ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2015 р. Справа № 911/3098/15

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Моноліт-Комфорт», Автономна Республіка Крим, м. Сімферополь

про стягнення 24812,29 грн.

за участю представників:

від позивача: Єгоров В.С. (дов. № 14-137 від 13.05.2014 р.);

від відповідача: не з'явився;

Обставини справи:

публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (далі - позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Моноліт-Комфорт» (далі - відповідач) про стягнення 24812,29 грн., з яких 18398,95 грн. заборгованості за договором купівлі-продажу природного газу № 13/2958-ТЕ-19 від 28.12.2012 р., 2290,47 грн. пені, 632,20 грн. 3 % річних та 3490,67 грн. інфляційних втрат.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору № 13/2958-ТЕ-19 від 28.12.2012 р. купівлі-продажу природного газу в частині своєчасної оплати природного газу, в зв'язку з чим за ним утворилась заборгованість у сумі 18398,95 грн. В зв'язку з наявністю вказаної заборгованості позивачем на підставі п. 7.2. договору нараховано відповідачу 2290,47 грн. пені та на підставі ст. 625 ЦК України - 3490,67 грн. інфляційних втрат та 632,20 грн. 3% річних.

Представник позивача в судових засіданнях 25.08.2015 р. та 15.09.2015 р. позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судові засідання 25.08.2015 р. та 15.09.2015 р. не з'явився, хоча про звернення позивача за даним позовом до суду відповідач був повідомлений належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи транспортною накладною № .

При цьому, судом було повідомлено відповідача про розгляд справи у господарському суді Київської області шляхом розміщення інформації про розгляд справи на сторінці суду (у розділі «Новини та події суду») офіційного веб-порталу «Судова влада в Україні» в мережі Інтернет.

Відповідач відзив на позов до суду не надіслав, вимоги ухвал суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ст. 75 ГПК України в разі якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

28.12.2012 р. між публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «Моноліт-Комфорт» (покупець) було укладено договір № 13/2958-ТЕ-19 купівлі-продажу природного газу (договір), відповідно до п. 1.1. якого продавець зобов'язується передати у власність покупцю у 2013 році природний газ, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити природний газ на умовах договору.

Відповідно до п. 1.2. договору газ, що продається за договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням, релігійними організаціями та національними творчими спілками і їх регіональними осередками (крім обсягів, що використовуються для виробничо-комерційної діяльності).

Згідно з п. 2.1. договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 27.03.2013 р.) продавець передає покупцеві з 01.01.2013 р. по 31.12.2013 р. газ обсягом до 143,000 тис. куб. м., у тому числі по місяцях кварталів (тис.куб.м.): І кв. - 58,000 (січень - 18,000, лютий - 17,000, березень - 23,000); ІІ кв. - 24,500 (квітень - 14,000, травень - 6,000, червень - 4,500); ІІІ кв. - 13,500 (липень - 4,500, серпень - 4,000, вересень - 5,000); ІV кв. - 47,000 (жовтень - 8,000; листопад - 18,000; грудень - 21,000).

Обсяги газу, що планується передати за договором, можуть змінюватись сторонами протягом місяця продажу в установленому порядку. Допускається відхилення місячного обсягу переданого газу в розмірі ± 5% (плюс/мінус п'ять відсотків) від узгодженого сторонами згідно з п. 2.1. договору планового обсягу продажу газу без коригування планового обсягу (підпункти 2.1.1., 2.1.2. пункту 2.1. договору).

Пунктом 3.1. договору передбачено, що продавець передає покупцю газ у пунктах приймання-передачі газу на вхідній запірній/відключаючій арматурі покупця. Право власності на газ переходить від продавця до покупця в пунктах приймання-передачі. Після переходу права власності на газ покупець несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, пов'язану з правом власності на газ.

Приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу (п. 3.3. договору).

Відповідно до п. 3.4. договору акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Згідно з п. 5.1. договору ціна (граничний рівень ціни) на газ для теплопостачальних підприємств та послуги з його транспортування установлюються Національною комісією регулювання електроенергетики України (НКРЕ).

Пунктом 5.2. договору передбачено, що всього до сплати за 1000 куб.м. природного газу з ПДВ - 1309,20 грн.

Пунктом 6.1. договору встановлено, що оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

В п. 11.1 договору сторони погодили, що договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, діє в частині реалізації газу до 31.12.2013 р., а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Додатковою угодою № 1 від 27.03.2013 р. до договору на купівлю-продаж природного газу № 13/2958-ТЕ-19 від 28.12.2012 р. сторонами внесено зміни в. п.п. 2.1. та 5.5. договору.

На виконання умов договору в січні-грудні 2013 р. позивач передав, а відповідач прийняв 159,64 тис. куб. м. природного газу на загальну суму 209000,68 грн., що підтверджується актом приймання-передачі природного газу від 31.01.2013 р. за січень 2013 р. на суму 23140,12 грн., актом приймання-передачі природного газу від 28.02.2013 р. за лютий 2013 р. на суму 21453,86 грн., актом приймання-передачі природного газу від 31.03.2013 р. за березень 2013 р. на суму 29801,31 грн., актом приймання-передачі природного газу від 30.04.2013 р. за квітень 2013 р. на суму 17252,64 грн., актом приймання-передачі природного газу від 31.05.2013 р. за травень 2013 р. на суму 5116,35 грн., актом приймання-передачі природного газу від 30.06.2013 р. за червень 2013 р. на суму 4537,69 грн., актом приймання-передачі природного газу від 31.07.2013 р. за липень 2013 р. на суму 4812,63 грн., актом приймання-передачі природного газу від 31.08.2013 р. за серпень 2013 р. на суму 3938,06 грн., актом приймання-передачі природного газу від 30.09.2013 р. за вересень 2013 р. на суму 8549,07 грн., актом приймання-передачі природного газу від 31.10.2013 р. за жовтень 2013 р. на суму 24279,11 грн., актом приймання-передачі природного газу від 30.11.2013 р. за листопад 2013 р. на суму 21973,61 грн. та актом приймання-передачі природного газу від 24.01.2014 р. за грудень 2013 р. на суму 44146,23 грн., підписаними уповноваженими представниками сторін та скріпленими печатками підприємств.

Відповідач за отриманий в січні-грудні 2013 р. природний газ розрахувався частково на суму 190601,73 грн., що підтверджується довідкою позивача про операції по підприємству «Моноліт-Комфорт ТОВ» з 01.12.2012 р. по 31.10.2014 р., в зв'язку з чим за ним утворилась заборгованість у сумі 18398,95 грн.

Враховуючи те, що на момент звернення позивача до суду відповідач вказану заборгованість не погасив, позивач просить суд стягнути з відповідача 18398,95 грн.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частинами 1, 2 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з приписами статтей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оскільки заборгованість відповідача перед позивачем за договором № 13/2958-ТЕ-19 від 28.12.2012 р. купівлі-продажу природного газу у сумі 18398,95 грн. на час прийняття рішення не погашена, розмір вказаної заборгованості підтверджується матеріалами справи, то вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 18398,95 грн. підлягає задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 2290,47 грн. пені за прострочення оплати отриманого в січні-грудні 2013 р. природного газу, нарахованої за загальний період з 14.02.2013 р. по 13.05.2013 р. на прострочену заборгованість відповідача по актам приймання-передачі природного газу за січень-березень 2013 р. з урахуванням здійснених відповідачем проплат та за період з 14.01.2014 р. по 13.07.2014 р. на заборгованість відповідача по акту приймання-передачі природного газу за грудень 2013 р. з урахуванням здійснених відповідачем часткових проплат.

Згідно з п. 7.2. договору у разі невиконання покупцем умов пункту 6.1. цього договору він у безспірному порядку зобов'язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до п. 1.9. постанови № 14 від 17.12.2013 р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період прострочення, а тому позивачем невірно нараховано пеню за дні, коли фактично була погашена заборгованість. Зазначене також стосується визначення позивачем періодів нарахувань пені на заборгованості, що були погашені відповідачем декількома платежами.

Таким чином, відповідно до вірного розрахунку, здійсненого судом на прострочену заборгованість відповідача за січень-грудень 2013 р. з урахуванням зазначених позивачем дат початку періодів прострочення по встановлені судом вірні дати закінчення періодів прострочення та з урахуванням часткових проплат, сума пені становить 2264,02 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Позивачем також заявлено вимоги про стягнення з відповідача 3490,67 грн. інфляційних втрат та 632,20 грн. 3% річних, нарахованих на прострочену заборгованість відповідача по актам приймання-передачі природного газу за січень-березень 2013 р. та на заборгованість відповідача по акту приймання-передачі природного газу за грудень 2013 р. з урахуванням здійснених відповідачем проплат.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить суд стягнути з відповідача 3490,67 грн. інфляційних втрат, що нараховані за період січень - жовтень 2014 р. на прострочену заборгованість відповідача по акту приймання-передачі природного газу за грудень 2013 р., яка становить 18398,95 грн.

Однак, наданий розрахунок інфляційних втрат є невірним, з огляду на наступне.

Відповідно до абзаців 2, 3 п. 3.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Враховуючи викладене, позивачем неправомірно нараховано інфляційні втрати за період, в якому заборгованість відповідача існувала менше місяця, а саме за січень 2014 р. на прострочену заборгованість за грудень 2013 р., оскільки заборгованість відповідача у вказаному періоді нарахування інфляційних втрат виникла 14.01.2014 р.

Таким чином, відповідно до вірного розрахунку, здійсненого судом за загальний період лютий - жовтень 2014 р. на прострочену заборгованість відповідача по акту приймання передачі-природного газу за грудень 2013 р., інфляційні втрати становлять 3440,60 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Позивач просить суд стягнути з відповідача 632,20 грн. 3% річних, нарахованих за загальний період з 14.02.2013 р. по 13.05.2013 р. на прострочену заборгованість відповідача по актам приймання-передачі природного газу за січень-березень 2013 р. з урахуванням здійснених відповідачем проплат та за період з 14.01.2014 р. по 17.11.2014 р. на заборгованість відповідача по акту приймання-передачі природного газу за грудень 2013 р. з урахуванням здійснених відповідачем часткових проплат.

Оскільки, як вже зазначалось, день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період прострочення, то позивачем невірно нараховано 3% річних за дні, в яких були здійсненні проплати. Зазначене також стосується визначення позивачем періодів нарахувань 3% річних на заборгованості, що були погашені відповідачем декількома платежами.

Таким чином, відповідно до вірного розрахунку, здійсненого судом прострочену заборгованість відповідача за січень-грудень 2013 р. з урахуванням зазначених позивачем дат початку періодів прострочення по встановлені судом вірні дати закінчення періодів прострочення та з урахуванням часткових проплат, сума 3% річних становить 626,90 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до статті 49 ГПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 33, 34, 44, 49, статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Моноліт-Комфорт» (95050, Автономна Республіка Крим, м. Сімферополь, Київський р-н, вул. Ростовська, буд. 19А, код 35651107) на користь публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01001, м. Київ, Шевченківський р-н, вул. Богдана Хмельницького, 6, код 20077720) 18398,95 грн. (вісімнадцять тисяч триста дев'яносто вісім грн. 95 коп.) заборгованості, 2264,02 грн. (дві тисячі двісті шістдесят чотири грн. 02 коп.) пені, 626,90 грн. (шістсот двадцять шість грн. 90 коп.) 3% річних, 3440,60 грн. (три тисячі чотириста сорок грн. 60 коп.) інфляційних втрат та 1820,98 грн. (одну тисячу вісімсот двадцять грн. 98 коп.) судового збору.

2. В іншій частині позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя О.О. Рябцева

Рішення підписано 08.10.2015 р.