номер провадження справи 19/132/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2015 Справа № 908/4364/15

За позовом Міського комунального підприємства «ОСНОВАНІЄ» (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, 29-А)

до Запорізької обласної організації Товариства Червоного Хреста України (69063, м. Запоріжжя, вул. Горького, 4-А)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Відкрите акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» (69035, м. Запоріжжя, вул. Волгоградська, 25)

про стягнення 25 406,86 грн.

Суддя Давиденко І.В.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 представник за довіреністю № 362 від 24.06.15.

Від відповідача: ОСОБА_2 представник за довіреністю № 848 від 31.08.15.

Від третьої особи: не зявився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Запорізької області 29.07.15. звернулося Міське комунальне підприємство «ОСНОВАНІЄ» з позовною заявою до Запорізької обласної організації Товариства Червоного Хреста України про стягнення 25406,86 грн. заборгованості на підставі акту про порушення № 00009543 від 26.03.13.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач в порушення вимог норм чинного законодавства України не виконав свої зобовязання перед позивачем про відшкодування вартості отриманої електричної енергії, внаслідок чого у Запорізької обласної організації Товариства Червоного Хреста України виникла заборгованість перед Міським комунальним підприємством «ОСНОВАНІЄ».

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 03.08.15. порушено провадження у справі № 908/4364/15, розгляд справи призначено на 03.09.15. о 15-00.

Представник позивача в судовому засіданні 03.09.15. підтримав позовні вимоги, просив суд позов Міського комунального підприємства «ОСНОВАНІЄ» задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні 03.09.15. заперечив проти задоволення позовних вимог Міського комунального підприємства «ОСНОВАНІЄ» у повному обсязі та подав письмовий відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач зазначає, що Запорізька обласна організація Товариства Червоного Хреста України не підключалась самовільно до електричної мережі поза приладом обліку та не порушувала п. 10.2 ПКЕЕ.

В судовому засіданні 03.09.15. представниками сторін подано клопотання про продовження строку розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 03.09.15. задоволено клопотання про продовження строку вирішення спору, відповідно до ст. 69 Господарського процесуального кодексу України продовжено строк вирішення спору на п'ятнадцять днів, на підставі ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України відкладено розгляд справи № 908/1540/14 відкладено на 06.10.15. о 10-30.

Через Відділ документального забезпечення Господарського суду Запорізької області 06.10.15. від позивача надійшли письмові пояснення, відповідно до яких Міське комунальне підприємство «ОСНОВАНІЄ» зазначає, що 26.03.13. при проведенні перевірки було встановлено факт підключення приміщення відповідача до електромережі дротом 3х2,5 алюміній, відкрито від квартирних стояків, про що складено акт № 00009543 та було виконане відключення від електромережі; з приводу проведення розрахунку боргу, позивач пояснює, що розрахунок було проведено ВАТ «Запоріжжяобленерго» без участі позивача за період з 27.09.12. по 26.03.13. виключно для приміщення, яке перебуває в користування відповідача без урахування показань лічильника, тому наявність інших користувачів не вплинула на розмір нарахувань за користування електроенергією з порушенням ОСОБА_3 користування. Також позивач у своїх поясненнях зазначив, що відключення від постачання електроенергії відбулось внаслідок відсутності Договору відповідача з енергопостачальною організацією, а не з приводу незаконності приладу обліку електроенергії.

Представник позивача в судовому засіданні 06.10.15. підтримав позовні вимоги, просив суд позов Міського комунального підприємства «ОСНОВАНІЄ» задовольнити повністю.

Через Відділ документального забезпечення Господарського суду Запорізької області 05.10.15. від відповідача надійшов письмовий відзив на позовну заяву, відповідно до якого Запорізька обласна організація Товариства Червоного Хреста України зазначає, що спірне нежитлове приміщення складається з 12 приміщень, з яких 6 у користуванні відповідача, а інші в користуванні Опорного пункту дільничних інспекторів Заводського РВ УМВС та Квартального комітету. На всі приміщення існував один єдиний прилад обліку електричної енергії, який знаходився в спільному коридорі та не було жодного розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної належності сторін. Також у своєму відзиві відповідач зазначив, що докази на підтвердження вини саме Запорізької обласної організації Товариства Червоного Хреста України в спричинені шкоди відсутні, в звязку з чим позовні вимоги безпідставні.

Представник відповідача в судовому засіданні 06.10.15. заперечив проти задоволення позовних вимог Міського комунального підприємства «ОСНОВАНІЄ» у повному обсязі.

Представник третьої особи в судове засідання 06.10.15. не зявився, вимоги ухвали суду не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 06.10.15. на підставі ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України відкладено розгляд справи № 908/4364/15 на 12.10.15. о 16-00.

Представник позивача в судовому засіданні 12.10.15. підтримав позовні вимоги, просив суд позов Міського комунального підприємства «ОСНОВАНІЄ» задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні 12.10.15. заперечив проти задоволення позовних вимог, просив суд в задоволенні позову Міського комунального підприємства «ОСНОВАНІЄ» відмовити.

Представник третьої особи в судове засідання 12.10.15. не зявився.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд у нарадчій кімнаті, у відповідності до ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ухвалив рішення у справі № 908/4364/15.

Розглянувши подані матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до акту про порушення № 0009543 від 26.03.13. в будинку № 72 по вул. Ніжинська, м. Запоріжжя представниками Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» (Енергопостальник) було виявлено порушення Міським комунальним підприємством «ОСНОВАНІЄ») «ОСОБА_3 користування електричною енергією», затверджених Постановою НКРЕ від 31.07.1996 року № 28 (далі ПКЕЕ), а саме: підключення до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника офісних приміщень поза розрахунковим приладом обліку електричної енергії без порушення схеми обліку; прилад обліку комунальних навантажень раніше відключений за заборгованість; підключення виконано по мережі 380 В кабелем 3x2.5 мм, алюміній, відкрито від квартирних стояків.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 14.08.13. у справі № 908/2569/13 задоволено позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж до Міського комунального підприємства «ОСНОВАНІЄ» про стягнення 23686,36 грн. заборгованості за недораховану електричну енергію та 1720,00 грн. судового збору.

На виконання вказаного вище рішення Господарським судом Запорізької області 26.08.13. видано відповідні накази.

З матеріалів справи вбачається, що в рамках зведеного виконавчого провадження вказане вище рішення Господарського суду Запорізької області було виконане та стягнуто з позивача на користь третьої особи 25406,86 грн., що підтверджується постановами про закриття виконавчого провадження, належним чином завірені копії яких містяться в матеріалах справи.

23.06.09. на виконання рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 232/12 «Про надання дозволу Комунальному підприємству «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об'єднання № 4» на передачу у позичку Запорізькій обласній організації Товариства Червоного Хреста України нежитлового приміщення в будинку № 72 по вул. Ніжинській між Комунальним підприємством «ВРЕЖО № 4» (правонаступником якого є: Міське комунальне підприємство «ОСНОВАНІЄ») (Позичкодавець) та Запорізькою обласною організацією Товариства Червоного Хреста України (Користувач) було укладено Договір позички (далі Договір позички).

У відповідності до п. 1.1 Договору позички встановлено, що за цим Договором Позичкодавець передає Користувачу згідно рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 232/12 «Про надання дозволу Комунальному підприємству «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об'єднання № 4» на передачу у позичку Запорізькій обласній організації Товариства Червоного Хреста України нежитлове приміщення в будинку № 72 по вул. Ніжинській у безоплатне користування на строк, що обумовлений цим Договором, позичку, яку Користувач зобовязується повернути Позичкодавцеві після закінчення строку, встановленого цим Договором.

Позивач посилається на те, що Запорізька обласна організація Товариства Червоного Хреста України споживала електричну енергію без укладання Договору з Енергопостачальником шляхом самовільного підключення, що підтверджується актом від 26.03.13., внаслідок чого представниками Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» було складено акт про порушення № 00009543 ПКЕЕ, а саме: підключення до електричної мережі, що не є власністю Енергопостачальника офісних приміщень поза розрахунковим приладом обліку електричної енергії без порушення схем; прилад обліку комунальних навантажень раніше відключений за заборгованість, відносно балансоутримувача будинку МКП «ОСНОВАНІЄ», що призвело в подальшому до матеріальних збитків підприємства.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач вказує на те, що зазначені вище порушенням відповідачем привели до матеріальних збитків Міського комунального підприємства «ОСНОВАНІЄ».

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Пунктом 1.2 Договору позички встановлено, що предметом позички за цим Договором є: нежитлове підвальне приміщення за адресою: м. Запоріжжя, вул. Ніжинська. 72, площею 70.9 м.кв. строком на 3 роки для розташування кімнати медико-соціальної допомоги та банку огляду Заводської районної організації Товариства Червоного Хреста (п. 1.2 Договору позички).

Відповідно до п. 2 Договору позички передбачено, що «Користувач» зобовязується на протязі 30 календарних днів після укладання Договору укласти Договори з постачальниками комунальних послуг (окремо кожним з них).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», споживання енергії можливе лише на підставі договору з Енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до положень ст. 26 Закону України «Про електричну енергію» та п. 5.1 ОСОБА_3 користування електричною енергією, які затверджені постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.96. № 28 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 02.08.96. за № 417/1442 (далі за текстом ОСОБА_3), договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін. Споживання електричної енергії без договору не допускається.

Згідно зі ст. 714 Цивільного кодексу України та ст. 275 Господарського кодексу України, за договором постачання електричними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобовязується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобовязується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Пунктом 10.2 ПКЕЕ встановлено, що споживач електричної енергії зобов'язаний користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); оплачувати обсяг спожитої електричної енергії, а також здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та рахунків. виставлених на підставі актів про порушення цих правил та умов договору; додержуватись вимог нормативно-технічних документів та умов договорів, та інше.

Відповідно до підпункту 27 п. 10.2 ПКЕЕ зазначено, що споживач електричної енергії зобов'язаний не допускати без облікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.

Згідно з п. 6.41 ПКЕЕ, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих ОСОБА_3 або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень. У разі відмови споживача підписати акт, в ньому робиться запис про відмову.

Пунктом 6.42 передбачено, що на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визнаються обсяг- недорахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Пунктом 1.2 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ОСОБА_3 користування електричною енергією, затвердженої Постановою НКРЕ від 4 травня 2006 року № 562 (далі Методика) встановлено, що остання застосовується енергопостачальником при визначенні обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення ОСОБА_3 користування електричною енергією та/або виявлення фактів крадіжки електричної енергії, самовільного підключення до об'єктів електроенергетики і споживання електричної енергії приладів обліку.

Як вбачається з матеріалів справи, представниками Енергопостачальника 26.03.13. було складено акт про порушення № 00009543 ПКЕЕ, відповідно до якого встановлено порушення п. 10.2 ПКЕЕ Міським комунальним підприємством «ОСНОВАНІЄ» в житловому будинку по вул. Ніжинська, 72, а саме: підключення до електричної мережі, що не є власністю Енергопостачальника окремих приміщень позарозрахунковим приладом обліку електричної енергії без порушення схем; прилад обліку комунальних навантажень раніше відключений за заборгованість, підключення виконано по мережі 380 В кабелем 3x2.5 мм, алюміній, відкрито від квартирних стояків, належним чином завірена копія акту міститься в матеріалах справи.

Таким чином, з вказаного вище акту про порушення не вбачається порушення саме відповідачем ОСОБА_3 користування електричною енергією та в самому акті про порушення не зазначено підприємство відповідача.

Посилання позивача на те, що відповідач споживав електричну енергію шляхом самовільного підключення не підтверджується жодним доказом.

В матеріалах справи міститься ОСОБА_4, складений представниками КП «ВРЕЖО №4», відповідно до якого зазначено, що 26.03.13. інженерами ВАТ «Запоріжжяобленерго» було знайдено самовільне підключення по електричним мережам житлового будинку за адресою: вул. Ніжинська, 72 приміщення «Красного хреста». Електромонтерами МКП «Основаніє» здійснено відключення приміщення «Красного хреста» 26.03.13. Від підпису акта відповідальний за електрогосподарство ПП КП «ВРЕЖО № 4» відмовився, в звязку з тим, що в акті не вказаний власник приміщення, який порушив ОСОБА_3 користування електричною енергією, даний акт підписаний електромонтерами: ОСОБА_5 та ОСОБА_6, та відповідальним за електрогосподарство ОСОБА_4

Слід зазначити, що вказаний вище акт не приймається судом до уваги, оскільки згідно акта № 00009543 від 26.03.13. не зазначено про самовільне підключення до електричної мережі буд. № 72, по вул. Ніжинська саме приміщення Запорізької обласної організації Товариства Червоного Хреста України.

Також слід зазначити, що в обґрунтування своїх позовних вимог, Міське комунальне підприємство «ОСНОВАНІЄ» надало копію протоколу засідання комісії з розгляду ОСОБА_4 про порушення ОСОБА_3 користування електричною енергією від 04.04.13., який було складено у присутності споживача ОСОБА_7 про розгляду акту № 00009543 від 26.03.13. про порушення Міським комунальним підприємством «ОСНОВАНІЄ» ОСОБА_3 користування електричною енергією за адресою: вул. Ніжинська, 72 за період з 27.09.12. по 26.03.13., кількість недорахованої електричної енергії складає 20640 кВт на суму 23686,36 грн.

Крім того, відповідач вказував на те, що нежитлове приміщення за адресою: вул. Ніжинська, 72 складається з 12 приміщень, з яких 6 у користуванні відповідача, а інші в користуванні Опорного пункту дільничних інспекторів Заводського РВ УМВС та Квартального комітету, на які був єдиний прилад обліку електричної енергії.

Позивач в судовому засіданні не спростував вказану вище інформацію відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України вказано, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Враховуючи вищевикладене, вбачається, що жоден з доказів не підтверджує вини Запорізької обласної організації Товариства Червоного Хреста України в спричиненні шкоди позивачу.

Таким чином, судом встановлено, що позивачем не доведено наявності правових підстав для відшкодування шкоди в порядку регресу позивачу заподіяною Запорізькою обласною організацією Товариства Червоного Хреста України за спожиту та неоплачену електричну енергію в сумі 25406,86 грн.

Обовязок доведення покладається законом на позивача.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України, Підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Таким чином, з наведеного вбачається, що до господарського суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється.

Відповідно до ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд порушує справи за позовними заявами підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Отже, необхідною умовою для звернення до суду із відповідним позовом є порушення прав та охоронюваних законом інтересів особи позивача у справі.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, судом встановлено, що Міським комунальним підприємством «ОСНОВАНІЄ» належними засобами доказування не доведено суду порушення з боку відповідача законних та охоронюваних інтересів позивача.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову Міського комунального підприємства «ОСНОВАНІЄ».

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову Міського комунального підприємства «ОСНОВАНІЄ» відмовити повністю.

2. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 13.10.15.

Суддя І.В. Давиденко