ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"28" вересня 2015 р.Справа № 924/1404/15

Господарський суд Хмельницької області у складі:

суддя Виноградова В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Агростем", с. Щеніїв Черняхівського району Житомирської області

до фізичної-особи підприємця ОСОБА_1, смт. Теофіполь Хмельницької області

про стягнення 25000,00 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 - за довіреністю №366 від 21.08.2014 р.

від відповідача: не з'явився

Відповідно до ст. 85 ГПК України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

встановив: товариство з обмеженою відповідальністю "Агростем" звернулось до суду з позовною заявою до фізичної-особи підприємця ОСОБА_1, в якій просить стягнути з останнього 28034,73 грн., з яких 25000,00 грн. основного боргу (попередньої оплати) за договором на виконання сільськогосподарських робіт №15/08/13 від 15.10.2013 р., 2701,93 грн. інфляційних втрат, 332,80 грн. 3% річних, та розірвати договір на виконання сільськогосподарських робіт №15/08/13 від 15.10.2013 р. у зв'язку з істотним порушенням договору відповідачем.

Позовні вимоги мотивує невиконанням відповідачем договірних зобов'язань з виконання сільськогосподарських робіт та посилається на ст. ст. 8, 13 Конституції України, ст. ст. 509, 525, 526, 530, 611, 625, 651, 653, 693 ЦК України, ст. 193 ГК України.

Позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог (від 25.09.2015 р.), в якій просить стягнути з відповідача 25000,00 грн. основного боргу (попередньої оплати).

Оскільки подана заява відповідає вимогам ст. 22 ГПК України, вони приймається судом.

Крім того, позивачем подано заяву про відмову від позовної вимоги про розірвання договору №15/08/13 від 15.10.2013 р.

Відповідач повноважного представника в судове засідання не направив, письмового відзиву на позов з документальним обґрунтуванням не надав, про причини неявки та неподання доказів не повідомив, своїм процесуальним правом не скористався, хоча був належним чином повідомлений про судовий розгляд справи. Ухвали суду направлялись на адресу відповідача, зазначену в позовній заяві та витязі з ЄДРЮО та ФОП. Ухвали суду від 27.08.2015 р., 14.09.2014 р. повернуті на адресу суду із відмітками відділення поштового зв'язку - "за закінченням терміну зберігання". При цьому судом враховуються положення ст. 64 ГПК України, п. 3.9.1 постанови Пленуму ВГСУ №18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

Як убачається з поданого позивачем в матеріали справи договору № 15/08/13 від 15.10.2013р., позивач як замовник доручає, а фізична особа - підприємець ОСОБА_1 як виконавець приймає на себе зобов'язання виконати відповідно до умов даного договору сільськогосподарські роботи зі збирання врожаю соняшника на полях замовника (п.1.1 договору).

Згідно з п. 1.2 договору замовник зобов'язується прийняти виконані сільськогосподарські роботи та оплатити їх вартість в порядку та строки, визначені цим договором.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що виконавець забезпечує виконання сільськогосподарських робіт, передбачених цим договором, в термін з 18.10.2013 р.

Місце виконання робіт: орендовані земельні ділянки на території Житомирської області Черняхівського, Коростишевського та Малинського району. Конкретні границі земельних ділянок, на яких повинні бути виконані сільськогосподарські роботи, доводяться замовником виконавцю в процесі виконання останнім своїх зобов'язань за цим договором (п. 2.2 договору).

Виконавець забезпечує виконання робіт, передбачених договором, із використанням наступних комплексів власної сільськогосподарської техніки та агрегатів: комбайн зернозбиральний CLAAS LEXION 480 в кількості 1 одиниця (п. 2.4 договору).

Згідно з п. 2.9 договору терміни виконання робіт, що зазначені в договорі, можуть бути зміненими лише за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до даного договору. Однією з підстав перегляду строків виконання сільськогосподарських робіт є настання несприятливих погодних умов, що перешкоджають проведенню сільськогосподарських робіт.

Як передбачено п. 3.1 договору, вартість робіт визначається, виходячи з фактичних обсягів робіт та розцінки: збирання соняшника - 250,00 грн. без ПДВ і сплачується замовником виконавцю шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця, зазначений в даному договорі.

Загальна вартість сільськогосподарських робіт, фактично виконаних виконавцем за цим договором, фіксується сторонами в акті прийомки-передачі виконаних робіт (п. 3.2 договору).

Відповідно до п. 3.3 договору замовник здійснює попередню оплату в розмірі 25000,00 грн. без ПДВ протягом 5 банківських днів з моменту прибуття сільськогосподарської техніки на територію замовника.

Пункт 3.5 договору встановлює, що з моменту підписання договору розцінка за виконані роботи зміні не підлягає.

Прийомка-передача виконаних робіт здійснюється шляхом підписання сторонами актів прийомки-передачі виконаних робіт, що надаються виконавцем замовнику один раз в 5 днів (п. 4.1 договору).

Згідно з п. 4.9 договору замовник зобов'язаний підписати акт прийомки-передачі виконаних робіт протягом 3 банківських днів з моменту надання його виконавцем або в цей же термін направити виконавцю мотивовану відмову від підписання акту.

У п. 5.1 договору сторони погодили, що виконавець зобов'язаний, зокрема, виконати сільськогосподарські роботи якісно і в узгоджений даним договором термін, а також у відповідності з діючими в Україні нормами та відповідно до умов даного договору; разом з представником замовника здійснювати облік та щоденну документальну фіксацію фактично виконаних сільськогосподарських робіт; повідомляти замовника про готові для приймання обсяги робіт. При цьому виконавець має право одержувати оплату за виконані обсяги робіт в розмірах і у терміни, передбачені цим договором; не приступати до виконання робіт до отримання передплати, якщо остання передбачена умовами даного договору (п. 5.2 договору).

Натомість замовник відповідно до п. 5.3 договору зобов'язаний, з-поміж іншого, не пізніше 5 календарних днів після отримання від виконавця повідомлення про завершення виконання робіт направити комісію для приймання виконаних робіт; вчасно підписати акт прийомки-передачі виконаних робіт відповідно до умов договору; вчасно оплатити вартість виконаних робіт на основі рахунків виконавця відповідно до умов даного договору.

Пунктом 5.4 договору передбачено, що замовник має право, зокрема, в односторонньому порядку розірвати договір та вимагати повернення передплати у випадках, якщо виконавець не приступає до робіт в термін, встановлений даним договором.

Відповідно до п. 6.1 договору у разі порушення з боку виконавця термінів виконання сільськогосподарських робіт, за умови відсутності в цьому перешкод з боку замовника, виконавець сплачує замовникові неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ (що діяла у період, за який вона нараховується) від загальної вартості робіт за кожен прострочений день виконання робіт.

Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками (у разі їх наявності) сторін і діє до повного виконання ними своїх зобов'язань (п. 9.1 договору). Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору. Зміни у цей договір можуть бути внесені тільки за домовленістю сторін, яка оформляється додатковою угодою до цього договору (п. п. 9.2, 9.3 договору).

Пункт 9.4 договору передбачає, що якщо інше прямо не передбачено цим договором або чинним в Україні законодавством, цей договір може бути розірваний тільки за домовленістю сторін, яка оформлюється додатковою угодою до цього договору.

22.10.2013 р. позивач платіжним дорученням № 155 перерахував відповідачу 25000,00 грн. попередньої оплати за послуги по збиранню урожаю згідно з договором №15/08/13 від 15.10.2013 р., які згідно з відповідною відміткою проведені банком 23.10.2013 р.

16.09.2014 р. позивач надіслав на адресу відповідача вимогу (№404 від 15.09.2014 р.) про повернення в семиденний строк від дня отримання вимоги здійснити повернення безпідставно отриманих відповідачем коштів в загальній сумі 25000,00 грн. з обов'язковим нарахуванням процентів (ст. 536 ЦКУ) за весь період користування коштами.

У зв'язку з невиконанням відповідачем передбачених договором №15/08/13 від 15.10.2013 р. сільськогосподарських робіт позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 25000,00 грн. попередньої оплати (враховуючи заяву про зменшення позовних від 25.09.2015 р.) та розірвання договору на виконання сільськогосподарських робіт №15/08/13 від 15.10.2013 р.

Позивачем подано письмову заяву від 28.09.2015р. про відмову від позовних вимог щодо розірвання договору на виконання сільськогосподарських робіт №15/08/13 від 15.10.2013 р.

Положеннями ст. ст. 22, 78 ГПК України передбачено право позивача до прийняття рішення по справі відмовитись від позову, адресувавши суду відповідну письмову заяву.

Оскільки подана заява не суперечить вимогам чинного законодавства, вона приймається судом.

Відповідно до п. 4 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

За таких обставин, провадження у справі щодо позовних вимог про розірвання договору на виконання сільськогосподарських робіт №15/08/13 від 15.10.2013 р. необхідно припинити відповідно до п. 4 ст. 80 ГПК України.

Щодо позовних вимог про стягнення 25000,00 грн. попередньої оплати суд, аналізуючи подані докази, оцінюючи їх у сукупності, до уваги бере таке.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод (правочинів), передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Стаття 202 ЦК встановлює, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку (ст. 207 ЦК України).

В статті 181 ГК України зазначено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також, шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

З положень ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Нормами ст. 627 ЦК України встановлено свободу договору, тобто, відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як убачається з матеріалів справи, між сторонами виникли правовідносини із договору на виконання сільськогосподарських робіт від 15.10.2013р.

Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

У ч. 1 ст. 854 ЦК України зазначено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Умовами договору сторони погодили здійснення позивачем попередньої оплати товару в розмірі 25000,00 грн. (п. 3.3. договору). Відповідно до платіжного доручення №155 від 22.10.2013р. позивач перерахував відповідачу 25000 грн. із призначенням платежу "попередня оплата за послуги по збиранню урожаю згідно договору № 15/08/13 від 15.08.2013р.". Доказів про виконання відповідачем умов договору щодо збирання врожаю соняшника суду не подано. В зв'язку з невиконанням умов договору позивач звернувся до відповідача з вимогою від 15.09.2014р. повернути 25000,00 грн., сплачених як попередня оплата.

Згідно зі ст. 193 ГК України та ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускається.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає як порушення зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Як убачається з матеріалів справи, відповідач роботи по збиранню врожаю соняшника не виконав, кошти в сумі 25000,00 грн. позивачу не повернув.

Застосовуючи аналогію закону, суд бере до уваги положення ст. 693 ЦК України, якими передбачено здійснення попередньої оплати товару. Зокрема, якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати (правова позиція, викладена в постанові ВГСУ від 04.05.2006р. у справі № 44/363).

З огляду на вищезазначене, суд доходить висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 25000,00 грн. підлягають задоволенню. Доказів, які б спростовували позовні вимоги, суду не подано.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Статтею 32 ГПК України передбачено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. При цьому, керуючись ст. 34 ГПК, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи (принцип належності доказів). Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (принцип допустимості доказів).

Відповідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 13, 33, 49, п. 4 ч. 1 ст. 80, ст. ст. 82, 85, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмову позивача від позову в частині розірвання договору на виконання сільськогосподарських робіт №15/08/13 від 15.10.2013 р. прийняти.

Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Агростем", с. Щеніїв Черняхівського району Житомирської області до фізичної-особи підприємця ОСОБА_1, смт. Теофіполь Хмельницької області про стягнення 25000,00 грн. та розірвання договору на виконання сільськогосподарських робіт №15/08/13 від 15.10.2013 р. задовольнити частково.

Стягнути з фізичної-особи підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1 (код НОМЕР_1) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Агростем", Житомирська область, Черняхівський район, с. Щеніїв, вул. Поліщука, 3 (код 37376945) 25000,00 грн. (двадцять п'ять тисяч гривень 00 коп.), 1827,00 грн. (одну тисячу вісімсот двадцять сім гривень 00 коп.) витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

Провадження у справі в частині розірвання договору на виконання сільськогосподарських робіт №15/08/13 від 15.10.2013 р. припинити.

Повне рішення складено 01.10.2015 р.

Суддя В.В. Виноградова

Віддрук. 4 прим.: 1- до справи; 2,3 - позивачу (12344, Житомирська область, Черняхівський р-н, с. Щерніїв, вул. Поліщука 3; 12301, Житомирська область, смт. Черняхів, ОСОБА_3 5); 4 - відповідачу (30600, АДРЕСА_2)