ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

12 жовтня 2015 року Справа № 38/284

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддівПолянського А.Г., Кравчука Г.А., Мачульського Г.М. (доповідач),
перевіривши матеріали касаційної скарги Державної виконавчої служби України
за скаргоюКомунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу"
на діїДержавної виконавчої служби України
на постановуДонецького апеляційного господарського суду
від03.08.2015
у справі№ 38/284
Господарського судуЗапорізької області
за позовомПублічного акціонерного товариства "ДТЕК Донецькобленерго"
доКомунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу"
простягнення суми,

В С Т А Н О В И В :

Касаційна скарга Державної виконавчої служби України не може бути прийнята до розгляду з таких підстав.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 111 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, до неї не додано доказів сплати судового збору, проте Державна виконавча служба України просить відстрочити сплату судового збору у зв'язку з неможливістю своєчасного здійснення такої оплати.

Відповідно ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно з п. 3.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" № 7 від 21.02.2013 єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін (абз. 1). Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі (абз 2).

Отже, виходячи з наведених положень закону, суд може відстрочити, розстрочити або звільнити від сплати судового збору при врахуванні майнового стану скаржника, який останній повинен довести суду, надавши відповідні докази в розумінні статті 36 Господарського процесуального кодексу України.

Водночас, звертаючись до суду касаційної інстанції із клопотанням про відстрочення сплати судового збору, скаржник не навів обґрунтованих підстав та не надав відповідних доказів на підтвердження неможливості сплати ним судового збору, наведені ж скаржником обставини не мають характеру виключних, нічим не підтверджені, з огляду на що, клопотання про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст.1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

З урахуванням наведеного, касаційну скаргу належить повернути заявнику.

Виходячи з викладеного, керуючись статтями 86, пунктом 4 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В :

Відмовити Державній виконавчій службі України у клопотанні про відстрочення сплати судового збору, а касаційну скаргу на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 03.08.2015 у справі №38/284 Господарського суду Запорізької області, повернути особі, що її подала.

Головуючий суддя А.Г. Полянський

Судді Г.А. Кравчук

Г.М. Мачульський