РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2015Справа №910/15290/15

За позовомПриватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах"
доПриватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія"
про стягнення 21 642,64 грн.
Суддя Яковенко А.В.

Представники сторін:

від позивача -не з'явився
від відповідача -не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Інгосстрах" (надалі - ПАТ "СК "Інгосстрах") звернулось до господарського суду міста Києва із позовом до Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" (надалі - ПАТ "УТСК") про стягнення 21 642,64 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ПАТ "СК "Інгосстрах" на підставі договору страхування наземного транспорту №ODA0AN02000059 від 11.04.2008 р. внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля марки Daewoo Matiz, реєстраційний номер НОМЕР_1, а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля марки Mercedes-Benz, реєстраційний номер НОМЕР_2, яким скоєно ДТП, застрахована ПАТ "УТСК" на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/4431560, а тому позивач вказує, що обов'язок з відшкодування збитків покладається на відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.06.2015 р. порушено провадження у справі №910/15290/15 та призначено розгляд вказаної справи на 29.07.2015 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.07.2015 р. продовжено процесуальний строк розгляду справи та відкладено розгляд справи на 02.09.2015 р.

Представники сторін в судове зсідання 02.09.2015 не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується підписом уповноважених представників в розписці про оголошення перерви від 29.07.20015 р.

Таким чином, суд приходить до висновку, що сторони повідомлені про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті. Відтак, справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

11.04.2008 р. між Закритим акціонерним товариством "Інгосстрах", після зміни найменування - ПАТ "СК "Інгосстрах", (страхувальник) та ОСОБА_1 (страхувальник) було укладено договір страхування наземного транспорту №ЩВФ0ФТ02000059(надалі - "Договір"), об'єктом страхування за яким є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням майном, а саме: автомобілем Daewoo Matiz, реєстраційний номер НОМЕР_1, на випадок настання страхових випадків, зокрема, пошкодження чи знищення транспортного засобу або його частин внаслідок ДТП. На підставі п.п. 8, 9 строк дії Договору був пролонгований до 10.04.2015 р.

25.07.2014 р. о 01:50 год. по вул. перехрестю вул. Шклярука/А. Чорноморського, в м. Одесі сталася ДТП за участі застрахованого автомобіля Daewoo Matiz, реєстраційний номер НОМЕР_1, та автомобіля Mercedes-Benz, реєстраційний номер НОМЕР_2, а саме: ОСОБА_3, керуючи автомобілем Mercedes-Benz, не надав переваги в русі автомобілю Daewoo Matiz, реєстраційний номер НОМЕР_1, який рухався праворуч, та скоїв з ним зіткнення, в результаті чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Факт скоєння ДТП підтверджується відомостями про дорожньо-транспортну пригоду №9415701.

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_3 вимог п. 16.12 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Київського районного суду м. Одеси від 20.08.2014 р. у справі №520/10597/14-п, відповідно до якої ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення.

Відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження №426/14, складеного 10.11.2014 р. суб'єктом оціночної діяльності - ОСОБА_4, вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля Daewoo Matiz, реєстраційний номер НОМЕР_1, що дорівнює ринковій вартості, в результаті його пошкодження при ДТП складає 43 729,30 грн.

17.05.2012 р. власник застрахованого транспортного засобу - автомобіля Daewoo Sens, реєстраційний номер НОМЕР_3, звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування.

На підставі страхового акту №И-2585 від 04.12.2014 р. позивач, виконуючи свої зобов'язання за Договором, перерахував на рахунок страхувальника суму страхового відшкодування у розмірі 21 642,64 грн., що підтверджується платіжним дорученням №5069 від 08.12.2014 р.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Із довідки про дорожньо-транспортну пригоду №9415701 вбачається, що транспортний засіб - автомобіль Mercedes-Benz, реєстраційний номер ВН 9130ВХ, яким спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди автомобілю Daewoo Matiz, реєстраційний номер НОМЕР_1, належить ОСОБА_3 та знаходився під керуванням ОСОБА_3

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем Mercedes-Benz, реєстраційний номер НОМЕР_2, встановлена у судовому порядку.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля Mercedes-Benz, реєстраційний номер НОМЕР_2, застрахована ПАТ "УТСК" на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/4431560.

Полісом № АС/4431560 передбачено, що франшиза становить 0,00 грн., а ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб - 50 000,00 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Судом встановлено, що до позивача перейшли всі права потерпілого згідно ст. 512 Цивільного кодексу України, а тому, оскільки правовідносини між потерпілим та страховиком за полісом ОСЦВВТЗ (відповідач) регулюються Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", заміна кредитора в зобов'язанні не змінює їх суті та норми, якою вони регулюються.

Статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

В матеріалах справи наявний висновку автотоварознавчого дослідження №426/14, складеного 10.11.2014 р. суб'єктом оціночної діяльності - ОСОБА_4 (свідоцтво НОМЕР_4 від 13.07.2012 р., виданий Фондом державного майна України 13.07.2012 р.), відповідно до якого вартість матеріального збитку завданого автомобілю Daewoo Matiz, реєстраційний номер НОМЕР_1, дорівнює 43 729,30 грн.

Згідно пункту 30.1 статті 30 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

У пункті 8.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 р., вказано, що вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент пошкодження, зокрема якщо, незважаючи на принципи внеску та найбільш ефективного використання, вартість відновлювального ремонту КТЗ не менша за його ринкову вартість.

З наданого позивачем висновку автотоварознавчого дослідження №426/14, складеного 10.11.2014 р. вбачається, що ринкова вартість автомобіля Daewoo Matiz, реєстраційний номер НОМЕР_1 на момент огляду у непошкодженому стані складає 54 322,11грн., а вартість відновлювального ремонту без урахування значення коефіцієнту фізичного зносу автомобіля Daewoo Matiz, реєстраційний номер НОМЕР_1, складає 43 729,30 грн., а тому експертом на підставі п. 8.2 вказаної Методики було визначено, що вартість матеріального збитку дорівнює ринковій вартості автомобіля Daewoo Matiz, реєстраційний номер НОМЕР_1, тобто, 43 729,30 грн., а відтак даний автомобіль є таким, що фізично знищений.

Пунктом 30.2 статті 30 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до 3.3 страхового акту №И-2585 від 04.12.2014 р. позивач вказав, що розмір відшкодування, яке підлягає виплаті становить: розмір спричиненої шкоди (вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу - не встановлювався), згідно висновку №426/14 від 10.11.2014 р., складеного ФОП ОСОБА_4 - 43 729,30 грн., що складає більше 80% від страхової суми (52 360,00 згідно Додаткової угоди №1 до Договору страхування становить 30 918,06 грн.) та транспортного засобу рахується знищеним. Сума страхового відшкодування згідно п. 15.14 Договору страхування (якщо автомобіль пошкоджено більш ніж на 80% страхової суми, тоді до виплати підлягає 70% страхової суми) 30 918,06 грн. * 70% = 21 642,64 грн.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач у відзиві вказав, що у зв'язку з тим, що вартість відновлювального ремонту автомобіля пошкодженого у ДТП дорівнює ринковій вартості, а вартість залишків не проводилась, то таким чином ПрАТ «УТСК» не зобов'язано відшкодовувати збитки в порядку суброгації.

У відповідності до приписів наказу Мінюсту та ФДМ України № 142/5/2092 відновлювальний ремонт це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу чи його складників та відновлення їх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. При цьому відповідно до умов договору страхування, розмір завданих збитків визначається на підставі документа про витрати на компенсацію завданих збитків.

Відповідно до вищезазначених норм чинного законодавства України, відповідач є відповідальною особою за збитки завдані власнику автомобіля Daewoo Matiz, реєстраційний номер НОМЕР_1 в межах передбачених договором добровільного страхування наземного транспортного засобу (поліс № АС/4431560 від 07.08.2013 р.), відтак власник пошкодженого ТЗ, як потерпіла особа, має право вимоги відшкодування виплачених ним (позивачем) фактичних сум (в межах встановленого ліміту за мінусом франшизи) до ПрАТ «СК «Інгосстрах», як страховика особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду України судової палати у господарських справах від 25.11.2008 р. (справа 11/406-07), у постанові Верховного Суду України 11/104 від 07.11.2011 р. (справа № 48/562), від 07.11.2011 р. (справа № 48/562), від 26.09.2012 р. (справа №4/17-3520-2011), які згідно ч. 3 ст. 82 ГПК України є обов'язковими до врахування судом при прийнятті рішення у справі.

З огляду на викладене, до позивача перейшли всі права потерпілого згідно ст. 512 Цивільного кодексу України, а тому, оскільки правовідносини між потерпілим та страховиком за полісом ОСЦВВТЗ (відповідач) регулюються Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", заміна кредитора в зобов'язанні не змінює їх суті та норми, якою вони регулюються.

Крім того, твердження відповідача про не направлення позивачем на адресу ПАТ "УТСК" заяви про виплату страхового відшкодування не може бути підставою для відмови у такій виплаті, оскільки позивач може реалізувати своє право, передбачене ст. 993 Цивільного кодексу України, шляхом безпосереднього подання позову до суду протягом трьох років від дня виконання основного зобов'язання за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів у відповідності зі ст.ст. 256,257 та ч. 6 ст. 261 цього Кодексу.

Аналогічні висновки містяться у постановах Вищого господарського суду України від 16.04.2014 р. у справі №910/16323/14 (де аналогічні твердження ПАТ "УОСК" були відхилені судом касаційної інстанції) та від 29.04.2014 р. у справі №910/21529/13.

Відповідно до ст. 12.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Враховуючи визначені полісом АС/4431560 розміри лімітів відповідальності та франшизи, а також розмір шкоди, право на вимогу якої перейшло до позивача, відповідач був зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати в розмірі 21 642,64 грн. (вартість відновлювального 21 642,64 грн. - 0,00 грн. франшизи).

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність повного задоволення позовних вимог та стягнення з ПАТ "УТСК" на користь ПАТ "СК "Інгосстрах" суми страхового відшкодування у розмірі 21 642,64 грн.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 77; ідентифікаційний код 22945712) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 32; ідентифікаційний код 33248430) суму страхового відшкодування у розмірі 21 642,64 грн. та судовий збір у розмірі 1 827,00 грн.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

5. Дата складання повного тексту рішення 25.09.2015 р.

Cуддя А.В.Яковенко