ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2015 р. Справа №917/2013/15

за позовом Духовного управління мусульман України в особі голови релігійної громади м.Полтави ОСОБА_1, вул.Сінна, 20-А, м.Полтава, 36039

до Полтавської міської ради, вул.Жовтнева, 36, м.Полтава, 36000

ІІІ особа: Реєстраційна служба Полтавського міського управління юстиції, вул.Сапіго,6, м.Полтава, 36000

про визнання права власності

Суддя Кльопов І.Г.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2, ОСОБА_3

від відповідача: не зявився

від третьої особи: не з"явився

У судовому засіданні 29.09.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст.85 ГПК України.

Розглядається позовна заява про визнання за Духовним управлінням мусульман України право власності на самочинно виконану добудову до громадського будинку (мечеті) розташовану за адресою: м.Полтава, вул.Сінна 20 А, а саме: приміщення №21 - теплогенераторна, площею 16,0 кв.м, приміщення №22 - склад, площею 18,0 кв.м.

Позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач відзив на позов не надав, в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце проведення судового засідання, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (в матеріалах справи).

Від ІІІ особи надійшло клопотання про можливість розгляду справи без участі представника.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

10 березня 2000 року між ОСОБА_4 та Духовним управлінням мусульман України в особі Баккаєва Розанбека Салавдиновича укладено договір купівлі - продажу.

Відповідно до даного договору ОСОБА_4 продав, а Духовне управління мусульман України купило адміністративну споруду, зазначену у плані літерою "А-2" загальною площею 228Л кв.м., що знаходиться в місті Полтаві по вулиці Сінній номер двадцять "а" на земельній ділянці землекористування якої не встановлено.

Полтавським бюро технічної інвентаризації посвідчено, що адміністративна будівля, розташована за адресою м.Полтава, вул.Сінна №20А зареєстрована за Духовним управлінням мусульман України на праві колективної власності на підставі договору купівлі - продажу, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_5 від 10.03.2000 року Реєстровий № 2051 та записано в реєстрову книгу №2 за реєстровим № 187.

29 січня 2014 року Полтавська міська рада в особі першого заступника міського голови ОСОБА_6 (Орендодавець) та Духовне управління мусульман України в особі голови релігійної громади м. Полтави ОСОБА_1 (Оре дар) уклали договір оренди землі.

Відповідно до умов договору Орендодавець на підставі рішення позачергової тридцять сьомої сесії Полтавської міської ради шостого скликання від 27 грудня 2013 року надає, а Орендар приймає в оренду земельну ділянку загальною площею 445 кв.м, в межах, визначених кадастровим планом, для експлуатації та обслуговування адміністративної будівлі, яка знаходиться за адресою м.Полтава, вул.Сінна №20А.

Кадастровий номер земельної ділянки: :14:005:0089.

Відповідний запис про право оренди земельної ділянки загальною площею 445 кв.м. внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права.

Духовним управлінням мусульман України розроблена пропозиція по реконструкції будівлі по вул. Сінній,20 А, в м.Полтава (мечеті), з добудовою мансардного поверху та самочинно виконано добудову до громадського будинку за вказаною адресою, а саме: приміщення №21 - теплогенераторна, площею 16,0 кв.м, приміщення №22 - склад, площею 18,0 кв.м.

Рішенням Полтавської міської ради від 22 липня 2014 року Духовному управлінню мусульман України надано згоду на розміщення Мечеті шляхом реконструкції існуючої адміністративної будівлі на орендованій земельній ділянці площею 0,0445га по вул. Сінній, 20 А (землі громадської забудови для будівництва та обслуговування будівель громадських та релігійних організацій).

Після завершення будівництва Полтавським бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" виготовлено технічний паспорт на громадський будинок (мечеть).

Саме на дану самочинну добудову позивач і просить суд визнати право власності.

При вирішенні спору, суд виходить з наступного

В ч. 2 ст. 376 ЦК України передбачено, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Відповідно до вимог п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності надувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо), відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються ла земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Спірне нерухоме майно збудовано позивачем без належного дозволу та належно затвердженого проекту, в зв'язку з чим є самочинним будівництвом.

Згідно з ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо не порушує права інших осіб.

Позивач є користувачем земельної ділянки, на якій здійснено самочинне будівництво.

Тобто, Духовним управлінням мусульман України самочинно виконано добудову до громадського будинку (мечеті), а саме: приміщення №21 - теплогенераторна, площею 16,0 кв.м, приміщення №22 - склад, площею 18,0 кв.м.

Під час проведення будівельних робіт були дотримані архітектурні, будівельні, санітарні та екологічні норми, а з початку будівництва жодних заяв, претензій, скарг не надходило, що свідчить про відсутність факту порушень інших осіб цим будівництвом.

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості вимоги позивача про визнання права власності на самочинно виконану добудову до громадського будинку (мечеті), та визнає дану вимогу такою, що підлягає задоволенню.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст. 43, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати за Духовним управлінням мусульман України (вул.Сінна, 20-А, м.Полтава, 36039, код 21655254) право власності на самочинно виконану добудову до громадського будинку (мечеті) розташовану за адресою: м.Полтава, вул.Сінна 20 А, а саме: приміщення №21 - теплогенераторна, площею 16,0 кв.м, приміщення №22 - склад, площею 18,0 кв.м.

Повний текст рішення складено: 01.10.2015р.

Суддя Кльопов І.Г.