ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2015р. справа№ 914/2459/15

за позовом: управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю «Галлізинг», м. Львів

про стягнення 95 463,79 грн., розірвання договору оренди та виселення з нежитлових приміщень

cуддя Юркевич М.В.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - представник

від відповідача: не зявився

На розгляд до господарського суду Львівської області поступила позовна заява управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради до товариства з обмеженою відповідальністю «Галлізинг» про стягнення 95 463,79 грн. заборгованості, розірвання договору оренди нежитлових приміщень №Ф-0128 та виселення відповідача з нежитлових приміщень площею 130.7 кв.м. за адресою: м. Львів, вул. Наукова,29.

Ухвалою господарського суду від 22.07.2015 р. порушено провадження у даній справі та призначено її до розгляду на 11.08.2015р.

Розгляд справи відкладався з підстав викладених у відповідних ухвалах суду від 11.08.2015р. та 22.09.2015р.

Крім того, в порядку ст. 69 ГПК України, ухвалою суду від 22.09.2015р., розгляд справи було продовжено на 15 днів.

В судовому засіданні 06.10.2015р. представником відповідача, на розгляд суду було подано клопотання про зупинення провадження у даній справі до закінчення розгляду Господарським судом Львівської області справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Галлізинг» до управління комунальної власності департаменту економічної політики львівської міської ради про визнання недійсним договору оренди нежитлових приміщень від 30.05.2001р. №ф-0128, на підставі якого позивач у розглядуваній справі просить суд стягнути заборгованість з відповідача.

Крім того, представником відповідача було подано клопотання про витребування з відповідача доказів державної реєстрації права власності за позивачем на житлове приміщення по вул. Наукова, 29 у м. Львові площею 130,7 кв.м.

З метою вирішення та розгляду поданих відповідачем клопотань, господарським судом було оголошено перерву в судовому засіданні до 07.10.2015р.

В судовому засіданні 07.10.2015р. представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, просив суд позов задоволити повністю.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, вимог попередніх ухвал суду не виконав.

Господарський суд в продовженому судовому засіданні перейшов до розгляду поданих відповідачем в попередньому засіданні клопотань.

Так, заслухавши пояснення присутнього представника позивача, розглянувши дані клопотання, суд дійшов висновку відмовити в їх задоволенні. А виходячи з того, що відповідач не забезпечив явку свого уповноваженого представника та не виконав вимоги ухвал суду, а в силу приписів ст. 69 ГПК України, спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, судом зясовано:

30.05.2001р. між управлінням ресурсів департаменту економічної політики та ресурсів Львівської міської ради (правонаступник управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради (позивачем) та дочірнім підприємством компанія «Галлізинг» товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Лізинг (змінена назва на ТОВ «Галлізинг») (відповідачем) було укладено договір оренди нерухомого майна №Ф-0128.

За умовами вказаного договору позивач передав відповідачу в оренду нежитлові приміщення загальною площею 130,7 м.кв., що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Наукова, 29 для використання за цільовим призначенням для організації виставки. (п. 2 договору). Балансоутримувачем вказаного майна було ЖЕК-11.

Передача обєкта оренди здійснювалась за актом приймання-передачі від 30.05.2001р.

В п. 4.1 договору сторони визначили термін його дії з 30.05.2001р. до 30.05.2006р.

В подальшому, сторонами було неодноразово пролонговано вказаний договір. Відтак останній був продовжений до 30.05.2016р.

Відповідно до п.п. 3,5 договору, розмір орендної плати за обєкт оренди становить 650,27 грн. за перший місяць оренди. За кожен наступний місяць розмір орендної плати підлягає індексації та коригуванню згідно відповідного індексу інфляції. Крім того, на суму орендної плати здійснюється нарахування ПДВ.

Згідно п. 6 договору, орендар сплачує орендну плату не пізніше 10 числа місяця за попередній місяць шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок балансоутримувача (ЖЕК-11).

Як вбачається з матеріалів справи, а також з наданої позивачем довідки №2302-вих-1509, відповідач, здійснюючи користування обєктом оренди за період з 01.06.2011р. по 31.12.2014р., допустив заборгованість по оренді в розмірі 95 463,79 грн.

За умовами п. 5.8 договору, несплата орендної плати протягом трьох місяців з дня закінчення строку платежу є підставою для дострокового розірвання договору оренди.

З огляду на вищенаведені обставини, а також враховуючи, що відповідачем не було здійснено жодного орендного платежу за спірний період користування обєктом, позивач звернувся до господарського суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі в сумі 95 463,79 грн. Крім того, позивач, у звязку з порушенням з боку відповідача умов договору оренди №Ф-0128 від 30.05.2001р. просить в судовому порядку розірвати договір та виселити відповідача із орендованого нежитлового приміщення.

Розглянувши доводи позовних вимог, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. При цьому, суд виходить із наступного:

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Враховуючи те, що спірні правовідносини у даній справі виникли із орендних правовідносин, то при вирішенні спору слід керуватися нормами Цивільного і Господарського кодексів України, а оскільки предметом договору оренди є майно, яке знаходиться у комунальній власності та перебуває на балансі ЖЕК-11, то застосуванню підлягають також і положення Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Згідно положень статті 193 ГК України та статей 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України „Про оренду державного та комунального майна" №2269-XII від 10.04.1992р. орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно ч.1 ст.19 Закону України „Про оренду державного та комунального майна" орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Підставою для звернення позивача до суду стало невиконання відповідачем умов договору в частині сплати орендної плати за період з 01.06.2011р. по 31.12.2014р. за користування обєктом оренди.

Відповідно до п. 6 договору, орендну плату орендар сплачує не пізніше 10 числа місяця за попередній місяць через перерахування коштів на рахунок балансоутримувача.

Згідно п. 15.1 договору орендар зобовязаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату з урахуванням її індексації та ПДВ.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з довідки від 06.07.2015р. №2302-вих-1509 наданої позивачем, відповідач, за період користування обєктом оренди з 01.06.2011р. по 31.12.2014р. не здійснив жодного платежу за оренду, відтак допустив заборгованість в сумі 95 463,79 грн.

Жодних документально підтверджених доказів, які свідчили б, що відповідач належним чином виконував свої зобовязання та здійснював оплату орендних платежів суду не надано. Більше того, відповідач не надав суду жодних доказів та пояснень з приводу заявлених позовних вимог. Доказів, які свідчили б про відповідні дії відповідача спрямовані на виконання своїх зобовязань перед позивачем суду представлено також не було.

З огляду на викладене, суд вважає, що доводи позивача підтверджені належними та допустимими доказами, тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 95 463,79 грн. орендної плати є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Крім того, позивач, крім вимоги про стягнення заборгованості, просить в судовому порядку розірвати укладений з позивачем договір оренди та виселити останнього з орендованого нежитлового приміщення.

Господарський суд, розглянувши вказані вимоги позивача, вивчивши матеріали справи та подані докази дійшов висновку, що в цій частині позовних вимог позов підлягає до задоволення повністю з наступних мотивів:

В силу приписів ч.1ст. 782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користуванню річчю протягом трьох місяців підряд. Аналогічну правову підставу для дострокового розірвання договору сторони передбачили і в п. 7 укладеного договору оренди.

Зокрема, в підтвердження такої підстави для дострокового розірвання договору оренди, позивач надав суду довідку управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради про заборгованість товариства з обмеженою відповідальністю «Галлізинг» від 06.07.2015р. №2302-вих-1509. Із зазначеної довідки вбачається, що відповідач за період з 01.06.2011р. по 31.12.2014р. не здійснив жодного платежу за оренду.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відтак, оскільки судом встановлено, що несплата орендних платежів з боку відповідача мала місце протягом трьох місяців підряд, що є істотним порушенням договору, то вимога позивача про розірвання договору оренди нежитлового приміщення від 30.05.2001р. підлягає до задоволення.

Згідно з ч.1 ст. 785 ЦК України, у разі припинення договору найду наймач зобовязаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Так, згідно п. 15.6 договору оренди сторони погодили, що у разі припинення або розірвання договору, орендар повинен повернути обєкт оренди протягом 15 днів за актом приймання-передачі.

З огляду на наведені вище обставини, а також враховуючи, що вимога позивача про розірвання договору оренди з відповідачем підлягає до задоволення, то відповідно позовна вимога про виселення останнього з орендованих нежитлових приміщень площею 130,7 м.кв. по вул. Наукова, 29 у м. Львові також є такою, що підлягає до задоволення повністю.

В той же час, господарський суд, відмовляючи відповідачу в задоволенні клопотань про зупинення провадження у справі та витребування від позивача доказів виходить з наступного:

Так, представник відповідача, в обгрунтування клопотання про зупинення провадження у даній справі покликається на те, що останній звернувся до господарського суду Львівської області з позовом до Управління комунальної власності департаменту економічної політики львівської міської ради (відповідачем по даній справі) про визнання недійсним договору оренди нежитлових приміщень від 30.05.2001р. №ф-0128, на підставі якого позивач у розглядуваній справі просить суд стягнути заборгованість з відповідача. Однак, доказів порушення провадження за даним позовом відповідач суду не надав, а відтак, в силу приписів ч.1 ст. 79 ГПК України, відсутня підстава для зупинення провадження у справі.

Щодо клопотання відповідача про витребування від позивача доказів державної реєстрації права власності на житлове приміщення по вул. Наукова, 29 у м. Львові площею 130,7 кв.м., то останнє втратило свою актуальність, оскільки в судовому засіданні 07.10.2015р. позивачем по справі було представлено суду такі докази реєстрації спірного майна за позивачем. Зокрема, до матеріалів справи було долучено свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 05.08.2015р., а також витяг з державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05.08.2015р.

З огляду на вищенаведене, а також враховуючи, що позивачем представлено достатньо переконливих доказів в обґрунтування своїх позовних вимог, а відповідачем не надано доказів їх спростування, господарський суд дійшов висновку, що позов управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради підлягає до задоволення повністю.

За умовами ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 43 ,33,34,44,49,69,75,82,84,85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради задоволити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Галлізинг» (79060,м. Львів, вул. Наукова, 29, ) на користь управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради (79008, м. Львів, пл. Галицька, 15, ) 95 463,79грн. заборгованості та 4 345,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Розірвати договір оренди нежитлових приміщень №Ф-0128 від 30.05.2001р. укладений між управлінням ресурсів департаменту економічної політики та ресурсів Львівської міської ради (правонаступник управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради (79008, м. Львів, пл. Галицька, 15, ) та дочірнім підприємством компанія «Галлізинг» товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Лізинг (змінена назва на товариство з обмеженою відповідальністю «Галлізинг») (79060,м. Львів, вул. Наукова, 29, ).

4. Виселити товариство з обмеженою відповідальністю «Галлізинг» (79060,м. Львів, вул. Наукова, 29, ) з нежитлових приміщень загальною площею 130,7 м.кв., що знаходяться по вул. Наукова, 29 у м. Львові.

5. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст.116 та 117 ГПК України.

6. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом

У судовому засіданні 07.10.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 12.10.2015р.

Суддя Юркевич М. В.