ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2015р. Справа№ 914/2541/15

За позовом: Публічного акціонерного товариства Акцент-Банк, м. Дніпропетровськ

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Львів

про стягнення 31918, 74 грн.

Суддя Мороз Н.В.

При секретарі М.Потикевич

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2

Від відповідача: н/з

Суть спору:

Позовну заяву подано Публічним акціонерним товариством «Акцент-Банк», м. Дніпропетровськ до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Львів про стягнення 31918, 74 грн.

Ухвалою господарського суду від 30.07.2015р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні на 25.08.2015р.

Для повного, всебічного та обєктивного вирішення спору, 25.08.2015р. розгляд справи відкладався з підстав, викладених у відповідній ухвалі суду.

Представник позивача в судове засідання зявився, ствердив, що 26.09.2011р. відповідач підписав заяву про відкриття поточного рахунку та приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг та ОСОБА_3 банку, що розміщені на офіційному сайті позивача та які разом із заявою відповідача складають договір банківського обслуговування від 26.09.2011р., на виконання умов якого банком встановлено відповідачу кредитний ліміт на поточний рахунок в електронному вигляді через встановлені засоби електронного звязку банку і клієнта. Зазначив, що доказами надання позивачем відповідачеві кредитних коштів та їх несвоєчасного повернення є банківські виписки по рахункам відповідача за період з 26.09.2011р. по 09.07.2015р. Повідомив, що рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 20.06.2013р. по справі №904/3853/13 позов задоволено повністю та стягнуто солідарно з ФОП ОСОБА_1 та ТзОВ «Українського фінансового агентства «Верус» на користь ПАТ «Акцент ОСОБА_3» 14800,00 грн. заборгованості за кредитом, 6899, 40 грн. суми заборгованості по процентам за користування кредитом, 2652, 61 грн. пені, 1666, 29 грн. заборгованості по комісії та 1720,50 грн. судового збору. У звязку з невиконанням відповідачем своїх зобовязань, позивач просить стягнути з відповідача 13165, 42 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 15822,92 грн. пені, 2930, 40 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом. Позов просить задоволити.

Відповідач явки повноважного представника в судове засідання не забезпечив, причин неявки суду не повідомив. Вимог ухвал суду від 30.07.2015р. та 25.08.2015р. відповідач не виконав, відзиву на позов не подав.

Згідно витягу з ДП «Інформаційно-ресурсний центр», поданого позивачем на виконання вимог ухвали суду, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, куди і скеровувались ухвали господарського суду рекомендованими листами з повідомленням про вручення котрі повернуті з відмітками «за закінченням терміну зберігання та за зазначеною адресою не проживає».

Згідно приписів п.3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011р. №18, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно із законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу. Відтак, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача або його представника та за відсутності його відзиву на позов, в порядку ст.75 ГПК України, за наявними у справі доказами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення повноважного представника позивача, оцінивши подані докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

26.09.2011р. фізична особа підприємець ОСОБА_1 (відповідач) звернувся до ПАТ АКЦЕНТ-БАНК із заявою про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів та відбитка печатки у ПАТ АКЦЕНТ-БАНК, за якою підписавши заяву відповідач погодився на приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, ОСОБА_3, що розмішені в мережі Інтернет на сайті http://a-bank.com.ua, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування № б/н від 26.09.2011р., та взяв на себе зобов'язання виконувати умови договору.

Відповідачу було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок №4055, в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших), що визначено і врегульовано "Умовами та правилами надання банківських послуг".

Відповідно до 3.2.11.1.16. Витягу з «Умов та правил надання банківських послуг», при укладанні договорів і угод, чи вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання клієнта до «Умов і правил надання банківських послуг» (або у формі «заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк /інтернет клієнт- банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі), банк і клієнт допускають використання підписів клієнта у вигляді електронно - цифрового підпису та / або підтвердження через пароль, спрямований банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі клієнта з правом "першого" підпису.Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Відповідно до п. 3.2.11.1.1. умов, кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного ліміту. Технікоекономічне обґрунтування кредиту фінансування поточної діяльності. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку та клієнта. ОСОБА_3 здійснює обслуговування ліміту клієнта, що полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку клієнта, при наявності вільних грошових ресурсів, за рахунок кредитних коштів в межах ліміту, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо.

Згідно п.3.2.11.1.3. умов, кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта щодо його повернення, сплаті відсотків та винагороди.

Відповідно до п.3.2.11.1.8 умов, проведення платежів клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання клієнта до Умов і правил надання банківських послуг (або у формі Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі ).

Пункт 3.2.11.1.6. умов встановлює, що ліміт може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку. Підписавши угоду, клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших).

Згідно розділу 3.11.4. умов, встановлено порядок розрахунків, а саме за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня клієнт виплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка).

У відповідності до п. 3.11.4.1.1. умов, розрахунок процентів здійснюється за період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулення дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця (надалі - "період, в який дебетове сальдо підлягає обнуленню") розрахунок відсотків здійснюється за процентною ставкою в розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. Пунктом 3.11.4.1.2. визначено, при необнуленні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнуленню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, клієнт виплачує банку за користування кредитом відсотки в розмірі 36 % річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнуленню.

Відповідно до п.3.11.4.1.3. та п.3.11.4.1.4., у разі непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта щодо погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошового зобов'язання клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань та при реалізації права банку на встановлення іншого строку повернення кредиту, передбаченого Умовами і правилами надання банківських послуг, клієнт сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань. Непогашенням кредиту є невиникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня (п. 3.11.4.1.4).

Крім того, відповідно до п. 3.11.4.4. умов передбачено, що клієнт виплачує банку винагороду за користування кредитом у відповідності до п.п. 3.11.1.6., 3.11.2.3.2., 1-го числа кожного місяця в розмірі 0,9 % від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг. Клієнт доручає ОСОБА_3 списання винагороди зі своїх рахунків.

Згідно п. 3.11.2.3.4. умов, банк на свій розсуд має право при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбаченого умовами, змінити умови кредитування - вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за кредитом в повному обсязі.

Пунктом 3.11.5.1 умов встановлена відповідальність, а саме при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених умовами п.п. 3.11.2.2.2, 3.11.4.1, 3.11.4.2, 3.11.4.3, строків повернення кредиту, передбачених п., п. 3.11.1.8, 3.11.2.2.3, 3.11.2.3.4, винагороди, передбаченого п., п. 3.11.2.2.5, 3.11.4.4, 3.11.4.5, 3.11.4.6 клієнт сплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, клієнт сплачує банку пеню у розмірі, зазначеному в п. 3.11.4.1.3. від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні.

Пунктом 3.11.6.1. умов передбачено, що обслуговування кредитного ліміту на поточному рахунку клієнта здійснюється з моменту подачі клієнтом в банк заяви на приєднання до «Умов та Правил надання банківський послуг» (або у формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк /інтернет клієнт- банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі) та/або з моменту надання клієнтом розрахункових документів на використання коштів у рамках кредитного ліміту у межах зазначених у них сум, і діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобовязань сторонами.

Таким чином, позивач взяті на себе зобовязання виконав надавши відповідачу кредитний ліміт в розмірі 14800,00 грн., що підтверджується випискою з банку по рахунку ФОП ОСОБА_1 за період з 26.09.2011р. по 09.07.2015р. та довідкою про розміри встановлених кредитних лімітів №08.7.0.0.0/22 від 15.07.2015р. (в матеріалах справи).

Відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, отримані кошти не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на день розгляду справи не погашена та станом на 09.07.2015р. становить 14800,00 грн. заборгованість за кредитом, 20064,82 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 18475,53 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом.

Позивачем в підтвердження позовних вимог, долучено до матеріалів справи виписку по рахунку ФОП ОСОБА_1 за період з 26.09.2011р. по 09.07.2015р. згідно якої підтверджується заборгованість за тілом кредиту та виписку за період з 26.09.2011р. по 09.07.2015р. з відображенням руху коштів по рахунку відповідача, якою підтверджується надання кредитних коштів та користування кредитним коштами, чим підтверджено обставини, на яких ґрунтується вимога позивача про стягнення заборгованості за кредитом.

Крім того, сума нарахованих процентів за користування кредитними коштами підтверджується випискою з банку за період з 26.09.2011р. по 09.07.2015р. та розрахунком заборгованості. Заборгованість по комісії за користування кредитом підтверджується випискою з банку за період з 26.09.2011р. по 09.07.2015р. та розрахунком заборгованості станом на 09.07.2015р. (в матеріалах справи).

Згідно п. п.3.11.5.1, 3.11.5.4 умов, за несвоєчасне виконання зобов'язання позивачем нараховано відповідачу пеню в розмірі 18475,53 грн.

Відповідно до п.6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Умовами надання банківських послуг встановлено інший порядок нарахування пені, ніж встановлено законом, а саме, нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбаченої п. 3.11.0.5.1., 3.11.5.2., 3.11.5.3, здійснюється протягом 3 (трьох) років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано клієнтом (п. 3.11.5.4 умов).

Позовна давність до вимог про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів встановлюється сторонами тривалістю 5 років (п. 3.11.5.7. умов).

У відповідності до ст. 343 ГК України, платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Аналогічна позиція викладена в п. 2.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» від 17.12.2013р. №14 згідно якої, за приписом статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" та частини другої статті 343 ГК України розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Якщо в укладеному сторонами договорі зазначено вищий розмір пені, ніж передбачений у цій нормі, застосуванню підлягає пеня в розмірі згаданої подвійної облікової ставки.

Відтак, позивачем правомірно нараховано відповідачу пеню згідно п.п.3.11.5.1, 3.11.5.4 умов в розмірі 18475,53 грн. (виписка за період 26.09.2011р. по 09.07.2015р. та розрахунок в матеріалах справи).

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 20.06.2013р. по справі №904/3853/13 позов задоволено та стягнуто солідарно з ФОП ОСОБА_1 та ТзОВ «Українського фінансового агентства «Верус» на користь позивача 14800,00 грн. - заборгованості за кредитом, 6899, 40 грн. - суми заборгованості по процентам за користування кредитом, 2652, 61 грн. пені, 1666, 29 грн. заборгованості по комісії та 1720,50 грн. судового збору.

02.07.2013р. на виконання рішення господарського суду від 20.06.2013р. по справі №904/3853/13 видано наказ. Рішення набрало законної сили 01.07.2013р.

У звязку з невиконанням взятих на себе зобовязань за договором та невиконанням рішення суду від 02.06.2013р., позивач звернувся до господарського суду Львівської області з вимогою про стягнення з відповідача - ФОП ОСОБА_1 заборгованості, з урахуванням заборгованості стягненої за судовим наказом, яка станом на день розгляду справи не погашена та становить:13165, 42 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 15822,92 грн. пені, 2930, 40 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом.

Згідно ст.11 ЦК України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини. Згідно ст.174 ГК України однією з підстав виникнення господарського зобовязання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

У відповідності з ч.2. ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Як вбачається з матеріалів справи, спірні правовідносини між сторонами виникли на підставі підписання заяви про відкриття поточного рахунку зі зразками підписів і відбитка печатки від 26.09.2011р.

Згідно ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Статтею 1067 ЦК України встановлено, що договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. ОСОБА_3 зобов'язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам.

Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як випливає зі змісту заяви від 26.09.2011р. про відкриття поточного та карткового рахунку, відповідач приєднався до «Умов та правил надання банківських послуг», ОСОБА_3, що розмішені в мережі Інтернет на сайті http://a-bank.com.ua, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування та взяв на себе зобов'язання виконувати умови договору.

Таким чином, виходячи з аналізу законодавчих норм, суд дійшов висновку що договір укладений 26.09.2011р. між ПАТ «Акцент-Банк» та ФОП ОСОБА_1 шляхом приєднання за своєю правовою природою є змішаним договором банківського рахунку та кредитного договору.

Суд додатково зазначає, що листом Національного ОСОБА_3 України від 06.09.2011р. №11-219/3984-10558 розяснено, що чинним законодавством України не передбачено обовязок клієнта банку при укладенні ним кредитного договору окремо укладати договір про відкриття поточного рахунку, отже відповідно до «Умов та правил надання банківських послуг», ОСОБА_3 банку відповідач з позивачем уклали договір банківського обслуговування №б/н від 19.07.2012р. шляхом реєстрації в мережі Інтернет у системі клієнт банк, що розміщені на сайті http://privatbank.ua. У відповідності до листа Міністерства фінансів України від 09.12.2003р. №31-04200-30-5/7021 затверджено схему відображення кредиту «овердрафту», а саме: кредитове сальдо поточного рахунку, що утворюється за позикою «овердрафт» відбувається на підставі виписки банку за кредитом рахунку. Відтак, доказами виконання договору, надання позивачем кредитних коштів відповідачеві та їх несвоєчасного повернення є банківські виписки по рахункам відповідача.

Згідно ст.526 ЦК України в контексті з вимогами ст.193 ГК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України та ст.174 ГК України. Однією з підстав виникнення зобовязань, зокрема, є договори та інші правочини у відповідності до ст. 11 ЦК України. Крім того, статтею 174 ГК України передбачено, зокрема, господарські зобов'язання можуть виникати безпосередньо з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Як випливає з аналізу наведеного, грошовим є зобов'язання, за яким боржник зобов'язується сплатити кредитору певну суму грошових коштів.

Згідно приписів п.7.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» від 17.12.2013р. №14, за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум.

Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку нарахованих відсотків, комісії та пені нарахування яких передбачено договором, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином, відповідно до вимог ст..ст.526,599 ЦК України.

Згідно ч.1 ст.199 ГК України, виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобов'язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За умовами ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відтак, позивачем з врахуванням вищенаведених законодавчих норм правомірно нараховано відповідачу 13165,42 грн. процентів за користування кредитом, 15822,92 грн. пені, 2930, 40 грн. комісії за користування кредитом відповідно до розрахунку позовних вимог станом на 09.07.2015р. Доказів виконання відповідачем рішення господарського суду від 20.06.2013р. по справі №904/3853/13 суду не надано.

Таким чином, у звязку з невиконання взятих на себе зобовязань у відповідача перед позивачем виникла заборгованість яка станом на день розгляду справи не погашена та становить 13165,42 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 15822,92 грн. пеня, 2930, 40 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, яка підлягає стягненню.

В силу ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених кодексом, іншими законами та договором.

Згідно п.6 ст.231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, які визначаються обліковою ставкою НБУ за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статей 33, 38 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 4-3 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що матеріалами справи підтверджено невиконання відповідачем своїх зобовязань, відповідачем не спростовано доводів позовної заяви, не надано суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені в ході судових засідань, а відтак, позовні вимоги підлягають до задоволення повністю.

З огляду на те, що спір виник з вини відповідача, судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються на останнього.

Керуючись ст.ст. 11, 526, 530, 599, 610, 612, 633, 634, 639, 1054, 1067 ЦК України, ст.ст. 174, 193, 216, 231, 232 ГК України, ст.ст. 43, 32, 33, 49, 75, 82, 84, 85, 116, 117 ГПК України, господарський суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства АКЦЕНТ-БАНК, м. Дніпропетровськ, вул. Батумська, буд. 11 () 13165,42 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 15822,92 грн. - пені, 2930,40 грн. - заборгованості по комісії за користуванням кредитом та 1827,00 грн. судового збору.

3. Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

Рішення складено 05.10.2015р.

Суддя Мороз Н.В.