ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2015 р.Справа № 922/4989/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

при секретарі судового засідання Горбачовій О.В.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії АТ "Укрексімбанк" в м.Харкові, м.Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпос", м.Харків, 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Іноземне підприємство "Калісто", м.Харків
про стягнення 4893164,61 гривень
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1 (дов.№010-01/7568 від 05.11.2013 року);

відповідача - не з'явився;

3-ї особи - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

31 серпня 2015 року Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії АТ "Укрексімбанк" в м.Харкові (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпос" (відповідача) про стягнення 4893164,61 гривень заборгованості за векселями за період з 02.04.2014р. по 12.08.2015. Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідача 73080,00 гривень судового збору.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03 вересня 2015 року було прийнято вищевказану позовну заяву до розгляду. Провадження у справі було порушено та призначено до розгляду у судовому засіданні на 15 вересня 2015 року, зобов'язавши відповідача надати до суду відзив та докази повного або часткового виконання зобов'язань. Також, відповідною ухвалою було залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Іноземне підприємство "Калісто".

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15 вересня 2015 року було відкладено розгляд справи на 01 жовтня 2015 року.

Позивач в судовому засіданні 01 жовтня 2015 року позов підтримував, змін не мав.

Відповідач та третя особа в судове засідання 01 жовтня 2015 року не з'явилися, витребувані документи не надали, про причини неявки суд не повідомили. про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до ст.64 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Ухвала про порушення провадження у справі а про відкладення розгляду справи направлені відповідачеві та третій особі на юридичну адресу згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Враховуючи те, що норми ст.65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п.4 ч.3 ст.129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглядати справу за наявними у справі і додатково поданими на вимогу суду матеріалами і документами, без участі відповідача та третьої особи, в порядку ст.75 ГПК України.

Отже, суд, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представника позивача, встановив наступне.

01.03.2009р. між Іноземним підприємством «Калісто» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Карпос» було укладено договір поставки № 195/05/09, відповідно до умов якого ІП «Калісто» зобов'язалося передати у власність TOB «Карпос» товар, а TOB «Карпос» зобов'язалося прийняти товар і здійснити його оплату відповідно до умов цього договору.

Зазначений договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до 31.12.2012 (п. 10.1).

Відповідно до п.3.3. цього договору можлива вексельна і інша, що не заборонена діючим законодавством України форма розрахунків.

Згідно із ст. 4 Закону України «Про обіг векселів в Україні» видавати переказні і прості векселі можна лише для оформлення грошового боргу за фактично поставлені товари, виконані роботи, надані послуги, за виключенням фінансових банківських векселів та фінансових казначейських векселів.

В якості розрахунку за договором поставки №195/05/09 від 01.03.2009р. ТОВ «Карпос» видало ІП «Калісто» прості процентні товарні векселі, зокрема: №АА 2368491- АА 2368499, кожний на суму 854 000,00 грн. з нарахуванням 19% річних починаючи 3 01.08.2012р.

01.07.2010р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Карпос» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Чудо База» було укладено договір поставки №53/07/10, відповідно до умов якого TOB «Карпос» зобов'язалося передати у власність TOB «Чудо База» товар, а TOB «Чудо База» зобов'язалося прийняти товар і здійснити його оплату відповідно до умов цього договору.

Зазначений договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до 25.12.2013 (п. 10.1).

Відповідно до п.3.3. цього договору можлива вексельна і інша, що не заборонена діючим законодавством України форма розрахунків.

В якості розрахунку за договором поставки № 53/07/10 TOB «Карпос» видало TOB «Чудо База» прості процентні товарні векселі:

-№АА 2368484 від 09.06.2012 на суму 290 000,00 грн. з нарахуванням 19% річних починаючи 3 01.08.2012, за пред'явленням, але не раніше ніж 18.10.2013;

- АА 2368485 від 13.06.2012 на суму 854 000,00 грн. з нарахуванням 19% річних починаючи 3 01.08.2012, за пред'явленням, але не раніше ніж 20.11.2013;

- АА 2368486 від 13.06.2012 на суму 856 000,00 грн. з нарахуванням 19% річних починаючи 3 01.08.2012, за пред'явленням, але не раніше ніж 20.12.2013.

У подальшому між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» (далі-Банк, Позивач), що знаходиться за адресою: 03150, м.Київ, вул.Горького, 127, ідентифікаційний код 00032112 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Карпос» (далі-Векселедавець, Відповідач) було укладено Договір №6811211 про виконання зобов'язань за врахованими векселями від 01.08.2012 на загальну суму врахування не більше 11 000 000,00 грн. (далі - Ліміт заборгованості), строком дії до 20 грудня 2013р..

Договором № 6811211 про виконання зобов'язань за врахованими векселями від 01.08.2012р. передбачено відкриття векселедержателям, строком дії до 20.12.2013р. не відновлювальні лінії з врахуванням у векселедержателів простих процентних товарних векселів та врахування у останніх у межах цієї лінії простих процентних товарних векселів, виписаних ОСОБА_2, зі зменшенням Ліміту заборгованості у жовтні-грудні 2012 року по 250000,00 гривень та щомісячно протягом 2013 року (рівними частинами щомісяця, крім грудня 2013 року), зі ставкою дисконту на рівні не менше 19% річних від повної суми векселів.

У рамках Договору № 6811211 про виконання зобов'язань за врахованими векселями від 01.08.2012р. укладено наступні договори врахування векселів (далі - Договори):

- № 6811211-1 від 02.08.2012р. з ІП «Калісто» (ідентифікаційний код 34756181) про врахування простих товарних векселів на суму врахування 9 000 000,00 гривень, з дисконтом не менше 19% річних від повної суми векселя;

- № 6811211-2 від 02.08.2012р. з TOB «Чудо База» (ідентифікаційний код 36984982) про врахування простих товарних векселів на суму врахування 2 000 000,00 гривень з дисконтом не менше 19% річних від повної суми векселя.

Договором врахування векселів № 6811211-1 від 02.08.2012 передбачено, що Банк враховує, а ІП «Калісто» передає Банку у власність згідно із реєстром та за актом приймання-передачі наступні прості товарні векселі (далі - векселі), зокрема: №АА 2368491-АА 2368499 всі на суму 854 000,00 грн. з нарахуванням 19% річних починаючи з 01.08.2012р. крім останнього - на суму 564 000,00 грн. з нарахуванням 19% річних починаючи з 01.08.2012р..

02.08.2012р. ІП «Калісто» вищезазначені векселі передало Банку з бланковим індосаментом за актом прийому-передачі векселів, на підставі чого Банк є законним векселедержателем таких векселів.

Договором врахування векселів № 6811211-2 від 02.08.2012р. передбачено, що Банк враховує, а ТОВ «Чудо База» передає Банку у власність згідно із реєстром та за актом приймання-передачі наступні прості товарні векселі (далі - векселі):

-№АА 2368484 від 09.06.2012р. на суму 290 000,00 грн. з нарахуванням 19% річних починаючи 3 01.08.2012р. за пред'явленням, але не раніше ніж 18.10.2013р.;

-№АА 2368485 від 13.06.2012р. на суму 854000,00 грн. з нарахуванням 19% річних починаючи 3 01.08.2012р. за пред'явленням, але не раніше ніж 20.11.2013р.;

-№АА 2368486 від 13.06.2012р. на суму 856 000,00 грн. з нарахуванням 19% річних починаючи з 01.08.2012р. за пред'явленням, але не раніше ніж 20.12.2013р..

02.08.2012р. TOB «Чудо База» вищезазначені векселі передало Банку з бланковим індосаментом за актом прийому-передачі векселів, на підставі чого Банк є законним векселедержателем таких векселів.

17.02.2014р., 24.02.2014р., 03.03.2014р., 19.03.2014р. векселі були пред'явлені Позивачем ОСОБА_2 до оплати згідно із Актами пред'явлення векселів до платежу, але оплачені ним не були.

Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3 своєчасно вчинені протести про не оплату векселів, а саме 19.02.2014р. опротестований вексель: серія АА 2368491, протест зареєстровано в реєстрі за №132; 26.02.2014р. опротестовані векселі: серія АА 2368492, протест зареєстровано в реєстрі за №150; серія АА 2368493, протест зареєстровано в реєстрі за №151; серія АА 2368495, протест зареєстровано в реєстрі за №152; 05.03.2014р. опротестовані векселі: серія АА 2368494, протест зареєстровано в реєстрі за № 165; серія АА 2368496, протест зареєстровано в реєстрі за №166; серія АА 2368497, протест зареєстровано в реєстрі за №167; 21.03.2014р. опротестовані векселі: серія АА 2368484, протест зареєстровано в реєстрі за №193; серія АА 2368485, протест зареєстровано в реєстрі за №194; серія АА 2368486, протест зареєстровано в реєстрі за №195; серія АА 2368498, протест зареєстровано в реєстрі за №196; серія АА 2368499, протест зареєстровано в реєстрі за №197.

Відповідно до підпункту 3.4.2 пункту 3.4 Договору № 6811211 про виконання зобов'язань за врахованими векселями від 01.08.2012р. ОСОБА_2 зобов'язаний своєчасно (за пред'явленням до платежу банком) та у повному обсязі погашати Банку повну суму врахованих Банком векселів.

За невиконання або неналежне виконання ОСОБА_2 зобов'язань, визначених підпунктом 3.4.2 Договору № 6811211 про виконання зобов'язань за врахованим, векселями від 01.08.2012р., ОСОБА_2 сплачує Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочки платежу (п.п. 5.1.1 п. 5.1).

Крім того, підпунктом 3.4.10.5 пункту 3.4 Договору № 6811211 про виконання зобов'язань за врахованими векселями від 01.08.2012р. передбачений обов'язок ОСОБА_2 надавати до Банку консолідовану/комбіновану/управлінську звітність по Групі торгівельних підприємств (очищеної від внутрішньогрупових грошових потоків та з розшифровкою всіх статей) станом на 01.07.2012р. у строк до 15.09.2012р. та в подальшому, щоквартально не пізніше ніж за 45 днів після закінчення кварталу, щорічно - не пізніше 15 березня року, наступного за звітним.

Відповідно до підпункту 5.1.6 пункту 5.1 Договору № 6811211 про виконання зобов'язань за врахованими векселями від 01.08.2012р. за невиконання або неналежне виконання ОСОБА_2 зобов'язань, визначених п.п.3.4.10.5 цього Договору, ОСОБА_2 сплачує Банку штрафну санкцію у розмірі 1,75% від повної суми врахованих та не погашених векселів за кожне таке порушення.

ОСОБА_2 не виконував вищезазначені умови Договору № 6811211 про виконання зобов'язань за врахованими векселями від 01.08.2012р. та не надавав до Банку консолідовану/комбіновану/управлінську звітність по Групі торгівельних підприємств, починаючи з 01.07.2013 та в подальшому.

Зазначимо, що рішенням господарського суду Харківської області від 03.06.2014р. у справі № 922/1378/14 задоволено позовні вимоги АТ «Укрексімбанк» та стягнуто з Відповідача заборгованість станом на 01.04.2014р..

Проте з часу ухвалення вказаного судового рішення Відповідач свої вексельні зобов'язання не виконує, у зв'язку із чим позивач просить суд стягнути заборгованість з Відповідача за векселями за період з 02.04.2014р. по 12.08.2015р. у сумі 4893164,61 гривень

Відповідно до ч.1 ст.43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Отже, надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про обіг векселів в Україні» законодавство України про обіг векселів складається із Женевської конвенції 1930 року, якою запроваджено ОСОБА_4 закон про переказні векселі та прості векселі (далі - ОСОБА_4), з урахуванням застережень, обумовлених додатком II до цієї Конвенції, та із Женевської конвенції 1930 року про врегулювання деяких колізій законів про переказні векселі та прості векселі, Женевської конвенції 1930 року про гербовий збір стосовно переказних векселів і простих векселів, Закону України "Про цінні папери і фондову біржу", Закону України "Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 року, якою запроваджено ОСОБА_4 закон про переказні векселі та прості векселі", Закону України "Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 року про врегулювання деяких колізій законів про переказні векселі та прості векселі", Закону України "Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 року про гербовий збір стосовно переказних векселів і простих векселів", цього Закону та інших прийнятих згідно з ними актів законодавства України.

Відповідно до частини 1 статті 14 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок" векселем є цінний папір, який засвідчує безумовне грошове зобов'язання векселедавця сплатити після настання строку визначену суму грошей власнику векселя (векселедержателю).

Аналогічне визначення векселя міститься у пункті 1.2 Положення про порядок здійснення банками операцій з векселями в національній валюті на території України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 16.12.2002 № 508, згідно з яким вексель є цінним папером, який засвідчує безумовне грошове зобов'язання векселедавця сплатити у визначений строк визначену суму грошей власнику векселя (векселедержателю).

Таким чином, вексель являє собою спосіб розрахунків, тобто є грошовим зобов'язанням, яке в силу статті 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України має виконуватися належним чином.

Згідно із ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити грошові кошти тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із пунктом першим статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських доторків застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 11 ОСОБА_4 Закону про переказні векселі та прості векселі (далі - ОСОБА_4), будь-який переказний вексель (як і простий) може бути переданий шляхом індосаменту. За частиною 1 статті 12 ОСОБА_4 Закону, індосамент повинен бути безумовним. Будь-яка обмежуюча його умова вважається ненаписаною. За частиною 2 статті 13 ОСОБА_4 Закону, індосамент може не містити найменування особи, на користь якої він вчинений, або може складатися лише з одного підпису індосанта (бланковий індосамент).

Відповідно до статті 14 ОСОБА_4 Закону індосамент переносить усі права, що випливають з переказного (простого) векселя.

Особа, в якої знаходиться переказний (простий) вексель, вважається законним векселедержателем, якщо її право базується на безперервному ряді індосаментів, навіть якщо останній індосамент є бланковим (стаття 16 ОСОБА_4 Закону).

Таким чином, Позивач є законним векселедержателем вищевказаних векселів, що підтверджується бланковим індосаментом на зворотній стороні векселів.

До простих векселів застосовуються такі ж положення, що стосуються переказних векселів, тією мірою, якою вони є сумісними з природою цих документів (ст. 77 ОСОБА_4 Закону).

ОСОБА_2 простого векселя зобов'язаний так само, як і акцептант за переказним векселем (ст. 78 ОСОБА_4 Закону про прості векселі та переказні векселі).

Якщо останній індосамент є бланковим або на пред'явника (тобто в ньому не зазначено особу, що отримує вексель), законний векселедержателем такого векселя вважається особа, у якої вексель фактично знаходиться. Така особа має всі права за векселем, у тому числі право вимоги платежу за ним.

Згідно із ст. 34 ОСОБА_4 Закону простий вексель (як і переказний) строком платежу за пред'явленням підлягає оплаті при його пред'явленні. Він повинен бути пред'явлений до платежу протягом одного року від дати його видачі. ОСОБА_2 може встановити, що переказний (простий) вексель строком за пред'явленням не може бути пред'явленим до платежу раніше визначеного строку. У цьому разі строк для пред'явлення починається з цього строку.

Згідно із ст. ст. 43, 53, 77, 78 ОСОБА_4 Закону, векселедержатель має право пред'явити позовні вимоги до векселедавця в разі, якщо не було здійснено платежу за векселем.

Під правом вимоги за векселем розуміється право векселедержателя заявити позов згідно статей 47, 48 ОСОБА_4 Закону про переказні векселі та прості векселі.

Своєчасно несплачений простий вексель (як і переказний) зберігає за собою своє вексельне боргове зобов'язання лише у разі своєчасного протесту, під яким розуміється офіційно засвідчена вимога платежу (акцепту) і його неодержання (стаття 44 ОСОБА_4 Закону).

Відповідно до статті 48 ОСОБА_4 Закону векселедержатель може вимагати від особи, проти якої він використовує своє право регресу:

1. суму неакцептованого або неоплаченого переказного векселя з відсотками, якщо вони були обумовлені;

2. відсотки в розмірі шести від дати настання строку платежу;

3. витрати, пов'язані з протестом і пересиланням повідомлень, а також інші витрати.

Згідно із ст. 2 Закону України «Про обіг векселів в Україні» застереження, обумовлені у статті 13 додатка II до Женевської конвенції 1930 року, якою запроваджено ОСОБА_4 закон про переказні векселі та прості векселі, діють в Україні таким чином: відсотки, про які йдеться у пункті 2 статті 48 ОСОБА_4 Закону, на суму векселів, як виданих, так і тих, що підлягають оплаті на території України, нараховуються виходячи з розміру облікової ставки Національного банку України на день подання позову і від дня настання строку платежу (з дня платежу) до дня подання позову відповідно.

Враховуючи, що вказана сума боргу Відповідачем не оспорена, Відповідач не надав суду доказів про погашення боргу, а також враховуючи, що відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, позовні вимоги Позивача в сумі 2440643,57 грн. дисконту, 986580,00 грн. штрафу, 1444605,33 грн. пені є обґрунтованими, підтверджуються наданими суду доказами та підлягають задоволенню, в іншій частині слід відмовити у зв'язку з невірним розрахунком.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст.ст.44, 49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких, тягар сплати судових витрат несе винна особа - відповідач пропорційно задоволеним вимогам.

За таких обставин, суд, керуючись Закону України „Про цінні папери та фондовий ринок", ОСОБА_4 закону про переказні векселі та прості векселі, запровадженого Женевською конвенцією від 07.06.1930, що була ратифікована Україною відповідно до Закону України від 06.07.1999 № 826-ХІУ, ст.ст. 509, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпос" (61052, м.Харків, вул.Мала Панасівська, 1; код 34629821) на користь Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії АТ "Укрексімбанк" в м.Харкові (61057, м.Харків, вул. Чернишевська, 11, код 19362160; п/р НОМЕР_1 в філії AT "Укрексімбанк" в м.Харкові, МФО 351,57 гривень дисконту, 986580,00 гривень штрафу, 1444605,33 гривень пені, та 72761,35 гривень судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення 21335,71 гривень пені відмовити.

Повне рішення складено 06.10.2015 р.

Суддя ОСОБА_5