ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2015 р.Справа № 3-25/215-07-5617
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Разюк Г.П.,

суддів: Ліпчанської Н.В., Принцевської Н.М.,

при секретарі судового засідання Полінецькій В.С.

за участю представника від позивача - Саламахи О.В., довіреність № б/н від 02.06.14р.;

/відповідач в судові засідання не з'являвся, хоча про час, дату та місце їх проведення повідомлявся належним чином /див. рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень від 14.08.15р., 15.09.15р../

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Дунайський", с.Новомиколаївка Кілійського р-ну Одеської області

на рішення господарського суду Одеської області від 27 серпня 2008 року

по справі № 3-25/33-07-5617

за позовом скаржника

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Дунайський Агро", с.Новомиколаївка Кілійського р-ну Одеської області

про визнання права власності на майно.

Встановив:

У червні 2007 року Товариство з обмеженою відповідальністю /далі - ТОВ/ „Дунайський" звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до ТОВ „Дунайський Агро" про визнання права власності на нежитлову будівлю, споруди та майно, розташовані за адресою Одеська область, Кілійський район, Казійське водосховище, на земельній ділянці загальною площею 7800 кв.м., а саме: кам'яну нежитлову будівлю з сараєм, загальною площею 30 кв.м.; очеретяний будинок для відпочинку, загальною площею 30 кв.м.; два дерев'яних причала; навіс; альтанку літню; туалет; арку виноградну; два човни; 32 (тридцять дві) дорожні плити, розміром 3х2 м.; 17 (сімнадцять) плит паркану; 3 (трьох) воріт металевих; 8 (вісім) ліжок; 4 (чотири) столи.

Позовні вимоги з посиланням на приписи ст.ст. 13, 14 Конституції України, ст..ст. 2, 48 Закону України «Про власність», ст. 392 ЦК України, глави 20 ЦК УРСР 1963р., мотивовані необхідністю захисту права власності на об'єкти, набутого на підставі договору купівлі-продажу будівель та споруд на Казійському водосховищі, укладеному 03.11.2003 р. з ВАТ"Дунайский", яке не визнається відповідачем, як правонаступником останього.

Рішенням господарського суду Одеської області від 18.07.2007р. позов ТОВ „Дунайський" задоволено повністю.

У листопаді 2007 року фізичні особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які не були учасниками процесу, але вважали себе власниками спірного майна, оскільки сплатили його вартість ВАТ "Дунайське" за квитанціями до приходних касових ордерів від 21.11-28.12.2001р., звернулися з касаційною скаргою, яка постановою Вищого господарського суду України від 17.01.2008р. задоволена, а рішення господарського суду Одеської області від 18.07.2007р. у даній справі скасовано, справу № 25/215-07-5617 направлено на новий розгляд до господарського суду Одеської області.

Під час нового розгляду спору ухвалами господарських судів /т.1, а.с.136,т.2,а.с 166,167/ на підставі ст.27 ГПК України фізичних осіб -касаторів залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

За підсумками нового розгляду спору рішенням господарського суду Одеської області від 27.08.2008р. (суддя Д'яченко Т.Г.) у позові ТОВ „Дунайський" відмовлено повністю. Судове рішення мотивоване спірністю договору купівлі-продажу від 03.11.2003р., оскільки матеріали справи не містять доказів належних повноважень на його укладення у осіб, що підписували договір, як зі сторони ВАТ „Дунайський", так і зі сторони ТОВ „Дунайський".

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, ТОВ „Дунайський" звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати його та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Скаржник вважає, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, а саме:

-порушено ст.ст. 4, 4 ГПК України, п.2 ч. 3 ст. 104 ГПК України, оскільки не повідомив його належним чином про час та місце розгляду спору, позаяк ухвалу суду від 19.08.08р. про призначення слухання справи на 27.08.08р. отримали після того, як воно відбулося і тому позивач був позбавлений можливості надати в суд державний акт на право власності на земельну ділянку та довіреності від 1.11.2004р., що мають суттєве значення по справі та щодо чого суд зробив хибний висновок;

-висновок суду про спірність договору купівлі - продажу будівель та споруд на Казійському водосховищі від 03.11.2003р. спростовується актом здачі - приймання майна від 03.11.2003р..

Ухвалами Одеського апеляційного господарського суду від 16.10.2008р. та 31.10.13р. провадження в справі зупинялося до набрання чинності рішенням Кілійського районного суду Одеської області в цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ВАТ "Дунайський" про визнання права власності на майно, що є предметом спору в даній справі, а також в кримінальній справі, порушеній по факту шахрайства при реалізації майна, розташованого на Казейському водосховищі.

24.09.2009р. рішенням Апеляційного суду Одеської області скасовано рішення Кілійського районного суду Одеської області від 07.05.2009р. та прийнято у справі нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до ВАТ «Дунайський» про визнання права власності на це майно та в позові ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ТОВ «Дунайський" та ТОВ «Дунайський - Агро» про визнання договору купівлі - продажу від 03.11.2003р. недійсним - відмовлено, оскільки позивачі не довели законних прав на спірне майно.

7.08.15р. постановою старшого слідчого Слідчого управління Головного управління МВС України в Одеській області кримінальне провадження закрите у зв'язку з встановленням відсутності складу кримінального правопорушення. При цьому в постанові зазначено, що "під час слідства було встановлено, що договір купівлі-продажу від 03.11.2003р. являється легітимним та згідно судово-почеркознавчої експертизи підписи від імені покупця та продавця, виконані особами, які його підписували. А також, з показів директора ВАТ "Дунайський" ОСОБА_8 встановлено, що у 2001 році він не підписував ніяких договорів стосовно продажу вищевказаного об'єкту та не передавав його в користування. Під час допиту ОСОБА_9, яка на період 2001 року була касиром ВАТ "Дунайський" встановлено, що остання ніяких грошових коштів в касу підприємства не отримувала, про що свідчать касові документи, де відсутні будь-які записи стосовно цього".

З огляду на означене, ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 10.09.2015р. вилучено ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 зі складу третіх осіб в даній справі, оскільки у означених третіх осіб відсутні права на спірне майно, що встановлено в судовому порядку, отже рішення в цій справі не вплине на їх права та обов'язки.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, судова колегія прийшла до висновку про наявність підстав для скасування рішення, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.11.2003р. між ВАТ „Дунайський" (Продавець) та ТОВ „Дунайський" (Покупець) був укладений договір купівлі-продажу будівель та споруд на Казійському водосховищі, /т.1, а.с.9-12/, згідно умов п.п.1.1., 1.2 якого Покупець в порядку та на умовах, визначених договором, зобов'язується передати у власність Покупцеві комплекс будівель та споруд на Казійському водосховищі, що складається з: кам'яної нежитлової будівель з сараєм, площею 30 кв.м., довжиною 10 м. та шириною 30 м.; одного очеретяного будинку для відпочинку, площею 30 кв.м., тобто 3х10 м.; двох причалів дерев'яних; навісу; альтанки літньої; туалету; арки виноградної; двох човнів; 32 (тридцяти двох) дорожніх плит розміром 3х2 м.; 17 (сімнадцять) плит паркану; 3 (трьох) воріт металевих; 8 (восьми) ліжок; 4 (чотири) столи, що знаходиться за адресою: Україна, Одеська область, Казійське водосховище, та розташований на земельній ділянці загальною площею 7800 кв.м., а покупець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, прийняти зазначений об'єкт і сплатити Продавцеві договірну ціну за нього. Поняття „об'єкт" у цьому договорі охоплює також будь-які інженерні та інші комунікації, санітарно-технічні системи та іншу інфраструктуру, що забезпечує можливість використання об'єкту.

Згідно із умовами п.п. 1.4., 1.7., 2.1., 2.2., 2.3., 3.1., 3.2., 9.1., 9.2. Договору об'єкт належить Продавцю на праві власності. Договірна ціна об'єкта становить 8000 грн., у тому числі ПДВ 1333,33 грн. Передача об'єкта здійснюється Продавцем Покупцю в 3-денний термін після набрання чинності цього договору. Право власності на об'єкт переходить від Продавця до Покупця з моменту укладення договору. Покупець зобов'язується сплатити Продавцеві договірну ціну об'єкта протягом 14 банківських днів з дня укладання цього договору. Розрахунки за цим договором здійснюються у готівковій або безготівковій формі згідно із правилами, передбаченими чинним в Україні законодавством. Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання. Строк цього договору починає свій перебіг у момент, встановлений в п.9.1. договору та визначається часом достатнім для реального виконання договору сторонами.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

На виконання умов договору ТОВ „Дунайський" згідно квитанції до прибуткового касового ордеру № 56 від 14.11.03р. було проведено оплату ВАТ „Дунайський" ціни договору в сумі 8000 грн.. Фактичну передачу майна підтверджує акт здачі-приймання до договору купівлі-продажу від 03.11.2003 р. /т.1, а.с.13/.

Положеннями чинного на момент укладення договору купівлі-продажу від 03.11.03 р. Цивільного кодексу УРСР в редакції від 18.06.1963 р., а саме ст.ст. 224, 225, ч.1 ст. 227 передбачено, що за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти майно і уплатити за нього відповідну грошову суму. Право продажу майна, крім випадків примусового продажу, належить власнику. Факт перебування спірного майна на балансі ВАТ „Дунайський" на момент укладання договору купівлі-продажу від 03.11.2003 р. підтверджується позивачем інвентарною книгою обліку основних засобів за період з 01.02.2000р. та відомістю індексації основних фондів будівель, споруд, передаточних засобів станом на 01.02.2000р..

Угоди державних, кооперативних та інших громадських організацій між собою і з громадянами, за виключенням угод, вказаних в ст.43 цього Кодексу, та окремих видів угод, для яких інше передбачено законодавством, повинні здійснюватися у письмовій формі. Нотаріальне посвідчення угод обов'язкове тільки у випадках, вказаних в законі.

Таким чином, з врахуванням положень цивільного законодавства, що діяло на час укладання договору, а також обставин, встановлених рішенням Апеляційного суду Одеської області від 24.09.2009р. та постановою старшого слідчого Слідчого управління Головного управління МВС України в Одеській області від 7.08.15р. укладення та виконання сторонами договору купівлі-продажу будівель та споруд на Казійському водосховищі від 03.11.03 р. провадилось ВАТ „Дунайський" та ТОВ „Дунайський" з дотриманням вимог законодавства, яким не визначалась необхідність укладення договорів купівлі-продажу об'єктів нерухомості юридичними особами з їх нотаріальним посвідченням, а за умови наявних в матеріалах справи документів, які свідчать про виконання сторонами умов договору купівлі-продажу, суд вбачає правомірним набуття ТОВ „Дунайський" права власності на нежитлову будівлю, споруди та майно, розташовані за адресою Одеська область, Кілійський район, Казійське водосховище, на земельній ділянці загальною площею 7800 кв.м., а саме: кам'яну нежитлову будівлю з сараєм, загальною площею 30 кв.м.; очеретяний будинок для відпочинку, загальною площею 30 кв.м.; два дерев'яних причала; навіс; альтанку літню; туалет; арку виноградну; два човни; 32 (тридцять дві) дорожніх плити, розміром 3х2 м.; 17 (сімнадцять) плит паркану; 3 (трьох) воріт металевих; 8 (вісім) ліжок; 4 (чотири) столи.

Крім того, є слушними доводи скаржника стосовно порушення судом ст.ст. 4, 4 ГПК України, оскільки його дійсно не повідомили його належним чином про час та місце розгляду спору, позаяк ухвалу суду від 19.08.08р. про призначення слухання справи на 27.08.08р. учасники процесу отримали після того, як воно відбулося /т.2,а.с.40-42/, що відповідно до п.2 ч. 3 ст. 104 ГПК України є підставою для скасування рішення в будь-якому випадку.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає за необхідне скасувати оскаржене рішення місцевого господарського суду з задоволенням позову.

Керуючись ст.ст. 99, 101-105 ГПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Дунайський" задовольнити, рішення господарського суду Одеської області від 27 серпня 2008 року по справі № 3-25/33-07-5617 скасувати.

Визнати за ТОВ „Дунайський" (68342, Одеська область, Кілійський район, с.Новомиколаївка, вул. Леніна, 8, ) право власності на нежитлову будівлю, споруди та майно, розташовані за адресою Одеська область, Кілійський район, Казійське водосховище, на земельній ділянці загальною площею 7800 кв.м., а саме: кам'яну нежитлову будівлю з сараєм, загальною площею 30 кв.м.; очеретяний будинок для відпочинку, загальною площею 30 кв.м.; два дерев'яних причала; навіс; альтанку літню; туалет; арку виноградну; два човни; 32 (тридцять дві) дорожніх плити, розміром 3х2 м.; 17 (сімнадцять) плит паркану; 3 (трьох) воріт металевих; 8 (вісім) ліжок; 4 (чотири) столи.

Постанова в порядку ст.105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови станову складено 05.10.2015р.

Головуючий суддя Г.П.Разюк

Суддя Н.В. Ліпчанська

Суддя Н.М. Принцевська