РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2015Справа №910/20325/15

За позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль»

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення 88 640,53 грн.

суддя Пукшин Л.Г.

Представники:

від позивача Дідовець Р.С. - представник за довіреністю № 1434/13 від 30.09.2013

від відповідача не з'явились

В судовому засіданні 07.10.2015, в порядку ст. 85 ГПК України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду м. Києва передані позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення 88 640,53 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач, зазначив, що 19.12.2012 р. між сторонами було укладено договір № 011/12571/110434 про відкриття та введення поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням платіжної картки. Згідно з п. 1.1. даного договору банк на підставі заяви клієнта відкрив відповідачу поточний рахунок № НОМЕР_2. Також на підставі п. 2.14 договору № 011/12571/110434 сторонами було укладено кредитний договір № 011/12571/110434 від 19.12.2012, строком дії по 19.12.2014 р., відповідно до умов якого позивач надав позичальнику можливість використання кредитної лінії з поточного рахунку № НОМЕР_2, шляхом здійснення платежів, в межах поточного ліміту з рахунку у разі відсутності (недостатності) на рахунку грошових коштів. Умовами п. 3.3. кредитного договору сторонами передбачено, що поточний ліміт встановлюється кредитором щомісяця та діє в межах календарного місяця, в якому він встановлений. На дату укладення кредитного договору поточний ліміт складав 49 000,00 грн, та діяв в межах максимального ліміту 100 000,00 грн. 20.09.2013 року у порядку передбаченому кредитним договором, поточний ліміт збільшено до 64 000,00 грн. За умовами кредитного договору, позичальник зобов'язався сплачувати щомісяця кредитору проценти, розмір яких вираховується на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 30 % річних. За доводами позивача, відповідач всупереч взятих на себе зобов'язань за договором, не погасив у встановлений строк заборгованість за кредитом, у зв'язку з чим у останнього утворилась заборгованість у розмірі 88 640,53 грн., з яких: 64 000,00 грн. - заборгованість за дозволеним овердрафтом (кредит, який надано банком в межах встановленої кредитної лінії) та 24 640,53 грн - заборгованість за недозволеним овердрафтом (заборгованість на рахунку, яка виникає у разі списання з рахунку коштів у сумі, що перевищує суму кредиту). У зв'язку з неналежним виконанням взятих на себе зобов'язань позивачем 01.11.2013 направлялася на адресу відповідача вимога про дострокове виконання зобов'язань, яка залишена без реагування з боку відповідача. А тому позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 88 640,53 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 10.08.2015 за вказаною позовною заявою порушено провадження у справі № 910/20325/15 та призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 23.09.2015.

У судовому засіданні 23.09.2015 року за клопотанням відповідача оголошувалась перерва до 07.10.2015.

У судове засідання, призначене на 07.10.2015, з'явився представник позивача подав документи для долучення до матеріалів справи, на виконання вимог ухвали про порушення провадження у справі, а також надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання явку уповноваженого представника не забезпечив, про поважні причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали суду не виконав, обґрунтованих клопотань щодо своєї неявки не направляв, хоча про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до вимог ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами. Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про достатність матеріалів справи для її розгляду по суті за відсутності представника відповідача та його відзиву на позовну заяву.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

19 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (Банк,) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (Клієнт) було укладено договір № 011/12571/110434 про відкриття та введення поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням платіжної картки (надалі - договір банківського рахунку), відповідно до умов якого Банк на підставі заяви на відкриття рахунку та випуск корпоративних платіжних карток відкрив на ім'я Клієнта поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціального платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_2 (надалі - рахунок) у національній валюті.

У п. 2.14. договору банківського рахунку сторонами передбачено, що на підставі окремого договору Клієнт може отримати короткостроковий кредит у формі кредитної лінії, або дозволеного овердрафту, який надається Клієнту Банком у межах встановленої Банком кредитної лінії, шляхом здійснення платежів з рахунку Клієнта у разі відсутності (недостатності) на ньому грошових коштів, у результаті чого на рахунку Клієнта виникатиме заборгованість за кредитом у вигляді дебетового залишку.

Як вбачається із матеріалів справи 19.12.2012 між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (надалі - Кредитор, позивач) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (надалі - Позичальник відповідач) укладено кредитний договір № 011/12571/110434 (надалі - кредитний договір), за умовами якого Кредитор надає Позичальнику можливість використання кредитної лінії (надалі - кредит) з поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів № № НОМЕР_2 (далі - рахунок) шляхом здійснення платежів в межах поточного ліміту з рахунку у разі відсутності (недостатності) на рахунку грошових коштів, з максимальним лімітом 100 000,00 грн.

Згідно з п. 1.1. кредитного договору на дату укладення цього договору поточний ліміт кредиту складає 49 000,00 грн.

Відповідно до п. 1.2. кредитного договору строк дії кредиту - по 19.12.2014 р. включно.

Згідно з п. 3.3. кредитного договору поточний ліміт встановлюється Кредитором щомісячно та діє в межах календарного місяця, в якому він встановлений.

20.09.2013 року у порядку передбаченому кредитним договором, поточний ліміт збільшено до 64 000,00 грн.

Протягом всього строку фактичного користування Кредитом Позичальник зобов'язаний сплачувати щомісяця Кредитору проценти, розмір яких розраховується на основі процентної ставки в розмірі 30% річних (п. 2.1. кредитного договору).

Для операцій зі здійснення Позичальником щодо розрахунків з суб'єктами господарювання за товари/роботи/послуги з використанням платіжної картки (окрім операцій, здійснених Позичальником за допомогою програмно-технічних комплексів самообслуговування) за рахунок кредиту процентна ставка, в період з дати здійснення такої операції по 10-те число місяця, наступного за датою розрахунку процентних платежів для такої операції (далі - "Пільговий період"), розраховується на основі процентної ставки в розмірі 0% річних (п. 2.2. кредитного договору).

Відповідно до п. 2.3. кредитного договору нарахування процентів за кредитом здійснюється на щоденний залишок заборгованості по кредиту, зменшений на суму операцій, для яких діє Пільговий період, за фактичний строк користування кредитом не рідше одного разу на місяць, але не раніше 25 (двадцять п'ятого) числа кожного місяця (дата розрахунку процентних платежів) виходячи із фактичною кількості днів у місяці та році. При розрахунку процентів враховується перший день фактичного виконання Позичальником кредитних коштів, останній день строку користування кредитом не враховується. Нарахування процентів здійснюється за період з дати фактичного використання кредитних коштів по дату розрахунку процентних платежів включно, а в наступні періоди - з дати, наступного за попередньою датою розрахунку процентних платежів, по дату розрахунку процентних платежів в поточному періоді включно.

Пунктом 2.4. кредитного договору встановлено, що погашення процентів за Кредитом здійснюється шляхом договірного списання Кредитором коштів в необхідній сумі з Рахунку в дату розрахунку процентних платежів, в тому числі за рахунок збільшення заборгованості за Кредитом понад суму Поточного ліміту. Таке збільшення не супроводжується видачею кредитних коштів на Рахунок Позичальника. Позичальник погашає таку збільшену заборгованість за Кредитом відповідно до п. 5.2. договору.

У п. 5.2 Кредитного договору визначено, що Позичальник зобов'язаний до 10 (десятого) числа включно кожного місяця, починаючи з місця, наступного за першою (з дати укладення Договору) датою розрахунку процентних платежів, забезпечити на Рахунку наявність коштів для сплати щомісячного обов'язкового платежу в сумі не менше 15 (п'ятнадцяти) відсотків від залишку заборгованості за Кредитом на дату розрахунку процентних платежів, але не менше фіксованої суми, встановленої відповідними тарифами Кредитора. При цьому, залишок заборгованості за Кредитом, що береться до розрахунку щомісячного обов'язкового платежу, включає використану суму кредиту, суму нарахованих процентів, комісій та штрафів за всіма видами заборгованості, зменшену на суму не внесеного Позичальником щомісячного обов'язкового платежу попередніх періодів.

В разі недостатності на Рахунку коштів, належних до сплати Позичальником Кредитору за Договором в термін виконання зобов'язань Позичальника за говором, Позичальник вважається таким, що прострочив виконання своїх зобов'язань.

Відповідно до п. 5.3. Кредитного договору Позичальник зобов'язався зарахувати на Рахунок щомісячний обов'язковий платіж, розрахований у поточному періоді, сума якого збільшена на суму невнесених Позичальником щомісячних обов'язкових платежів попередніх періодів та на суму непогашеного не дозволеного овердрафту (підстави виникнення недозволеного овердрафту зазначені в Договорі банківського рахунку).

Згідно з п. 5.5. Кредитного договору, підписанням Договору Позичальник доручив Кредитору здійснювати погашення Кредиту, недозволеного овердрафту, процентів за користування ними, штрафів, погашення іншої заборгованості Позичальника перед Кредитором за Договором шляхом договірного списання коштів Позичальника в будь-якій валюті, що знаходяться на будь-якому із його рахунків в AT «Райффайзен Банк Аваль», в тому числі, але не обмежуючись назначеним: з Рахунку, вказаного в п. 1.1. Кредитного договору (у тому числі за рахунок Кредиту), на користь Кредитора.

Таке договірне списання може здійснюватись Кредитором на підставі Кредитного договору будь-яку кількість разів до повного виконання грошових зобов'язань Позичальника перед Кредитором за договором, або з моменту настання строку виконання зобов'язань (включно) і в сумі, яка дорівнює сумі відповідних зобов'язань Позичальника за Договором (абз. 2 п. 5.5. Кредитного договору).

У 4.1. договору банківського рахунку визначено, що у разі списання з карткового рахунку коштів у сумі, що перевищує доступну суму (доступна сума - це сума Кредиту та залишку на картковому рахунку за мінусом заблокованих, але не списаних коштів) на картковому рахунку Клієнта виникає недозволений овердрафт.

Клієнт зобов'язаний сплачувати Банку проценти за користування недозволеним овердрафтом згідно з діючими Тарифами Банку. Проценти за користування недозволеним овердрафтом розраховуються виходячи із сума недозволеного овердрафту на по картковому рахунку на кінець кожного дня протягом фактичного строку існування недозволеного овердрафту. Проценти розраховуються виходячи із фактичної кількості днів у місяці та році (п. 4.2. Договору банківського рахунку).

Тарифами продукту «Кредитна картка підприємця» встановлено процентну ставку за користування недозволеним овердрафтом на рівні 49 % (Додаток №1 до Договору №011/12571/110434) від 19.12.2012 р. про відкриття та ведення поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватись з використанням платіжної картки).

За доводами позивача, відповідач всупереч взятих на себе зобов'язань за договором, не погасив у встановлений строк заборгованість за кредитом, у зв'язку з чим у останнього утворилась заборгованість у розмірі 88 640,53 грн., з яких: 64 000,00 грн. - заборгованість за дозволеним овердрафтом (кредит, який надано банком в межах встановленої кредитної лінії) та 24 640,53 грн - заборгованість за недозволеним овердрафтом (заборгованість на рахунку, яка виникає у разі списання з рахунку коштів у сумі, що перевищує суму кредиту).

У зв'язку з неналежним виконанням взятих на себе зобов'язань позивачем 01.11.2013 направлялася на адресу відповідача вимога про дострокове виконання зобов'язань, яка залишена без реагування з боку відповідача.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що договір укладений між позивачем та відповідачем за своєю юридичною природою є кредитним договором.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З наданих позивачем доказів вбачається, що позивач взяті на себе зобов'язання виконав належним чином, надав відповідачу кредитні кошти відповідно до умов Договору банківського рахунку та Кредитного договору, а відповідач в порушення умов договорів не здійснює щомісячне погашення кредиту, та має перед позивачем заборгованість в розмірі 88 640,53 грн, з яких: 64 000,00 грн. - заборгованості за дозволеним овердрафтом, 24 640,53 грн. - заборгованості за недозволеним овердрафтом.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на спростування викладених у позові обставин.

За таких обставин, позовні вимоги позивача є правомірними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 32, 33, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (01601, м. Київ, вул. Пирогова, 7-7б, ідентифікаційний код 23494105) заборгованість у розмірі 88 640 (вісімдесят вісім тисяч шістсот сорок) грн 53 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 12.10.2015 року

Суддя Пукшин Л.Г.