РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2015Справа №910/19709/15

За позовомПублічного акціонерного товариства "Київенерго"
доКомунального підприємства "Печерськсервіс"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні
відповідачаФізична особа-підприємець ОСОБА_1
простягнення 5823,47 грн.
Суддя Грєхова О.А.

Представники сторін:

від позивача: Кучкова Ю.В. - представник за довіреністю;

від відповідача: Рижкова Л.Є. - представник за довіреністю;

від третьої особи: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ :

Публічним акціонерним товариством "Київенерго" заявлено позов до Комунального підприємства "Печерськсервіс" про стягнення 5823,47 грн. нарахувань за самовільно спожиту електроенергію.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 31.07.2014 уповноваженими представниками ПАТ "Київенерго" зафіксовано порушення ПКЕЕ КП "Печерськсервіс" статей 26, 27 Закону України «Про електроенергетику», а саме - самовільне підключення торгівельної палатки за адресою: АДРЕСА_1, з метою без облікового споживання електроенергії.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.07.2015 порушено провадження у справі №910/19709/15, розгляд справи призначено на 14.09.2015.

Представник позивача в судовому засіданні 14.09.2015 подав документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

У свою чергу представник відповідача в засіданні господарського суду 14.09.2015 подав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечив з підстав того, що КП "Печерськсервіс" не встановлювало ТС та відповідно не здійснювало самовільне підключення, оскільки між ним та ФОП ОСОБА_1 було укладено договір №44-т про надання послуг з використання торгового місця, з моменту укладання якого до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 фактично перейшли всі права та обов'язки по використанню, облаштуванню та розміщенню торгового місця за адресою: АДРЕСА_1, в тому числі право підключення до електромереж (за необхідності) в порядку, визначеному чинним законодавством України та умовам договору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.09.2015 на підставі ст. 27 Господарського процесуального кодексу України залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 та відкладено розгляд справи на 28.09.2015.

22.09.2015 позивач через відділ діловодства суду подав докази направлення позовної заяви з додатками третій особі.

В судовому засіданні 28.09.2015 представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в засіданні господарського суду проти позову заперечив у повному обсязі.

Незважаючи на належне повідомлення про час та місце розгляду справи, третя особа в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суду не повідомила.

Відповідно до п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка третьої особи не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу без її участі.

На виконання вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судового засідання, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 28.09.2015 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення представників сторін, які приймали участь у розгляді справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Частинами першою та другою статті 26 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії.

Пунктом 1.3 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ від 31.07.1996 №28 (далі - Правила КЕЕ) визначено, що постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановки здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, або договору про купівлю-продаж електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом.

Згідно з підпунктом 1 пункту 10.2 Правил КЕЕ споживач електричної енергії зобов'язаний користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів).

За змістом частини 2 статті 275 Господарського кодексу України відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається. Аналогічна норма міститься в абзаці 2 пункту 5.1 Правил КЕЕ.

Дійсно, у пункті 1.2 Правил КЕЕ дано визначення споживача електричної енергії як особи, що використовує її для забезпечення потреб власних електроустановок на підставі договору.

Водночас зі змісту інших положень Правил КЕЕ, зокрема з того ж підпункту 1 пункту 10.2, вбачається, що даний термін необхідно застосовувати в значно ширшому значенні, оскільки він також розповсюджується і на осіб, які використовують електричну енергію без укладення договору на електропостачання.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16.05.2011 №3-38гс11.

Стаття 27 Закону України «Про електроенергетику» визначає відповідальність за порушення законодавства про електроенергетику. Зокрема, до правопорушень в електроенергетиці відносять: крадіжку електричної і теплової енергії та самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

Пунктом 3.3 Правил КЕЕ передбачено, що відповідальність за збереження і цілісність розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування покладається на власника (користувача) електроустановки або організацію, на території (у приміщенні) якої вони встановлені.

Відповідно до п. 6.41 Правил КЕЕ у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень ПКЕЕ або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень ПКЕЕ.

На підставі Актів уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕ визначаються обсяг недорахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності з дня вручення протоколу споживачу, разом з протоколом споживачу надаються розрахунок величини вартості та розрахункові документи для оплати недорахованої електричної енергії та/або збитків (п. 6.42 Правил КЕЕ).

Зі змісту вищевказаних правових норм вбачається, що для донарахування споживачу суми електроенергії, визначальним є саме факт порушення Правил КЕЕ, який може доводитися, в тому числі, але не виключно, актом.

Судом встановлено, що 31.07.2014 уповноваженими представниками Публічного акціонерного товариства "Київенерго" зафіксовано факт порушення Правил користування електричною енергією КП "Печерськсервіс" щодо самовільного підключення електроустановок до електричної мережі ПАТ "Київенерго" з метою безоблікового споживання електроенергії за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується належним чином оформленим Актом порушення №36376.

В пункті 9 Акту порушення №36376 визначено дату проведення засідання комісії з розгляду складеного акту (02.09.2014) та повідомлено про це Комунальне підприємство "Печерськсервіс" рекомендованим листом.

02.09.2014, 16.09.2014 та 30.09.2014 відбулись засідання комісії по розгляду Акта про порушення №36376 від 31.07.2014, що підтверджується наявними в матеріалах справи протоколами №2381 від 02.09.2014, №2579 від 16.09.2014 та №2401 від 30.09.2014.

За наслідками засідання комісії, за участю споживача КП "Печерськсервіс" та представника ФОП ОСОБА_1, прийнято рішення, що оформлене протоколом №2401 від 30.09.2014, про проведення нарахування за актами, у відповідності до п. 2.6 за формулою №2.7 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією, на загальну суму 5823,47 грн.

30.09.2014 КП "Печерськсервіс" отримано рахунок №95036376/9/5 на суму 5823,47 грн., про що свідчить підпис представника відповідача на цьому ж рахунку.

За приписами п. 6.43 Правил КЕЕ кошти за недовраховану електричну енергію перераховуються споживачем на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника електричної енергії за регульованим тарифом або поточний рахунок постачальника електричної енергії за нерегульованим тарифом. Споживач має оплатити розрахункові документи за недовраховану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка.

Оскільки Комунальним підприємством "Печерськсервіс" рішення комісії з розгляду актів про порушення не оскаржено та у належні строки не оплачено рахунок за самовільно спожиту електричну енергію, Публічне акціонерне товариство «Київенерго» звернулось із позовом до суду за захистом свого порушеного права.

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначає, що за Договором про надання послуг з використання торгового місця №44-Т від 06.06.2014, торгове місце за адресою: АДРЕСА_1, передано в оренду Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 для ведення господарської діяльності. Відтак, відповідальною за правопорушення в електроенергетиці, щодо самовільного підключення до електромережі, на його думку, є особа, що здійснила таке правопорушення (винна особа), якою він себе не вважає.

Частиною другою статті 218 Господарського кодексу України визначено, що вина суб'єкта підприємницької діяльності у порушенні правил здійснення господарської діяльності презюмується, а отже, відповідач повинен довести вжиття ним усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

30.05.2014 Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) «Про затвердження змін до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 12.05.2014 №577 "Про заходи щодо організації сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі в місті Києві в 2014 році" №673 Комунальному підприємству "Печерськсервіс" було надано право на розміщення торгової точки з продажу безалкогольних напоїв та морозива, зокрема, за адресою: АДРЕСА_1.

Довідкою про функціональне призначення тимчасової споруди (сезонний об'єкт торгівлі) №003423 від 16.06.2014 підтверджується, що за адресою АДРЕСА_1 знаходиться суб'єкт господарювання КП "Печерськсервіс".

Таким чином, матеріали справи свідчать про те, що власником тимчасової споруди (сезонний об'єкт торгівлі), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, є саме КП "Печерськсервіс".

Як зазначає сам відповідач, договір на постачання електричної енергії між ним та Публічним акціонерним товариством «Київенерго» не укладався.

При цьому між Комунальним підприємством "Печерськсервіс" (надавач) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (отримувач) укладено Договір про надання послуг з використання торгового місця №44-Т від 06.06.2014, відповідно до умов якого надавач надає тимчасову оплатну послугу з використання торгового місця, а отримувач приймає послугу з використання торгового місця для організації роздрібної торгівлі за адресами, визначеними Розпорядженням Київської міської державної адміністрації №673 від 30.05.2014 для здійснення сезонної торгівлі з продажу безалкогольних напоїв та морозива торгівельної діяльності виключно за функціональним призначенням для даної торгової площі загальною площею 6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1.

Пунктом 2.3.2. договору сторони передбачили право отримувача за письмовим погодженням з надавачем підключити за власний кошт намет або палатку, іншу споруду для торгівлі до електричних мереж, водопостачання та водовідведення тощо, в порядку визначеному чинним в Україні законодавством.

Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що за умовами договору, третя особа не була зобов'язана самостійно укладати договір на електроспоживання, а лише наділена правом підключити за власний кошт намет або палатку, іншу споруду для торгівлі до електричних мереж за письмовим погодженням з Комунальним підприємством "Печерськсервіс", який, визначаючи таку умову в підписаному ним договорі, не міг не знати про те, що взяв на себе обов'язок регулювання відносин з електроспоживання перед ПАТ "Київенерго".

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 08.05.2014 у справі №910/4804/13.

Згідно з ч. 1 ст. 224 ГК України, учасник господарських відносин, який порушив встановлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Приймаючи до уваги, що споживання електроенергії з порушенням Правил КЕЕ доведено наявним в матеріалах справи Актом порушення №36376, а також рішенням комісії по розгляду акта про порушення №36376 від 31.07.2014, яке оформлене протоколом №2401 від 30.09.2014, що складені з дотриманням вимог встановлених Правил КЕЕ, суд визнає правомірними та обґрунтованими позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 5823,47 грн. за самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку палатки за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги або свідчили про відсутність у нього обов'язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість, а посилання відповідача на відсутність його вини не приймаються судом до уваги, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 319 Цивільного кодексу України, власність зобов'язує (рівно, як і зобов'язують інші речові права щодо майна, як це має місце у даному випадку), а в ст. 322 ЦК України вказано, що власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (норми даної статті поширюються не лише на власника, а й на особу, яка наділена майновими правами щодо нього у найбільшому обсязі).

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 43, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Печерськсервіс" (01103, м. Київ, Військовий проїзд, будинок 1; ідентифікаційний код 19024635) на користь Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (01001, м. Київ, площа Івана Франка, будинок 5; ідентифікаційний код 00131305) 5823 (п'ять тисяч вісімсот двадцять три) грн. 47 коп. нарахувань за самовільну спожиту електроенергію та 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржене в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Повне рішення складено: 02.10.15

Суддя О.А. Грєхова