УХВАЛА

про повернення позовної заяви

02.10.2015Справа № 910/25694/15

Суддя Гумега О.В., розглянувши

позовну заяву Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Збруч"

про стягнення 24136,62 грн.

ВСТАНОВИВ:

Вивчивши подані матеріали, суд дійшов висновку, що позовна заява № 2648/юр від 23.09.2015 (вх. № 25694/15 від 29.09.2015) і додані до неї документи підлягають поверненню позивачеві з таких підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної суми.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 54 ГПК України передбачено, що позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 57 ГПУ України визначено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують обставини, на яких грунтуються позовні вимоги.

Позивач - Комунальне підприємство "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району", звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Збруч", про стягнення з останнього заборгованості за комунальні послуги на підставі договору № 184 про нарахування та збір платежів з власників (орендарів) за спожиті комунальні послуги на користь їх виробників від 01.07.2008 (далі - Договір).

В абз. 2 стор. 2 позовній заяві зазначено, що "У період із квітня 2007 р. по жовтень 2010 р. облік, нарахування та збір платежів від власників (орендарів) нежитлових приміщень від імені КП УЖГ здійснювали КП "ЖЕКи", що діяли на підставі договорів доручення".

В абз. 3 стор. 2 позовної заяви стверджується, що "Між Позивачем, в особі директора КП ЖЕК "Татарка" Шевченківської районної у м. Києві ради та Відповідачем укладений договір про нарахування та збір платежів з власників (орендарів) за спожиті комунальні послуги на користь їх виробників № 184 від 01.07.2008".

Водночас, вищенаведені твердження щодо укладення Договору саме позивачем, в особі директора КП ЖЕК "Татарка" Шевченківської районної у м. Києві ради, не підтверджуються з огляду на додані до позовної заяви документи.

Так, з копії доданого до позовної заяви Договору вбачається, що цей договір укладений між Комунальним підприємством "Житлово-експлуатаційна контора "ТАТАРКА" Шевченківської районної у м. Києві ради (сторона-1) в особі директора Лапади Володимира Андрійовича, що діє на підставі Статуту та довіреності № 26/вих від 17.04.2007, та ТОВ "Збруч" (сторона-2). Також, стороною-1 Договору в "реквізитах" визначено саме КП "ЖЕК "ТАТАРКА", а не позивача.

Проте, позовна заява не містить викладу обставин з цього приводу, відповідні докази також не зазначені. До того ж, Статут та довіреність № 26/вих від 17.04.2007, на які наявні посилання у Договорі, - до позовної заяви не додані. Суд також взяв до уваги, що лише загальне зазначенння позивачем про те, що облік, нарахування та збір платежів від власників (орендарів) нежитлових приміщень від імені КП УЖГ здійснювали КП "ЖЕКи" на підставі договорів доручення, без посилань при цьому на конкретний договір між позивачем та КП "ЖЕК "ТАТАРКА" (або інший правочин між ними), фактично не може підтверджувати належність особи позивача у зобов'язаннях, які виникли між сторонами на підставі № 184 про нарахування та збір платежів з власників (орендарів) за спожиті комунальні послуги на користь їх виробників від 01.07.2008.

Крім того, у позовній заяві стверджується, що "Відповідач користується приміщенням загальною площею 22, 8 кв.м за адресою: м. Київ, вул. Лук'янівська, 63 на підставі Свідоцтва про право власності від 10.12.2004 р. та споживає комунальні послуги".

Водночас, з копії додного до позовної заяви Договору купівлі-продажу від 22.07.2005 вбачається, що наведене приміщення було продане Товариством з обмеженою відповідальністю "Збруч" (відповідачем) фізичній особі - ОСОБА_2.

При цьому у позовній заяві не зазначено жодних доказів на підтвердження того, що саме відповідач був власником (орендарем) приміщенням загальною площею 22, 8 кв.м за адресою: м. Київ, вул. Лук'янівська, 63 в період з дати укладення Договору по 10.10.2014 та саме відповідач отримував комунальні послуги за вказаною адресою в період з дати укладення Договору по 10.10.2014.

За таких обставин, у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, не зазначено доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, що є підставою для повернення позову без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому суд взяв до уваги правову позицію, викладену в абз. 5 п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", згідно якої підставою для повернення позовної заяви є відстуність викладу обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, незазначення доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини.

Таким чином, позовна заява № 2648 від 23.09.2015 не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Крім того, при можливому повторному зверненні до господарського суду слід також врахувати і таке.

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України "Про судовий збір" (в редакції Закону України від 22.05.2015 № 484-VIII) суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Наразі платіжне доручення № 234 від 27.08.2015, не містить інформації про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути позивачеві без розгляду.

Суддя О.В.Гумега