КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"07" жовтня 2015 р. Справа №910/11069/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шапрана В.В.

суддів: Андрієнка В.В.

Буравльова С.І.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Таранущенко і партнери» на рішення Господарського суду м. Києва від 23.06.2015 (суддя Стасюк С.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеррибфлот»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таранущенко і партнери»

про стягнення 6 900,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва від 23.06.2015 позов задоволено повністю.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Таранущенко і партнери» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеррибфлот» 6 900,00 грн. основного боргу, 1 827,00 грн. судового збору.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 23.06.2015 та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити повністю.

В апеляційній скарзі відповідачем заявлено клопотання про відстрочку сплати судового збору, мотивоване тим, що постановою Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві від 04.09.2015 було накладений арешт на грошові кошти.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, колегія суддів дійшла висновку, що вона не може бути прийнята до розгляду Київським апеляційним господарським судом, оскільки не відповідає вимогам розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із п. 3 ст. 94 ГПК України до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Частина 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» передбачає, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Необхідно зазначити, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін; клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом; особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановлених порядку і розмірі (п. 3.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України").

Відповідно частини 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає заявлене клопотання не обґрунтованим та безпідставним, оскільки до апеляційної скарги не додано жодного доказу неможливості апелянтом сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду у встановленому розмірі станом на день подання апеляційної скарги, а тому відмовляє в його задоволенні.

Посилання апелянта на наявність постанови Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві про накладання арешту на його кошти (у розмірі 8 727,00 грн.), не є належним доказом відсутності у апелянта можливості сплатити судовий збір в установленому порядку.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (відповідно до змін та доповнень від 01.09.2015), за подання апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

При цьому ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру складає 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат.

За розгляд даної справи в суді першої інстанції судовий збір становив

1827,00 грн., відтак апелянт повинен був сплатити за подачу апеляційної скарги 110% від зазначеної суми, тобто 2 009,70 грн.

Відповідачем до апеляційної скарги додана квитанція від 25.09.2015 про сплату судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 300 грн., про те судом не приймається як доказ повної сплати судового збору так як сума сплачено в меньшому розмірі.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Таким чином, апеляційна скарга відповідача Київським апеляційним господарським судом до апеляційного провадження не приймається і повертається з доданими до неї документами скаржнику без розгляду, оскільки не надано доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги по справі № 910/11069/15.

При цьому, згідно ч. 4 ст. 97 ГПК України після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2 і 3 частини першої цієї статті, апеляційна скарга може бути подана повторно.

Керуючись ст.ст. 86, п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

У клопотанні про відстрочку сплати судового збору за подання апеляційної скарги відмовити.

Не приймати до розгляду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Таранущенко і партнери» на рішення Господарського суду м. Києва від 23.06.2015 у справі № 910/11069/15 та повернути її заявникові.

Матеріали справи № 910/11069/15 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя В.В. Шапран

Судді В.В. Андрієнко

С.І. Буравльов