УХВАЛА

01.10.2015Справа № 910/11564/15

За позовом Малого приватного підприємства «Джо»

До Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»

Про зобов'язання вчинити дії

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін

від позивача Бутрик О. В. - по дов. № б/н від 06.06.2015

від відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Малого приватного підприємства «Джо» про зобов'язання Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» виконати платіжне доручення №18 від 18.05.2015, яке подано Малим приватним підприємством «Джо» та перерахувати грошові кошти в розмірі 3 208 378 грн. з рахунку №4601, платник МПП «Джо», код 22793952, банк платника АТ «Банк "Фінанси та Кредит», код банку 300131 на рахунок №631, одержувач МПП «Джо», код 22793952, Банк одержувача Ф-я АТ «Укрексімбанк», Черкаси, код банку 354789.

Рішенням Господарського суду міста Києва № 910/11564/15 від 09.06.2015 позов задоволено повністю та зобов'язано Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» виконати платіжне доручення №18 від 18.05.2015, подане Малим приватним підприємством «Джо» та перерахувати грошові кошти в сумі 3 208 378,00 грн. з рахунку №4601, платник МПП «Джо», код 22793952, Банк платника АТ Банк «Фінанси та Кредит», код банку 300131, на рахунок №631, одержувач МПП «Джо», код 22793952, Банк одержувача Ф-я АТ «Укрексімбанк», Черкаси, код банку 354789.

30.06.2015, в зв'язку з набранням рішенням законної сили Господарським судом міста Києва у справі № 910/11564/15 видано відповідний наказ.

21.09.2015 позивач звернувся до господарського суду із заявою № 1609-1 від 16.09.2015 про зміну способу виконання рішення Господарського суду міста Києва від 09.06.2015 у справі № 910/11564/15 та стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в розмірі 3 208 378,00 грн.

За результатами автоматизованого розподілу від 21.09.2015 заяву передано на розгляд судді Сіваковій В.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/11564/15 від 24.09.2015 розгляд заяви призначено на 01.10.2015.

Позивач в судовому засіданні 01.10.2015 вимоги заяви підтримав повністю.

Відповідач в судове засідання 01.10.2015 не з'явився.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Отже, господарський суд на підставі даної норми наділений правом за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови змінити спосіб та порядок їх виконання.

В п. 7.1.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» зазначено, що під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості.

Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Відповідно до п. 7.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Суд відзначає, що особа, яка подала заяву про зміну способу і порядку виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі, тобто тягар доказування покладається саме на особу, яка подала заяву про зміну способу виконання рішення. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до статей 32, 33 Господарського процесуального кодексу України.

Так, за змістом статті 32 Господарського процесуального кодексу України, наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору встановлюються на підставі доказів - фактичних даних.

Обов'язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Докази, у відповідності зі статтею 34 Господарського процесуального кодексу України, повинні відповідати, зокрема, вимогам належності та допустимості.

Позивачем не зазначено жодної обставини в обґрунтування підстав зміни способу вказано та не подано жодного доказу в підтвердження неможливості виконання рішення у встановлений спосіб.

Разом з цим, судом встановлено, що постановою Національного Банку України № 612 від 17.09.2015 ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» віднесено до категорії неплатоспроможних банків.

17.09.2015 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 171 щодо запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію у відповідача. Тимчасову адміністрацію в банку запроваджено строком на 3 місяці з 18.09.2015 по 17.12.2015.

Зазначена інформація відображена на офіційному сайті Фонду (http://www.fg.gov.ua) та у розумінні статті 35 Господарського процесуального кодексу України є загальновідомою і не потребує доказуванню.

Відповідно до частини 1 статті 1074 Цивільного кодексу України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Відтак, випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі.

Таким є Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», яким врегульована процедура виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Пунктом 16 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що тимчасова адміністрація це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду.

Разом із цим, названий Закон не дає визначення поняття «кредитор банку». Визначення терміну «кредитор банку» міститься у статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», та під яким розуміється - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Згідно з ч. 2 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на період тимчасової адміністрації усі структурні підрозділи, органи та посадові особи банку підпорядковуються у своїй діяльності уповноваженій особі Фонду і діють у визначених нею межах та порядку.

Відповідно до ч. 5 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, зокрема щодо майнових зобов'язань, які здійснюються виключно у межах процедури ліквідації банку.

Таким чином, оскільки у спірних правовідносинах позивач виступає кредитором за вимогою щодо повернення суми коштів за договором на розрахунково-касове обслуговування № 49 від 10.10.2008, а на даний час у банку запроваджено тимчасову адміністрацію, то такі дії банку обмежуються положеннями п. 1 ч. 5 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

На підставі викладеного господарський суд приходить до висновку, що вищевказаним Законом передбачений певний (спеціальний) порядок погашення вимог кредиторів, тому задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку в період тимчасової адміністрації банку не може бути проведений, оскільки це фактично порушує визначену спеціальним законом процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення в ньому тимчасової адміністрації.

Відтак, із огляду на викладене, враховуючи, що на даний час в банку запроваджено тимчасову адміністрацію, підстави для зміни способу виконання рішення суду шляхом стягнення з відповідача суми коштів, що знаходяться на його рахунку у розмірі 3 208 378 грн. у суду відсутні, у зв'язку з чим заява Малого приватного підприємства «Джо» задоволенню не підлягає повністю.

Керуючись ст. ст. 86, 121 ГПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Малого приватного підприємства «Джо» про зміну способу виконання рішення Господарського суду міста Києва від 09.06.2015 у справі № 910/11564/15 відмовити повністю.

СуддяВ.В.Сівакова