ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

09.10.2015 р. Справа № 917/1825/15

За позовом Першого заступника прокурора міста Кременчука (вул 60 років Жовтня, буд.4-а, м. Кременчук, 39600)

до Виконавчого комітету Крюківської районної ради м. Кременчука (вул. І.Приходька, буд.90, м. Кременчук, Полтавська область, 39621)

Товариства з обмеженою відповідальністю "Форум 777" (пров. Г.Бресту, буд. 86-А, м. Кременчук, 39600)

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

ОСОБА_1 (вул. Марусі Чурай, буд. 38, м. Кременчук, 39600)

Крюківська районна рада м. Кременчука Полтавської області (вул. І.Приходька, буд. 90, м.Кременчук, Полтавська область, 39621)

Дитячо-юнацька спортивна школа № 1 Крюківського району м. Кременчука (провулок Свердлова, буд. 2, м. Кременчук, Полтавська область, 39600)

про визнання недійсними рішення та договору купівлі-продажу нерухомого майна

Суддя: Безрук Т. М.

Представники:

від позивача (прокурора): ОСОБА_2

від відповідачів: 1) Виконавчого комітету Крюківської районної ради м. Кременчука - ОСОБА_3

2) ТОВ "Форум 777" - не зявився

від третіх осіб: 1) ОСОБА_1 - ОСОБА_4

2) Крюківської районної ради м. Кременчука Полтавської області - ОСОБА_3

3) Дитячо-юнацької спортивної школи № 1 Крюківського району м.Кременчука - не зявився

Розглядається позовна заява про 1) визнання недійсним рішення Крюківської районної ради м. Кременчука Полтавської області від 24.12.2008р. "Про відчуження будівель та споруд дитячо-юнацької спортивної школи № 1 по вул. І. Приходька, 14 в м. Кременчуці", 2) визнання недійсним договору купівлі-продажу будівель та споруд дитячо-юнацької спортивної школи № 1 по вул. І. Приходька, 14 в м. Кременчуці шляхом викупу від 07.04.2009, укладеного між виконавчим комітетом Крюківської районної ради м. Кременчука та ТОВ "Форум 777".

Третя особа - Дитячо-юнацька спортивна школа № 1 Крюківського району м. Кременчука (далі - ДЮСШ № 1) у відзиві проти позову заперечує посилаючись на те, що ніякого відношення до будівель і споруд по вул. І. Приходька, 14, в м. Кременчуці не має, спірний договір купівлі-продажу не зачіпає законних прав і охоронюваних інтересів ДЮСШ № 1; майно ДЮСШ № 1 ніколи не відчужувалось, спірне майно не використовувалося за призначенням. Фактично школа знаходиться за адресою провулок Свердлова, буд. 2, м. Кременчук. Спірне майно було передано з балансу шкоди на баланс власника - Крюківської районної ради 16.04.2007р. Спірні рішення та договір не зачіпають прав та охоронюваних законом інтересів дітей. За результатом приватизації майна на підставі рішень сесії Кременчуцької міської ради м. Кременчука від 17.05.2010р. та від 28.10.2010р. було направлено кошти на реконструкцію веслувальної бази та центрального входу ДЮСШ № 1.

Третя особа - Крюківська районна рада м. Кременчука - у відзиві проти позову заперечує, посилаючись на те, що спірне майно на час прийняття рішення та укладення спірного договору не перебувало на балансі школи, не було у володінні, користуванні чи власності ДЮСШ № 1, дане майно школою не використовувалося; школа не ліквідовувалася та не реорганізовувалася.

Третя особа - Крюківська районна рада м. Кременчука, прохає застосувати строк позовної давності до спірних вимог.

Позивач в позовній заяві прохає забезпечити позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно - будівлі та споруди дитячоюнацької спортивної школи № 1, які розташовані за адресою: вул. І.Приходька, буд.14 м. Кременчук, загальною площею 532,7 га, та заборони будь-яким особам вчиняти дії, спрямовані на відчуження вказаного майна.

Відповідач Виконавчий комітет Крюківської районної ради м. Кременчук у відзиві проти забезпечення позову заперечує, посилаючись на те, що прокурор прохає накласти арешт на майно, яке не належить відповідачам, не вказує перелік осіб щодо яких застосовується заборона вчиняти дії.

Згідно із ст. 66 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

В постанові пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" (Із змінами і доповненнями, внесеними постановою пленуму Вищого господарського суду України від 16 січня 2013 року N 2) передбачено, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК України, обовязковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими повязується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснювати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності звязку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобіганню порушенню у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до абзацу 2 п. 3 Постанови достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен брати до уваги інтереси не лише позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 ГПК України позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

В даному випадку прокурор прохає накласти арешт на майно, яке не належить жодному з відповідачів, оскільки згідно витягу з Реєстру права власності спірне майно перебуває у власності громадянки ОСОБА_1

Також, прокурор прохає заборонити вчиняти дії по відчуженню майна, яке не входить до предмету спору.

Отже, визначені прокурором заходи забезпечення позову не передбачені ч. 1 ст. 67 ГПК України.

В ч. 11 ст. 67 ГПК України встановлено, що не допускається забезпечення позову заходами, не передбаченими цим Кодексом.

За ч. 9, ч. 10 ст. 67 ГПК України види забезпечення позову повинні бути співвідносними із заявленими позивачем вимогами. Види забезпечення позову можуть використовуватися господарським судом лише в межах предмета позову.

Позивачем заявлено вимоги про визнання недійсними рішення та договору, в той час як захід забезпечення позову позивач прохає накласти арешт на нерухоме майно та заборонити його відчужувати. Проте нерухоме майно не є предметом вимог прокурора, жодних вимог щодо повернення чи витребування вказаного майна у позові не заявляється.

Отже, заявлені позивачем види забезпечення позову не співвідносяться із заявленими позовними вимогами.

Позивачем не надано жодного доказу в підтвердження наявності обставин, які б утруднили виконання судового рішення.

З огляду на викладене, заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Враховуючи необхідність подання сторонами додаткових доказів, розгляд справи слід відкласти.

Керуючись ст.ст. 66-67, 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

Ухвалив:

1. Відхилити заяву Першого заступника прокурора міста Кременчука про вжиття заходів забезпечення позову.

2. Відкласти розгляд справи на 29.10.2015 р. на 15 год. 00 хв.

Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду Полтавської області за адресою: м. Полтава, вул. Зигіна 1.

3. Явка сторін не обовязкова. Витребувані докази засвоєчасно надати суду через канцелярію чи засвоєчасно надіслати на адресу суду поштою.

4. Запропонувати прокурору надати докази передачі спірного майна Дитячо-юнацькій спортивній школі № 1.

5. Запропонувати відповідачу - Виконавчому комітету Крюківської районної ради м. Кременчука - надати Положення чи Статут Дитячо-юнацької спортивної школи №1;

письмові пояснення щодо назви обєкту відчуження, вказаного в договорі купівлі-продажу викупу від 07.04.2009р.

Суддя Безрук Т.М.