ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2015р. Справа№ 914/2321/15

За позовом: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Ерідон Тех, с. Петропавлівська Борщагівка, Києво-Святошинський район, Київська область

до відповідача: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Верболіз, с.Володимирці, Жидачівський район, Львівська область

про зобовязання до виконання умов договору та стягнення 28416,69 грн.

Суддя Н.Мороз

При секретарі М. Потикевич

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2

Від відповідача: ОСОБА_3 директор

Суть спору:

Позовну заяву подано ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Ерідон Тех, с. Петропавлівська Борщагівка, Києво-Святошинський район, Київська область до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Верболіз, с.Володимирці, Жидачівський район, Львівська область про зобовязання до виконання умов договору та стягнення 28416,69 грн.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 16.07.2015р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні на 04.08.2015р.

Для всебічного, повного та обєктивного вирішення спору, зясування всіх обставин справи, 04.08.2015р. розгляд справи відкладався з підстав, викладених у відповідній ухвалі суду.

Ухвалою суду від 20.08.2015р. продовжено строк вирішення спору на 15 днів та відкладено розгляд справи.

В судове засідання 01.10.2015р. представник позивача з"явився, заявою про зменшення позовних вимог від 25.09.2015р. вих. №234, яка надійшла на адресу господарського суду 28.09.2015р. вх. №4360/15, просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за надані послуги в розмірі 25275, 60 грн. Крім того, 28.09.2015р. на адресу господарського суду надійшли письмові пояснення по справі. Клопотанням від 01.10.2015р. вх. 41935/15 позивач просить суд вирішити спір за наявними матеріалами. Позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві та письмових поясненнях. Зазначив, що позивачем надавались послуги на основі усного погодження замовлень, а відповідачем оплачувались надані послуги згідно виставлених рахунків. На підставі виставленого рахунку №2399 від 24.02.2015р. на суму 48818,00 грн., який оновлено рахунком №4997 від 08.04.2015р. на суму 48618,00 грн., позивачем частково оплачено надані послуги на загальну суму 23342, 40 грн. Внаслідок неналежного виконання зобовязання за договором №05/02-15Ж про надання послуг з ремонту сільськогосподарської техніки від 05.02.2015р., у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за надані послуги (виконані роботи) в розмірі 25275,60 грн. Позов просить задоволити відповідно до заяви про зменшення позовних вимог.

Представник відповідача в судове засідання 01.10.2015р. зявився, подав письмові пояснення, згідно яких зазначив, що відповідачем були частково оплачені рахунки по запчастинах, які є незалежними від договору по виконанню робіт №05/02-15Ж від 05.02.2015р. В задоволенні позовних вимог просить відмовити з підстав, наведених у запереченні на позовну заяву та додаткових поясненнях. Зокрема, посилається на відсутність належним чином оформлених та підписаних у відповідності до умов договору письмово узгоджених наряд-замовлень, зобовязання по складанні яких лежить на позивачеві. Вважає, що навіть якщо була надана послуга (виконана робота), вона не може бути нарахована, якщо не існує двостороннього підписаного наряд-замовлення. Посилається на відсутність погодженої вартості наданих послуг, відтак, вважає, що правові підстави для стягнення заборгованості у звязку з відсутністю наряд-замовлень за укладеним договором є необґрунтованими. В своїх запереченнях зазначив, що зі сторони відповідача були оплачені всі добровільно акцептовані вимоги, а необґрунтовані договором і невиправдані вимоги не створюють для відповідача зобовязань по оплаті, а відповідно заборгованість відповідача перед позивачем відсутня.

Розглянувши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, створивши у відповідності до ч. 3 ст. 4-3 ГПК України сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, суд встановив.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона зобовязана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Однією з підстав виникнення зобовязань, згідно ст.11 ЦК України, зокрема є договори та інші правочини.

05.02.2015р. між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Ерідон Тех» (позивач, за договором - виконавець) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Верболіз» (відповідач, за договором - замовник) укладено договір № 05/02-15Ж про надання послуг з ремонту сільськогосподарської техніки.

Відповідно до умов п.1.1 договору, замовник доручає, а виконавець бере на себе зобовязання надати комплекс послуг з ремонту сільськогосподарського трактора Claas 936RZ, випуску 2005 року, №Н4532ЕА4531129, наробіток трактора 8000мот/год., а замовник зобовязується прийняти надані послуги (виконані роботи) і оплатити їх на умовах договору.

У відповідності до п.2.3. договору, приймання техніки в ремонт здійснюється виконавцем за попереднього оформлення наряд замовлення. Надання послуг (виконання робіт) розпочинається не раніше оплати замовником вартості запасних частин та витратних матеріалів у відповідності до п.3.2. договору. Перелік робіт та (або) послуг, строки їх надання (виконання), перелік запасних частин та матеріалів, що підлягають заміні (застосуванню), вартість робіт та (або) послуг, з урахуванням вартості запчастин і витратних матеріалів, зазначаються у відповідному наряд-замовленні, який погоджується уповноваженим представником замовника шляхом підписання. Наряд-замовлення є невідємною частиною договору та підставою для складання рахунків фактур.

Відповідно до п.2.5. договору, якщо при виконанні відповідного наряд-замовлення виникла необхідність в проведенні додаткових робіт чи наданні додаткових послуг, виконавець наділений правом припинити їх надання до моменту погодження з замовником наступного наряд-замовлення.

Згідно п. 3.1 договору, загальна вартість послуг (виконаних робіт) за цим договором визначається за підсумком наряд-замовлень до нього, підписаних уповноваженими представниками сторін протягом терміну дії даного договору.

Пунктом 3.2 договору сторонами визначено, що замовник здійснює оплату вартості запасних частин та витратних матеріалів, в повному обсязі, на підставі виставленого виконавцем рахунку, до початку надання послуг (виконання робіт) шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця в строк до 3 (трьох) банківських днів з моменту підписання уповноваженими представниками сторін відповідного наряд замовлення. Замовник здійснює кінцевий розрахунок за надані послуги (виконані роботи) на підставі виставленого виконавцем рахунку, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця в строк до 2 (двох) банківських днів з моменту підписання уповноваженими представниками сторін акту виконаних робіт (наданих послуг) (п.3.3 договору).

Як вбачається з матеріалів справи, актом прийому передачі від 13.02.2014р. повнокомплектної техніки в ремонт, підписаним повноважними представниками сторін підтверджується передача позивачу ТОВ «Ерідон Тех» двигуна трактора Атлес 936Р3 для ремонту.

24.02.2015р. позивачем виставлено рахунок на оплату №2399 на суму 49818,00 грн. 27.03.2015р. відповідачем частково оплачено за запасні частини та надані послуги (виконані роботи) на суму 14640,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 27.03.2015р. №508 в графі призначення платежу зазначено: «рахунок №2399 від 24.02.2015р.; 9600,00 грн. за капітальний ремонт двигуна атлес 936; 2600,00 грн. транспортні послуги»; 31.03.2015р. відповідачем оплачено надані послуги на суму 8702,40 грн., що підтверджується платіжним дорученням №512 від 31.03.2015р. в графі призначення платежу зазначено: «рахунок №2399 від 24.02.2015р.; 5092, 00 грн. ремонт турбокомпресора; 1460,00 грн. ремонт повітряного компресора; 700,00 грн. витратні матеріали».

При цьому, 08.04.2015р. позивачем на електронну адресу відповідача - скеровано лист повідомлення та оновлений рахунок по ремонту двигуна №4997 від 08.04.2015р. на загальну суму 48618,00 грн. Відповідача повідомлено про те, що позиція 20 (проведення дефектовки) в рахунку №2399 від 24.02.2015р. була видалена, щодо позиції 9 даного рахунку (328,00 грн.) видалити неможливо. Як зазначено у вищевказаному електронному листі, відповідачем оплачено 23342,40 грн. згідно виставленого рахунку №2399 від 24.02.2015р. Згідно оновленого рахунку №4997 від 08.04.2015р. на суму 48816,00 грн. враховуючи проведені часткові проплати, залишок заборгованості становить 25275,60 грн.

Крім того, листом від 22.04.2015р. №184, позивач звернувся до відповідача з вимогою про проведення оплати згідно рахунку №3818 від 19.03.2015р. в сумі 18856,48 грн. за запасні частини та рахунку №2399 від 24.02.2015р. в сумі 25 275,60 грн. за виконані роботи.

Згідно листа відповіді від 23.04.2015р. відповідач посилається на необґрунтованість вимоги про оплату згідно рахунку №2399 від 24.02.2015р. в порушення умов договору.

На підставі п.3.3 договору, 24.04.2015р. позивачем виставлено кінцевий рахунок на оплату №6076 згідно договору №05/02-15 Ж від 05.02.2015р. на суму 25275,60 грн. Однак, відповідач надані послуги (виконані роботи) згідно виставленого рахунку №6076 від 24.04.2015р. не оплатив.

У звязку з неналежним виконанням взятих на себе зобовязань позивач просить стягнути з відповідача ТзОВ «Верболіз» 25275,60 грн. заборгованості за надані послуги згідно договору №05/02-15 Ж від 05.02.2015р., відповідно до заяви про зменшення позовних вимог від 25.09.2015р.

Відповідно до ч.1. ст. 11 ЦК України, цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (ч.2 ст. 11 ЦК України).

Згідно ч.1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 205 ЦК України передбачені форми правочину, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч.2. ст. 206 ЦК України, юридичній особі, що сплатила за товари та послуги на підставі усного правочину з другою стороною, видається документ, що підтверджує підставу сплати та суму одержаних грошових коштів. Правочини на виконання договору, укладеного в письмовій формі, можуть за домовленістю сторін вчинятися усно, якщо це не суперечить договору або закону (ч.3. ст. 206 ЦК України).

Враховуючи наведені законодавчі норми, суд приходить до висновку, що позивачем надавались послуги на виконання умов договору №05/02-15 Ж від 05.02.2015р. про надання послуг з ремонту сільськогосподарської техніки шляхом усного погодження наряд замовлень. Тобто, сторонами прийнята та погоджена форма надання послуг на основі усного погодження наряд замовлень та проведення розрахунків на основі виставлення рахунків на оплату. Здійснення часткової оплати рахунку №2399 від 24.02.2015р., який згодом оновлено на рахунок №4997 від 08.04.2015р., що підтверджується платіжним дорученням від 27.03.2015р. №508 та платіжним дорученням від 31.03.2015р. №512, вказує на погодження відповідача із наданими послугами згідно договору №05/02-15 Ж від 05.02.2015р. та із сумою, вказаною в рахунку. При цьому, з вимогою про повернення частково оплачених коштів згідно рахунку №2399 від 24.02.2015р. відповідач не звертався. Крім того, суд зазначає, що факт надання позивачем послуг згідно договору №05/02-15 Ж від 05.02.2015р. відповідачем не заперечувався, претензій щодо якості робіт та наданих послуг відповідач не предявляв.

Відтак, твердження відповідача про відсутність зобовязання щодо оплати за надані послуги у звязку з відсутністю письмово погодженого наряд-замовлення спростовується наявними в матеріалах справи доказами оплати згідно виставленого рахунку №2399 від 24.02.2015р. на підставі договору 05/02-15 Ж від 05.02.2015р., які вказують на погодження відповідача з наданими послугами.

Суд звертає увагу, що згідно акту прийому-передачі повнокомплектної техніки з ремонту, підписаного повноважними представниками сторін від 14.08.2015р. (після подачі позову до суду) та акту про встановлені запчастини на двигун та повернення всіх старих (замінених) запасних частин, підтверджується приймання передача повнокомплектної техніки двигуна BF6M10BF заводський номер 01013038, рік випуску 2005, 8012м/г після ремонту та повернення всіх старих (замінених) частин відповідачу ТОВ «Верболіз».

Таким чином, матеріалами справи підтверджується неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобовязань, часткова оплата за надані послуги свідчить про визнання відповідачем наданих послуг згідно договору №05/02-15 Ж від 05.02.2015р. та створює обовязок щодо оплати за надані послуги у відповідності до норм законодавства та принципів виконання зобовязань. Відтак, вимога позивача про стягнення з відповідача 25275,60 грн. заборгованості за надані послуги є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

За своєю правовою природою укладений між сторонами у справі договір №05/02-15 Ж від 05.02.2015р. про надання послуг з ремонту сільськогосподарської техніки є договором про надання послуг.

В силу ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч.1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.526 ЦК України та ст.193 ГК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином згідно умов договору та актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України, ч.7 ст.193 Господарського кодексу України).

Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У відповідності до приписів ст. 599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно вимог ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобовязання (ст. 617 ЦК України).

Згідно ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статей 33, 38 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 4-3 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

За таких обставин, дослідивши та проаналізувавши подані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що матеріалами справи підтверджено неналежне виконання відповідачем своїх зобовязань, відповідачем не спростовано доводів позовної заяви, не надано суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені в ході судових засідань, а відтак, позовні вимоги підлягають до задоволення повністю відповідно до заяви про зменшення позовних вимог.

Відповідно до п. 4.7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. № 7 „Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України частиною другою статті 49 ГПК передбачено, що в разі коли спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Зазначена норма виступає процесуальною санкцією, яка застосовується господарським судом незалежно від того, чи заявлялося відповідне клопотання заінтересованою стороною.

У такому застосуванні суду слід виходити з широкого розуміння даної норми, маючи на увазі, що передбачені нею наслідки можуть наставати і в разі неправомірної бездіяльності винної особи, яка не вжила заходів до поновлення порушених нею прав і законних інтересів іншої особи (зокрема, ухилялася від задоволення її заснованих на законі вимог), що змусило останню звернутися за судовим захистом. Так, якщо зменшення позивачем розміру позовних вимог пов'язане з частковим визнанням та задоволенням позову відповідачем після подання позову, то судовий збір у відповідній частині покладається на відповідача. Або у разі коли в позові відмовлено, але з обставин справи вбачається, що спір доведено до судового розгляду внаслідок ухилення відповідача від розгляду претензії позивача, якщо вона пред'являлася (статті 6 - 8 ГПК), то судовий збір також покладається на відповідача.

З огляду на те, що спір виник з вини відповідача, судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються на останнього.

Керуючись ст.ст. 11, 202, 205, 206, 509, 526, 530, 599, 625, 901, 903 ЦК України, ст. 193 ГК України, ст.ст. 43, 32, 33, 43, 49, 82, 84, 85, 116, 117 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Верболіз», Львівська область, Жидачівський район, с. Володимирці, вул.Шкільна, буд.1А () на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Ерідон Тех», Київська область, Києво-Святошинський район, с.Петропавлівська Борщагівка, вул. Кришталева, буд. 5 () 25275,60 грн. заборгованості за надані послуги та 1827,00 грн. судового збору.

3. Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

Рішення складено 06.10.2015р.

Суддя Мороз Н.В.