У Х В А Л А

07.10.2015Справа № 910/5258/14

За скаргою боржника Національної телекомпанії України

на дії державного виконавця

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ендленд"

до 1) Національної телекомпанії України

2) Управління державної казначейської служби України Шевченківського району м. Києва

про стягнення тендерного забезпечення в сумі 120 000,00 грн.

суддя Пукшин Л.Г.

від позивача (стягувача) не з'явились

від відповідача (боржника) Шматов М.М. - представник за довіреністю № 8-01-19/1394 від 18.07.2014;

від виконавчої служби не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

17.09.2015 р. Національна телекомпанія України звернулась до господарського суду м. Києва зі скаргою на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві.

Згідно із поданою скаргою заявник просить скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 30.07.2015р. ВП № 47703657.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 18.09.2015 розгляд скарги Національної телекомпанії України на дії державного виконавця призначено на 07.10.2015.

У судове засідання, призначене на 07.10.2015, з'явився представник боржника, який підтримав подану скаргу та надав пояснення по суті, відповідно до яких просив скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 30.07.2015р.

Представники стягувача та відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в місті Києві в судове засідання не з'явились, про причини неявки суду не повідомили, вимоги ухвали суду від 18.09.2015 не виконали, витребуваних пояснень та заперечень по суті скарги не надали.

Відповідно до ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників божника, які надали пояснення по суті скарги, Господарський суд міста Києва, встановив:

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 11.06.2014 в порядку п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України було припинено провадження у справі № 910/5258/14 та стягнуто з Національної телекомпанії України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ендленд" судовий збір у розмірі 2 400,00 грн.

Відповідно до ст.116 Господарського процесуального кодексу України, 19.05.2015 було видано наказ про примусове виконання ухвали по справі № 910/5258/14.

Як вбачається з матеріалів скарги, старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Шевченківського РУЮ в м. Києві Петрусенко Г.О. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 47703657 від 03.06.2015.

30.07.2015 органом державної виконавчої служби винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у межах суми звернення стягнення 2 400,00 грн.

Скаржник вищевказану постанову вважає неправомірною та незаконною, оскільки на його думку державний виконавець передчасно перейшов до накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження, порушивши порядок накладення арешту, що передбачений ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження".

Пунктами 5 та 6 частини 3 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Відповідно до ч. 2 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом:

винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах;

винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї;

винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження;

проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Частиною 5 статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем.

Відтак, приписами вказаного Закону визначено, що звернення стягнення на майно боржника може відбуватися виключно у випадку недостатності грошових коштів та інших цінностей.

При цьому, доказів вчинення державним виконавцем такої процесуальної дії як накладення арешту на грошові кошти Національної телекомпанії України з метою належного виконання рішення у даній справі, матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 2 вказаної статті визначено, що державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Суд відзначає, що під час винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 30.07.2015 р. в межах виконавчого провадження ВП № 47703657 державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві не було здійснено передбачених Законом України "Про виконавче провадження" дій по встановленню у боржника відсутності коштів у гривнях та іноземній валюті, інших цінностей, у тому числі коштів на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунках в цінних паперах у депозитарних установах.

Пунктом 9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" №9 від 17.10.2012 р. встановлено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

З огляду на викладене, дії державного виконавця по накладенню арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження, визнаються судом неправомірними, а постанова Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві від 30.07.2015 такою, що підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Національної телекомпанії України на дії Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві задовольнити.

2. Скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 30.07.2015 в межах виконавчого провадження ВП № 47703657.

Суддя Л.Г. Пукшин