РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2015Справа №910/20557/15

За позовом Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії

України"

до 1) Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит"

2) Міжнародної Асоціації Повітряного Транспорту (IATA)

про визнання правочину недійсним та зобов'язання виконувати умови договору

Суддя Андреїшина І.О.

представники учасників судового процесу:

від позивача: Гончаренко Є.С., Козуб Б.Ю., Повар О.М.

від відповідача-1: Конопка І.І.

від відповідача-2: Чорноус А.Г.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано позов Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" про визнання недійсним правочину, оформленого у вигляді повідомлення про переуступку та підтвердження отримання, яке скероване від Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" та Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" до Міжнародної асоціації повітряного транспорту (International Air Transport Association, ІАТА), та отримане Міжнародною асоціацією повітряного транспорту (International Air Transport Association, ІАТА) 29.04.2013; та зобов'язання виконати умови договору застави майнових прав № 2551ИП/0708 від 30.07.2008 без врахування положень повідомлення про переуступку та підтвердження отримання, у тому числі не чинити перешкод ПАТ «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України» у розпорядженні надходженнями за системою BSP Україна понад суми, що містяться на поточному рахунку АТ «Міжнародні Авіалінії України» № 3980 в АТ «Банк «Фінанси та Кредит».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.08.2015 р. порушено провадження у справі № 910/20557/15 та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 02.09.2015; зобов'язано сторін надати певні документи.

Через відділ діловодства суду 27.08.2015 від відповідача надійшло клопотання про залучення до участі у справі іншого відповідача Міжнародної асоціації повітряного транспорту (International Air Transport Association) та про відкладення розгляду справи. На виконання вимог ухвали суду надійшли документи та уточнення позовних вимог, які залучені до матеріалів справи.

У судовому засіданні 02.09.2015 представник відповідача підтримав клопотання про залучення до участі у справі іншого відповідача Міжнародну асоціацію повітряного транспорту (International Air Transport Association), оскільки зі змісту та форми повідомлення випливає, що воно є тристороннім правочином, сторонами якого є МАУ, Банк (відправники повідомлення) та ІАТА (одержувач повідомлення). Також відповідач просив відкласти розгляд справи з урахуванням часу, необхідного для направлення та вручення судової кореспонденції у порядку, що встановлений Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965 (Далі - Гаазька конвенція).

Представники позивача просили суд розглядати справу в двохмісячний термін, оскільки Міжнародна асоціація повітряного транспорту (International Air Transport Association) має офіційне представництво в Україні, про що зазначено у договорі № 010-ВSP/PS від 31.03.2006.

Розглянувши клопотання представника відповідача, суд дійшов висновку про необхідність задоволення даного клопотання та залучення відповідачем Міжнародної асоціації повітряного транспорту (International Air Transport Association).

За таких обставин, приймаючи до уваги предмет та підстави позовних вимог, суд залучив Міжнародну асоціацію повітряного транспорту (International Air Transport Association) відповідачем - 2, про що виніс відповідну ухвалу від 02.09.2015 р.

16.09.2015р. відповідачем - 1 подано письмові пояснення щодо необхідності повідомлення відповідача-2 у справі в порядку Гаазької конвенції.

Згідно даних пояснень, ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» зазначило, що відповідач - 2 є нерезидентом, юридичною особою, створеною відповідно до законодавства Канади, з місцезнаходженням головного офісу у Монреалі, Квебек, Канада. Місцезнаходженням виконавчого офісу в Європі є Женева, Швейцарія. Підписуючи повідомлення, ІАТА діяла напряму, без посередників чи представників. У випадку визнання повідомлення недійсним, саме ІАТА, як юридична особа-сторона цього повідомлення зазнає наслідків у вигляді припинення прав та обов'язків згідно цього правочину. З огляду на зазначене, відповідач - 1 просив суд задовольнити клопотання про залучення до участі у справі іншого відповідача в частині відкладення розгляду справи №910/20557/15 з урахуванням часу, необхідного для направлення та вручення судової кореспонденції на адресу ІАТА в порядку Гаазької конвенції.

У судовому засіданні 16.09.2015р. представник відповідача - 1 підтримав подане клопотання про залучення до участі у справі іншого відповідача в частині відкладення розгляду справи №910/20557/15 з урахуванням часу, необхідного для направлення та вручення судової кореспонденції на адресу ІАТА в порядку Гаазької конвенції.

Представник позивача заперечив проти задоволення даного клопотання з підстав його необґрунтованості та відсутності підстав для його задоволення, оскільки у судовому засіданні присутній уповноважений представник Міжнародної асоціації повітряного транспорту, що свідчить про обізнаність компанії відповідача-2 про розгляд даної справи в суді. Клопотання відповідача-1 спрямоване на затягування розгляду справи та свідчить про зловживання відповідачем-1 своїми процесуальними правами.

Представник відповідача-2 висловив заперечення проти задоволення даного клопотання з тих підстав, що компанії ІАТА відомо про існування даного спору, представник наділений відповідними повноваженнями на представництво Міжнародної асоціації повітряного транспорту в даному процесі, направлення судового доручення в порядку Гаазької конвенції спричинить безпідставне затягування розгляду справи. Крім того, в Україні діє належним чином зареєстроване Представництво Міжнародної Асоціації Повітряного Транспорту, що також виключає необхідність направлення судового доручення в порядку Гаазької конвенції, у зв'язку з чим, просив суд відмовити у задоволенні даного клопотання.

Судом залишено без задоволення клопотання відповідача-1 та оголошено перерву у судовому засіданні до 23.09.2015р. з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем-2 є Міжнародна Асоціація Повітряного Транспорту. В Україні діє належним чином зареєстроване Представництво. У судовому засіданні присутній уповноважений представник Міжнародної Асоціації Повітряного Транспорту.

Згідно правової позиції Вищого господарського суду України, що викладена у абзаці 13 та 14 пункту 8 Роз'яснень Президії Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики розгляду справ за участю іноземних підприємств і організацій» від 31.05.2002 р. № 04-5/608 судові документи можуть направлятися також філіям, представництвам, іншим відособленим підрозділам іноземних підприємств і організацій, місцезнаходженням яких є територія України (з повідомленням про вручення таких документів), а також вручатися безпосередньо уповноваженому представникові. При цьому слід мати на увазі, що коло повноважень відособленого підрозділу юридичної особи стосовно здійснення у господарському суді повноважень сторони у справі від імені цієї особи визначається установчими документами останньої, положенням про відособлений підрозділ, яке затверджене юридичною особою, або довіреністю, виданою нею ж у встановленому порядку керівникові цього підрозділу. У цьому випадку спір вирішується в межах процесуальних строків, встановлених ГПК.

Таким чином, відсутні підстави для задоволення клопотання відповідача - 1 та відкладення розгляду справи з метою вручення відповідачу - 2 судового доручення в порядку визначеному Гаазькою конвенцією.

У судовому засіданні 23.09.2015 р. представники позивача позов підтримали, просили його задовольнити, надали пояснення по суті спору.

Представник відповідача-1 проти позову заперечив, просив у ньому відмовити, пояснив обставини справи.

Представник відповідача-2 проти позову заперечень не навів, надав пояснення по суті спору.

У судовому засіданні 23.09.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

31.03.2006 між Представництвом «Інтернешнл Ейр Транспорт Асосіейшн» (далі - ІАТА Україна), що діє від імені Міжнародної Асоціації Повітряного Транспорту (International Air Transport Association, IATA) - юридичної особи, створеної відповідно до законодавства Канади, яке здійснює свою діяльність на території України від імені ІАТА та разом з ІАТА становить одну юридичну особу, та Спільним закритим акціонерним товариством «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України» (на момент розгляду справи - Приватне акціонерне товариство «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України», далі - МАУ, позивач, Авіакомпанія) був укладений договір № 010-BSP/PS (далі - Договір BSP).

Відповідно до п.п. 4.1.1.3 Договору BSP, ІАТА Україна має право отримувати від Агента кошти від продажу послуг від імені Авіакомпанії та будь-які інші кошти, які Агент повинен сплатити відповідно до умов Посібника (включаючи штрафні санкції та компенсаційні платежі) та переказувати їх Авіакомпанії на рахунок Авіакомпанії, зазначений у цьому договорі, якщо інше не встановлено Авіакомпанією.

Згідно з пунктом 4.2.4 Договору BSP, ІАТА Україна зобов'язалась своєчасно та у повному обсязі перераховувати на рахунок Авіакомпанії кошти, отримані від Агентів за продаж послуг від імені Авіакомпанії та будь-які інші кошти, які Агент повинен сплатити відповідно до умов Посібника, згідно календаря звітних періодів BSP, викладеного у додатку 1 Посібника.

Пунктами 11.1 та 11.3 Договору BSP визначено, що усі правовідносини між сторонами, що виникають з цього договору чи пов'язані з його виконанням, регулюються посібником, правилами ІАТА, а також іншими існуючими договорами, укладеними між ІАТА та Авіакомпанією та законодавством України. У випадку неможливості вирішення суперечки шляхом переговорів упродовж 30 днів з дня її виникнення, суперечка вирішується в Господарському суді міста Києва відповідно до чинного законодавства.

30.07.2008 між Відкритим акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» - заставодержателем (на момент розгляду справи - Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит») (далі - Банк, відповідач) та позивачем - Заставодавцем, укладено Договір застави майнових прав № 2551ИП/0708 (надалі за текстом - Договір застави).

Відповідно до п.1 Договору застави Заставодавець передав в заставу Заставодержателю належні йому майнові права на отримання грошових коштів від продажу авіаквитків, які виникли на підставі:

- агентської угоди №0035/AG-08 про продаж чартерних авіаперевезень від 28.01.2008року, укладеної між Заставодавцем та ТОВ «Туртес Тревел» на суму 184137899,00 грн.;

- договору №010- BSP/PS від 31.03.2006 року та договору №01-FG/PS від 14.11.2007 року, укладених між Заставодавцем та Представництвом «Інтернешнл Ейр Транспорт Асоціейшн» (ІАТА Україна) на суму 284480565,00 грн.

Відповідно до п. 2 Договору застави, майнові права вимоги передані в заставу, як забезпечення виконання Заставодавцем зобов'язань за рядом договорів, зокрема, договорів про відновлювальну кредитну лінію, договорів про відкриття резервного акредитиву, договорів про не відновлювальну кредитну лінію, договорів про кредитну лінію у формі овердрафту з плаваючою процентною ставкою.

Повідомленням про переуступку та підтвердження отримання (далі - Повідомлення), яке отримано ІАТА 29.04.2013, позивач та Банк повідомили Міжнародну Асоціацію Повітряного Транспорту (ІАТА) про те, що згідно з договором застави майнових прав № 2551ИП/0708 від 30.07.2008 Правовласник (позивач) передав Правонаступнику (Банк) в заставу та переуступив серед іншої власності усі права та відсотки правовласника стосовно надходжень коштів, які правовласник періодично проводить за системою взаєморозрахунків BSP, згідно з відповідними резолюціями, ухваленими Пасажирськими Агентськими Конференціями ІАТА (включаючи зокрема резолюцію 850 та її додатки).

Позивач вважає, що даний правочин (Повідомлення про переуступку та підтвердження отримання) (далі - Повідомлення про переуступку) вчинений з порушенням вимог законодавства та підлягає визнанню недійсним.

Зокрема, позивач зазначає, що заміна кредитора у зобов'язанні має бути вчинена шляхом укладення між сторонами (первісним кредитором та новим кредитором) договору у письмовій формі, проте спірним Повідомленням про переуступку Банк та Авіакомпанія повідомили боржника про переуступку права вимоги, якої насправді не відбувалось, що суперечить приписам статей 512, 513 ЦК України.

Також, у статті 515 ЦК України вказано, що заміна кредитора не допускається у зобов'язаннях, нерозривно пов'язаних з особою кредитора. Відповідно до розділу 5 Договору BSP сторони погодили порядок та умови використання BSPLink, зокрема, в п.5.2. договору визначили, що при виконанні умов 5.1 цього договору Авіакомпанія отримує невиключне, персональне і невідчужуване право користуватись BSPLink Покращений, який, або доступ до якого надається їй ІАТА Україна. Оскільки відступлення права вимоги передбачає необхідність передачі новому кредиторові документів, що підтверджують наявність зобов'язальних вимог до боржника та інформації, потрібної для реалізації цих вимог, та враховуючи умови Договору BSP, які містять конфіденційну інформацію, яка не підлягає розголошенню третім особам та містить застереження про невідчужуване право, позивач стверджує, що взагалі не наділений правом відступити право вимоги за цим договором, що також є підставою для визнання недійсним спірного Повідомлення.

Крім того, позивач зазначає, що згідно змісту Повідомлення про переуступку Відповідач набув право вказувати ІАТА куди спрямовувати виручку (надходження) МАУ за системою взаєморозрахунків BSP Україна, а тому Повідомлення про переуступку є значним правочином у розумінні Закону України «Про акціонерні товариства» і могло бути вчинене згідно вимог Закону України «Про акціонерні товариства» виключно за наявності відповідного рішення загальних зборів акціонерів МАУ. Проте, загальні збори акціонерів МАУ питання про укладення Повідомлення не розглядали та повноважень на його підписання посадовим особам товариства не надавали.

Таким чином, особи, що уклали договір від імені МАУ, не мали необхідних повноважень, що, на думку позивача, також є підставою для визнання Повідомлення недійсним з огляду на приписи ст.ст. 203, 215 ЦК України.

Крім того, позивач просить господарський суд зобов'язати ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» виконувати умови укладеного з ПАТ «Авіакомпанія «МАУ» договору застави майнових прав № 2551ИП/0708 від 30.07.2008 р. без врахування положень Повідомлення про переуступку та підтвердження отримання, у тому числі не чинити перешкод ПАТ «Авіакомпанія «МАУ» у розпорядженні надходженнями за системою BSP Україна понад суми, що містяться на поточному рахунку АТ «Міжнародні Авіалінії України» № 3980 в АТ «Банк «Фінанси та Кредит».

Відповідач - 1, заперечуючи проти задоволення позову, у судових засіданнях зазначав про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Зокрема, стосовно позовної вимоги про визнання Повідомлення недійсним, зауважував, що підстави, наведені позивачем, є надуманими та необґрунтованими. Пояснював суду, що укладення сторонами оспорюваного Повідомлення жодним чином не порушує прав позивача. Стосовно вимоги про зобов'язання відповідача - 1 виконувати умови договору застави майнових прав № 2551ИП/0708 від 30.07.2008 р. без врахування положень Повідомлення про переуступку та підтвердження отримання, у тому числі не чинити перешкод ПАТ «Авіакомпанія «МАУ» у розпорядженні надходженнями за системою BSP Україна, відповідач-1 зазначив, що позивачем не доведено порушення його прав, та відповідно, підстав для задоволення позову у цій частині.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з частиною 2 статті 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільного права може бути визнання правочину недійсним.

За приписами статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частинами 1-5 статті 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з ст. 207 Господарського кодексу України, господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Згідно ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Як вбачається з матеріалів справи, Повідомленням про переуступку та підтвердження отримання (п. 1 Повідомлення) позивач та відповідач-1 повідомили Міжнародну Асоціацію Повітряного Транспорту (ІАТА) про те, що згідно з договором застави майнових прав №2551ИП/0708 від 30.07.2008 позивач (правовласник) передав Банку (правонаступнику) в заставу та переуступив серед іншої власності усі права та відсотки правовласника стосовно надходжень коштів, які правовласник періодично проводить за системою взаєморозрахунків BSP, згідно з відповідними резолюціями, ухваленими Пасажирськими Агентськими Конференціями ІАТА (включаючи зокрема резолюцію 850 та її додатки). Вказане Повідомлення отримане ІАТА 29.04.2013.

За умовами пункту 2.1 Повідомлення про переуступку, Правовласник цим вповноважує та надає інструкції ІАТА виплачувати Надходження за системою взаєморозрахунків BSP Україна Правонаступнику шляхом перерахування коштів на його рахунок відповідно до інструкцій Правонаступника, які останній може періодично надавати за форматом, наведеним в Додатку А до цього документу. Такі інструкції Правонаступника вважатимуться дійсними, починаючи з дати першого розрахунку за системою взаєморозрахунків BSP, яка настає через 30 днів після моменту отримання інструкцій ІАТА.

Згідно з пунктом 2.2 Повідомлення про переуступку Сторони підтверджують, що жодна інша особа, окрім Правонаступника, не матиме повноважень надавати інструкції щодо здійснення виплати Надходжень за системою взаєморозрахунків BSP Україна, окрім випадків якщо правонаступник змінює інструкції та до моменту надання таких нових інструкцій Правонаступником.

На думку представника Банку, підписуючи Повідомлення, сторони дали невірну оцінку змісту Договору застави, що не спростовує дійсність Повідомлення як такого, укладення якого є обов'язковим в силу Договору застави.

Представники МАУ заперечили проти таких доводів та заявили, що необхідність укладення Повідомлення Договором застави не передбачена, жодної переуступки прав за Договором застави не здійснювалося та здійснено бути не могло, адже така переуступка є наслідком звернення стягнення на заставлене майно, чого насправді не було та що свідчить про невідповідність предмету Повідомлення вимогам чинного законодавства, зокрема, статей 512, 513, 572 ЦК України.

Відповідно до статті 510 ЦК України сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Згідно статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов'язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Таким чином, відступлення права вимоги (цесія) є договірною передачею зобов'язальних вимог первісного кредитора - цедента, новому кредиторові - цесіонарію, і відбувається шляхом укладення договору між цими суб'єктами, на підставі якого до цесіонарія переходить право вимагати від боржника вчинити певні дії.

Об'єктом цесії є майнові права, що належать кредиторові як стороні зобов'язання.

Статтею 516 ЦК України визначено порядок заміни кредитора у зобов'язанні, зокрема, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Тобто, повідомлення про заміну кредитора у зобов'язанні здійснюється з метою належного виконання боржником свого зобов'язання новому кредитору та може мати місце за умови укладення між первісним та новим кредитором договору про таку заміну (цесію, відступлення).

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується поясненнями представників сторін, між сторонами перед вчиненням спірного повідомлення договору про відступлення права вимоги не укладалось.

З пп. 1.1 п. 1 Повідомлення вбачається, що Повідомлення є наслідком укладеного між МАУ та Банком договору застави майнових прав № 2551ИП/0708 від 30.07.2008 (далі - Договір застави), за яким, як зазначено в Повідомленні, Позивач передав Банку в заставу та переуступив серед іншої власності всі права та відсотки Позивача стосовно надходжень за системою взаєморозрахунків BSP Україна відповідно до укладеного з Представництвом «Інтернешнл Ейр Транспорт Асосіейшн» договору № 010-BSP/PS від 31.03.2006.

За своєю правовою природою застава не є відступленням права вимоги, а є способом забезпечення виконання зобов'язання.

Відповідно до ст.572 ЦК України, ст.1 Закону України «Про заставу» в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Крім того, як вбачається зі змісту Повідомлення про переуступку, на підставі останнього Відповідач набуває право вказувати ІАТА, на які рахунки спрямовувати виручку (надходження) МАУ за системою взаєморозрахунків BSP Україна.

Відповідно до п.22 статті 33 закону України «Про акціонерні товариства», до виключної компетенції загальних зборів належить, зокрема, прийняття рішення про вчинення значного правочину, якщо ринкова вартість майна, робіт або послуг, що є предметом такого правочину, перевищує 25 відсотків вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності товариства.

Згідно з ч. 2 ст. 70 Закону України «Про акціонерні товариства» якщо ринкова вартість майна або послуг, що є предметом значного правочину, перевищує 25 відсотків вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності акціонерного товариства, рішення про вчинення такого правочину приймається загальними зборами за поданням наглядової ради.

Рішення про вчинення значного правочину, якщо ринкова вартість майна або послуг, що є предметом такого правочину, перевищує 25 відсотків, але менша ніж 50 відсотків вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності акціонерного товариства, приймається простою більшістю голосів акціонерів, які зареєструвалися для участі у загальних зборах та є власниками голосуючих з цього питання акцій.

Вартість переданих в заставу Банку майнових прав МАУ за Договором BSP оцінена сторонами на суму 284 480 565,00 гривень (п. 1 укладеного між МАУ та Банком договору застави майнових прав № 2551ИП/0708 від 30.07.2008р.).

Як вбачається з матеріалів справи, а саме Балансу ПАТ «Авіакомпанія «МАУ» на 31 грудня 2012 р. за Формою №1, вартість активів товариства позивача станом на 31.12.2012р. становить 646 057 тис. грн.

Вартість заставлених майнових, які є предметом Повідомлення про переуступку, перевищує 43% вартості активів підприємства та є значним правочином у розумінні Закону України «Про акціонерні товариства», адже згідно п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про акціонерні товариства» значний правочин - правочин (крім правочину з розміщення товариством власних акцій), вчинений акціонерним товариством, якщо ринкова вартість майна (робіт, послуг), що є його предметом, становить 10 і більше відсотків вартості активів товариства, за даними останньої річної фінансової звітності.

Відповідно до ст. 582 ЦК України оцінка предмета застави здійснюється у випадках, встановлених договором або законом. Оцінка предмета застави здійснюється заставодавцем разом із заставодержателем відповідно до звичайних цін, що склалися на момент виникнення права застави, якщо інший порядок оцінки предмета застави не встановлений договором або законом.

Статтею 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» встановлено, що проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках: створення підприємств (господарських товариств) на базі державного майна або майна, що є у комунальній власності; реорганізації, банкрутства, ліквідації державних, комунальних підприємств та підприємств (господарських товариств) з державною часткою майна (часткою комунального майна); виділення або визначення частки майна у спільному майні, в якому є державна частка (частка комунального майна); визначення вартості внесків учасників та засновників господарського товариства, якщо до зазначеного товариства вноситься майно господарських товариств з державною часткою (часткою комунального майна), а також у разі виходу (виключення) учасника або засновника із складу такого товариства; приватизації та іншого відчуження у випадках, встановлених законом, оренди, обміну, страхування державного майна, майна, що є у комунальній власності, а також повернення цього майна на підставі рішення суду; переоцінки основних фондів для цілей бухгалтерського обліку; оподаткування майна згідно з законом, крім випадків визначення розміру податку при спадкуванні власності, вартість якої оподатковується за нульовою ставкою; визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом; в інших випадках за рішенням суду або у зв'язку з необхідністю захисту суспільних інтересів. Проведення незалежної оцінки майна є обов'язковим у випадках застави державного та комунального майна, відчуження державного та комунального майна способами, що не передбачають конкуренцію покупців у процесі продажу, або у разі продажу одному покупцю, визначення збитків або розміру відшкодування, під час вирішення спорів та в інших випадках, визначених законодавством або за згодою сторін.

Згідно зі ст. 49 Закону України «Про заставу» у договорі застави прав, які не мають грошової оцінки, вартість предмета застави визначається угодою сторін.

Враховуючи відсутність передбачених ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» підстав для обов'язкової незалежної оцінки майнових прав на надходження за системою BSP Україна, сторони, укладаючи Договір застави, правомірно самостійно оцінили такі права у 284 480 565,00 гривень (п. 1 Договору застави в його першій редакції).

З огляду на те, що заставлені майнові права мають грошове вираження, а Договір застави є обов'язковим для виконання сторонами в силу положень ст. 629 ЦК України та у судовому порядку не оспорений, наявна у ньому заставна вартість предмету застави повинна братися до уваги при оцінці предмету Повідомлення як сторонами, так і судом.

На думку представника Банку, Повідомлення не є значним правочином, адже предметом значного правочину у розумінні Закону України «Про акціонерні товариства» може бути виключно майно (роботи, послуги), а предметом Повідомлення є не майно (роботи, послуги), а право Банку надавати інструкції ІАТА про перерахування коштів за системою надходжень BSP Україна.

Як вбачається з п.п. 1.1 та 2.1 Повідомлення, предметом Повідомлення є інформування ІАТА про здійснену переуступку прав за Договором застави (чого, як встановлено судом, насправді здійснено не було) та надання Банку права за встановленим Повідомленням форматом інструктувати ІАТА на які рахунки спрямовувати кошти МАУ за системою надходжень BSP Україна.

Відповідно до ст. 190 ЦК України майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки.

З урахуванням того, що Повідомлення надає Банку право визначати шляхи спрямування грошових коштів, що за наданими в судовому засіданні 23.09.2015 поясненнями представника Банку складають понад п'ять мільйонів доларів США кожні два тижні, право інструктувати ІАТА про переказ відповідних коштів є майновим правом, а отже, майном у розумінні ст. 190 ЦК України.

За таких обставин, предметом Повідомлення є, серед іншого, майно, що дозволяє оцінювати Повідомлення на відповідність критеріям значного правочину.

Отже, оскільки за Повідомленням Банк фактично отримав право доступу до грошових надходжень МАУ за Договором BSP, Повідомлення є значним правочином, а тому могло бути укладене виключно з дотриманням вимог Закону України «Про акціонерні товариства» виключно за наявності відповідного рішення загальних зборів акціонерів МАУ.

З огляду на те, що рішення загальних зборів акціонерів МАУ з приводу укладення спірного Повідомлення про переуступлення не приймалось, таке повідомлення вчинене від імені МАУ за відсутності необхідного обсягу цивільної дієздатності, що є підставою для визнання Повідомлення недійсним на підставі ст.ст. 203, 215 ЦК України.

В судовому засіданні представник Банку зазначив, що Повідомлення не може бути визнане недійним, оскільки було схвалене МАУ, адже впродовж 2013-2015 років надходження за системою BSP Україна перераховувалися на рахунок, визначений Повідомленням, і МАУ жодних претензій Банку з цього приводу не заявляло.

Відповідно до ч. 1 ст. 241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим, зокрема, у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Матеріали справи не містять доказів про схвалення Повідомлення загальними зборами акціонерів МАУ, у тому числі шляхом прийняття Повідомлення до виконання.

Посилання Банку на відсутність претензій МАУ щодо переказу коштів на вказаний в Повідомленні рахунок не є свідченням схвалення самого Повідомлення, адже на даний рахунок ІАТА була зобов'язана переказувати кошти ще з 2006 року на підставі укладеного з МАУ договору № 010-BSP/PS від 31.03.2006 (п. 4.1.1.3, п. 15.1). Однак, при цьому договір № 010-BSP/PS від 31.03.2006, на відміну від Повідомлення, не обмежує МАУ у праві змінювати рахунок для переказу надходжень за системою BSP Україна.

За таких обставин, доводи Банку щодо наступного схвалення Повідомлення МАУ є необґрунтованими та не підтверджуються належними і допустимими доказами.

Враховуючи наведене вище, позовна вимога про визнання недійсним правочину, оформленого у вигляді Повідомлення про переуступку та підтвердження отримання, скерованого від ПАТ «Авіакомпанія «МАУ» та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до Міжнародної Асоціації Повітряного Транспорту (International Air Transport Association, IАТА) та отримане Міжнародною Асоціацією Повітряного Транспорту (International Air Transport Association, IATA) 29.04.2013 року, є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Крім того, згідно позовних вимог позивача, окремою підставою для визнання недійсним Повідомлення, позивач посилається на те, що згідно з п.5.2. договору BSP, сторони визначили, що при виконанні умов 5.1 цього договору Авіакомпанія отримує невиключне, персональне і невідчужуване право користуватись BSPLink Покращений, який, або доступ до якого надається їй ІАТА Україна.

Позивач вказує, що оскільки, відступлення права вимоги передбачає необхідність передачі новому кредиторові документів, що підтверджують наявність зобов'язальних вимог до боржника та інформації, потрібної для реалізації цих вимог, та враховуючи умови Договору BSP, які містять конфіденційну інформацію, яка не підлягає розголошенню третім особам та містить застереження про невідчужуване право, відсутні підстави вважати, що Позивач взагалі наділений правом відступити право вимоги за цим договором, що на його думку також є підставою для визнання недійсним спірного Повідомлення.

Суд не погоджується з такими доводами позивача з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме, з Додатку 1 від 03.04.2006р. до Договору №010-BSP/PS від 31.03.2006р. ПАТ «Авіакомпанія «МАУ» та Представництво ІАТА Україна домовились внести зміни та доповнення до Договору BSP. Зокрема, даним Додатком сторонами виключено статтю 5 з Договору BSP.

Посилання позивача у позові на положення договору (п. 5.2, статті 5 Договору BSP), який ще у 2006 році виключений сторонами з договору, є безпідставним та необґрунтованим, а тому, не приймається судом до уваги.

Щодо вимоги позивача про зобов'язання Банку виконувати умови укладеного з ПАТ «МАУ» договору застави майнових прав № 2551ИП/0708 від 30.07.2008 без врахування положень Повідомлення про переуступку та підтвердження отримання, суд зазначає таке.

Позивачем не доведено належними доказами порушення відповідачем-1 прав позивача, яке може виникнути в майбутньому, адже станом на момент подання даного позову до суду відсутні підстави стверджувати, що відповідачем - 1 здійснювалось порушення умов договору застави.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Визнання недійсним Повідомлення про переуступку та підтвердження матиме наслідком для сторін виконання договору застави майнових прав № 2551ИП/0708 від 30.07.2008 на визначених в останньому умовах, без врахування положень недійсного повідомлення.

За відсутності доказів порушення відповідачем - 1 прав позивача в цій частині, відсутні підстави для задоволення відповідної вимоги позивача, а отже, в задоволенні даної позовної вимоги Господарський суд міста Києва відмовляє.

Щодо вимоги позивача не чинити перешкод ПАТ «Авіакомпанія «МАУ» у розпорядженні надходженнями за системою BSP Україна понад суми, що містяться на поточному рахунку АТ «Міжнародні Авіалінії України» № 3980 в АТ «Банк «Фінанси та Кредит», то дана позовна вимога також є передчасною, оскільки позивачем не доведено, що відповідачем-1 вчиняються та/або можуть вчинятися перешкоди у розпорядженні надходженнями за системою BSP Україна понад суми, що містяться на поточному рахунку АТ «Міжнародні Авіалінії України» № 3980 в АТ «Банк «Фінанси та Кредит».

Суд приймає до уваги заперечення відповідача - 1 щодо відсутності порушеного права позивача та підстав для задоволення позовних вимог позивача в цій частині, а тому в задоволенні даної позовної вимоги судом відмовлено.

У відповідності до ст. 124, п.п. 2, 3, 4 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України основними засадами судочинства є рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Обов'язок доказування, а отже і подання доказів відповідно до ст. 33 ГПК України покладено на сторони та інших учасників судового процесу.

Тобто, вказана норма Господарського процесуального кодексу України зобов'язує доводити свою правову позицію саме ту сторону, яка на неї посилається, та на практиці реалізує ст. 129 Конституції України, де в ч. 2 зазначається, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Суд наголошує, що господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Рішення суду про задоволення позову може бути прийнято виключно у тому випадку, коли подані позивачем докази дозволять суду зробити чіткий, конкретний та безумовний висновок про обґрунтованість та законність вимог позивача.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 №6 "Про судове рішення" встановлено, що рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

З огляду на вищевикладене, позов Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України» підлягає задоволенню частково.

Судові витрати, відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на сторін пропорційно задоволеним позовним вимогам.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 47, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати недійсним правочин, оформлений у вигляді Повідомлення про переуступку та підтвердження отримання, яке скероване від Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України» та Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до Міжнародної Асоціації Повітряного Транспорту (International Air Transport Association, IАТА) та отримане Міжнародною Асоціацією Повітряного Транспорту (International Air Transport Association, IATA) 29.04.2013 року.

3. В решті позову відмовити.

4. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України» витрати по сплаті судового збору у розмірі 609 грн. 00 коп.

5. Стягнути з Міжнародної Асоціації Повітряного Транспорту (International Air Transport Association, IАТА) на користь Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України» витрати по сплаті судового збору у розмірі 609 грн. 00 коп.

Дане рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня складення його повного тексту і може бути оскаржене в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Повне рішення складено 28.09.2015 р.

Суддя І.О. Андреїшина