідною умовою виконання.

Відповідно до ст.ст. 509. 510. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язанням з правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Загальними умовами зобов'язання є те, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, статуту товариства, Закону України „Про господарські товариства, інших законодавчих актів.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. (статті 525, 625 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Позивач також посилається на п. 40 "Правил користування тепловою енергією", згідно якого споживач зобов'язаний дотримуватися вимог договору, а саме вчасно проводити розрахунки за споживчу теплову енергію.

Положеннями ч. 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" передбачено, що споживач повинен щомісячно сплачувати теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Із змісту ч. 3 ст. 24, ч. 2, ст. 25 Закону України "Про теплопостачання" вбачається, що основними обов'язками споживача теплової енергії є: своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії; додержання вимог договору та нормативно-правових актів. Теплопостачальні, теплотранспортні і теплогенеруючі організації зобов'язані: забезпечувати надійне постачання обсягів теплової енергії відповідно до умов договору та стандартів; здійснювати перерахунок за спожиту теплову енергію із споживачами з урахуванням авансового платежу та показань приладів комерційного обліку теплової енергії протягом місяця після закінчення опалювального періоду

За умовами ч. 6 ст. 25 Закону України "Про теплопостачання" у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

Як встановлено матеріалами справи, у період з грудня 2013 року по квітень 2014 року , КП Теплопостачання міста ОСОБА_1 поставило, а відповідач отримав послуги з теплової енергії та розрахувався за неї частково, у звязку з чим за твердженням позивача в позовній заяві та з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, заборгованість за спірний період складає 60 340,48 грн.

В свою чергу, як вірно встановлено місцевими господарським судом послуги комунальним підприємством надавались відповідачу на підставі укладеного між сторонами Договору № 4458 від 01.11.2006 року.

Між тим, як встановлено матеріалами справи, Житлово-будівельний кооператив Вимпел-8 порушив вищезазначені норми чинного законодавства та умови Договору, а саме за отриману від КП „Теплопостачання м. Одеси теплову енергію в повному обсязі не розрахувалося, у зв'язку з чим станом на дату розгляду даної справи у суді сума непогашеної заборгованості складає 60 340,48 грн., з урахуванням 2 % витрат на перерахування коштів, що і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в примусовому порядку

Дослідивши укладену між сторонами Угоду про відшкодування витрат за перерахування грошових коштів від 01.10.2009 року, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, як було зазначено вище, п.2.1 угоди передбачено, що «Житлова організація» при переказі грошових коштів через банк подає «Теплопостачальній організації» заявку на відшкодування витрат по переказу грошей та додає до заявки фотокопію платіжного доручення з відміткою банку.

Проте в матеріалах справи відповідні заявки з боку відповідача відсутні, що з урахуванням наявних в матеріалах справи пояснень не спростовується останнім.

Таким чином, доводи скаржника відносно того, що позивач проігнорував умови угоди щодо 2 % витрат за перерахування коштів, колегію суддів не приймається, оскільки матеріалами справи підтверджено, що саме відповідачем не були виконані умови п.2.1 угоди, у звязку з чим позивачем правомірно заявлено до стягнення сума боргу з урахуванням 2 % на відшкодування витрат за перерахування грошових коштів.

Крім того, пунктом 4.1 угоди передбачено, що вона діє з дня її підписання і до 30.09.2010 року, і щорічно вважається продовжена на один рік, якщо жодна із сторін не заявить про її розірвання.

Оскільки, як вбачається з наявних матеріалів справи, жодною стороною не було заявлено про розірвання дії даної угоди, а тому вона є діючою.

Житлово-будівельний кооператив Вимпел-8 ніяких додаткових пояснень та відповідних доказів до суду апеляційної інстанції не надало, а тому зазначені вище факти скаржником під час розгляду апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції нічим спростовані не були, а відповідно, в порушення статті 33 Господарського процесуального кодексу і не були доведені ті обставини, на які скаржник посилався як на підставу своїх вимог, доводів і заперечень.

Вищезазначене повністю спростовує доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, на підставі чого судова колегія дійшла до висновку про правомірність та обґрунтованість винесеного місцевим господарським судом рішення про задоволення позовних вимог Комунального підприємства Теплопостачання міста ОСОБА_1

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Одеської області від 04.03.2015 року по справі № 916/5046/14 відповідає вимогам чинного законодавства та матеріалам справи, підстави для його скасування або зміни відсутні, а тому воно підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Житлово-будівельного кооперативу Вимпел-8 без задоволення.

Керуючись статтями 99, 101-105 Господарського

процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

1. Апеляційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу Вимпел-8 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Одеської області від „04 березня 2015 року по справі № 916/5046/14 залишити без змін.

Постанова в порядку статті 105 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постанови законної сили.

Повний текст постанови

складено „02 жовтня 2015 року

Головуючий суддя С.І. Колоколов

Суддя Г.П. Разюк

Суддя М.С. Петров