Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "06" жовтня 2015 р. Справа № 906/1283/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Терлецької-Байдюк Н.Я.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - довіреність №08/9488 від30.06.2015;

від відповідача: ОСОБА_2 - довіреність від 02.09.2015;

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" (м. Житомир)

до 1) Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (м. Житомир)

2) Філії "Володарськ-Волинський Райавтодор" ДП " Житомирський облавтодор" ВАТ "ДАК Автомобільні дороги України" (смт. Володарськ-Волинський Житомирська область)

про стягнення 50417,54 грн.

Відповідно до ст.77 ГПК України в судовому засіданні оголошувалась перерва в судовому засіданні з 10.09.2015 до 06.10.2015.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення солідарно з Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" та Філії "Володарськ-Волинський Райавтодор" ДП " Житомирський облавтодор" ВАТ "ДАК Автомобільні дороги України" 46971,06грн. боргу за активну електричну енергію та 3446,48грн. боргу за реактивну електроенергію. Витрати по сплаті судового збору просить покласти на відповідачів.

В судовому засіданні, що відбувалось 10.09.2015, представник позивача подав заяву про уточнення позовних вимог (а.с.43), відповідно до якої просить суд стягнути заборгованість за спожиту активну та реактивну електроенергію з відповідача-1 (Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України") в зв'язку з тим, що Філія "Володарськ-Волинський Райавтодор" ДП "Житомирський облавтодор" ВАТ "ДАК Автомобільні дороги України" не є юридичною особою. Крім того, повідомляє суд, що відповідачем 03.08.2015 було здійснено часткову оплату за спожиту активну електроенергію в сумі 2208,46грн., в зв'язку з чим, просив стягнути з відповідача 44762,60грн. - боргу за активну електроенергію та 2983,29грн. - боргу за реактивну електроенергію.

Представник позивача позов підтримав з урахуванням заяви від 10.09.2015. Додатково подав правове обґрунтування уточнених позовних вимог, в якому зокрема, зазначив про сплату відповідачем заборгованості за активну електроенергію в сумі 8000,00грн. (банківська виписка за 11.09.2015) та за реактивну електроенергію у сумі 2983,29грн. (платіжне доручення №47 від 28.09.2015). В зв'язку з чим заборгованість відповідача перед позивачем на день розгляду справи складає 36762,60грн. - за активну електроенергію.

Представник відповідача в судовому засіданні відзиву на позовну заяву не надав, однак в усній формі позовні вимоги визнав, надав копію платіжного доручення №37 від 21.09.2015 про перерахування позивачу судового збору в сумі 1827,00грн.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 16.05.2011 між Володарсько-Волинським районом електричних мереж, який діє на підставі Положення і є виробничим підрозділом ПАТ "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" (постачальник/позивач) та Філією "Володарськ-Волинський Райавтодор" ДП "Житомирський облавтодор" ВАТ "ДАК Автомобільні дороги України" (споживач/відповідач) було укладено договір про постачання електричної енергії споживачу №11 (а.с.10-12), за умовами якого постачальник постачає електричну енергію споживачу, а споживач оплачує постачальнику електричної енергії її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору і додатками до договору, що є його невід'ємними частинами.

Відповідно до п.2.2.3 договору відповідач зобов'язався своєчасно сплачувати за використану електроенергію, а також вносити всі інші платежі за розрахунковий період відповідно до встановленої системи обліку електроенергії, класу напруги і за діючими на період розрахунку тарифами у грошовій формі та за іншими формами розрахунків згідно з чинним законодавством України. Розрахунковим періодом вважається період з 16 числа по 15 число включно і вказаний період прирівнюється до періоду дії тарифу (календарного місяця).

Згідно п.7.3 договору оплата електроенергії здійснюється споживачем у формі попередньої оплати до 05 числа розрахункового місяця, плановим платежем - 100 відсотків вартості, заявленого згідно з додатком №1 Договору обсягу споживання електроенергії на розрахунковий період, за який здійснюється плановий платіж.

Остаточний розрахунок повинен здійснюватися в розмірі фактичного споживання електричної енергії за розрахунковий місяць з врахуванням сальдо на початок місяця не пізніше: 5 операційних днів з дня отримання рахунку, включаючи день його отримання, для споживачів, які оплачують електричну енергію самостійно; 10 операційних днів з дня отримання рахунку, включаючи день його отримання, для споживачів, які здійснюють розрахунки через свою територіально відокремлену головну організацію.

На виконання умов договору №11 про постачання електричної енергії за період з квітня - липня 2015 року у відповідача виникла заборгованість за спожиту активну електроенергію в розмірі 46971,06 грн. та за реактивну електроенергію в сумі 3446,48грн. за період з квітня - червня 2015.

Для сплати вищезазначених сум позивач виставив відповідачу рахунки № 5955 від 14.04.2015, № 7399 від 14.05.2015, № 9418 від 18.06.2015, № 11064 від 30.07.2015 на оплату спожитої активної електроенергії, та рахунки №5956 від 14.04.2015, № 7400 від 14.05.2015, № 9419 від 18.06.2016р. на оплату спожитої реактивної електроенергії.

ОСОБА_1 відповідач зазначені рахунки не оплатив, що стало причиною звернення позивача з даним позовом до суду.

З наданих позивачем заяв від 10.09.2015 і від 05.10.2015, банківської виписки за 11.09.2015 та платіжного доручення №47 від 28.09.2015 вбачається, що відповідачем сплачено 8000,00грн. боргу за спожиту активну електроенергію та 2983,29грн. - боргу за спожиту реактивну електроенергію.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем на день розгляду справи складає 36762,60грн. за активну електроенергію.

Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов наступних висновків.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст.509 ЦК України).

Господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку (ст.173 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.275 Господарського кодексу України (далі - ГК України), за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до ч.7 ст.276 ГК України оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Відповідно до ст.ст. 525 і 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як визначає ст.32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

За змістом статті 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Відповідач позов щодо підстав та предмету не спростував, доказів сплати решти заборгованості не надав.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 36762,60грн. боргу за активну електроенергію обґрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи, та підлягають задоволенню. В частині стягнення 8000,00грн. - боргу за активну електроенергію та 2983,29грн. - боргу за реактивну електроенергію провадження у справі підлягає припиненню на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України в зв'язку зі сплатою.

Витрати по сплаті судового збору з відповідача не стягуються, оскільки на день розгляду справи відповідач перерахував позивачу судовий збір в сумі 1827,00грн., що підтверджується платіжним дорученням №37 від 21.09.2015.

Керуючись ст.ст.33,34,43,44,49,82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (10003, м. Житомир, вул. Перемоги, 75, )

- на користь Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" (10008, м. Житомир, вул. Пушкінська, 32/8, ) - 36762,60грн. боргу за активну електроенергію.

3. В частині стягнення 8000,00грн. - боргу за активну електроенергію та 2983,29грн. - боргу за реактивну електроенергію провадження у справі припинити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Терлецька-Байдюк Н.Я.

Віддрукувати:

1 - в справу