ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2015 р.Справа № 922/4979/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавренюк Т.А.

при секретарі судового засідання Вознюк С.В.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії акціонерного товариства "Укрексімбанк" в м. Харкові
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Чудо База", м. Харків
про стягнення 428 383,53грн.
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, дов. № 010-01/3283 від 26.04.2013р.;

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій, після уточнення позовних вимог, просить суд стягнути з відповідача 189 167,39грн. заборгованості за процентами за користування кредитом, 41 460,58грн. заборгованості за комісією за управління кредитом, 159 620,87грн. пені за неналежне виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором № 68111К12 від 28.10.2011р., стягнути з відповідача 30 786,49 грн. простроченої оплати за фінансування, 7 348,20грн. пені за неналежне виконання відповідачем зобов'язань за договором факторингу № 68212Y5 від 15.06.2012р., а також покласти на відповідача понесені витрати зі сплати судового збору.

Позивач позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у призначене судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином.

Враховуючи те, що судом вжито всі заходи для належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності його представника за наявними в справі матеріалами, відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

28.10.2011р. між Публічним акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Чудо база" (відповідач), Товариством з обмеженою відповідальністю "Харків-Надра", Товариством з обмеженою відповідальністю "Карпос", Іноземним підприємством "Калісто", Іноземним підприємством "Індра", Товариством з обмеженою відповідальністю "Будсім", Іноземним підприємством "Аврора" укладено Генеральну угоду № 68111N5 із загальним лімітом заборгованості 711 495 000,00грн., терміном погашення 27.10.2021р., метою якої є визначення загальних умов фінансування інвестиційної, торгово-закупівельної, виробничої та іншої діяльності позичальника, яке здійснюється відповідно до цієї Генеральної угоди шляхом укладення кредитних договорів.

В рамках Генеральної угоди між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № 68111К12 від 28.10.2011р. на (надалі - договір) на відкриття відновлюваної кредитної лінії у розмірі 23 873 682,67грн.

В подальшому між сторонами було укладено ряд додаткових угод до кредитного договору № 68111К12 від 28.10.2011р. якими сторони неодноразово змінювали умови надання кредиту, в тому числі ліміт відновлюваної кредитної лінії та кінцевий термін її погашення, розмір процентної ставки, Графік збільшення та зменшення ліміту заборгованості.

У п.3.4.1 договору сторони погодили порядок здіснення розрахунків за договором, а саме відповідач зобов'язався повністю погасити кредит у валюті кредиту в строк, зазначений у відповідному пункті договору, здійснюючи чергові платежі з погашення згідно Графіку збільшення та зменшення ліміту заборгованості за рахунок будь-яких грошових надходжень відповідача.

Відповідно до п.3.5.1 договору відповідач як позичальник зобов'язався сплачувати банкові проценти за користування кредитом у розмірі в валюті кредиту. Сторони погодили нарахування процентів за користування кредитом щомісяця, в останній банківський день місяця, на суму фактичної заборгованості за кредитом із розрахунку фактичної кількості днів періоду нарахування процентів за користування кредитом на основі банківського року у валюті кредиту та порядок сплати із 01 по 07 число кожного місяця (у січні та травні - до 15 числа). Протягом цього періоду сплачуються проценти за користування кредитом за попередній місяць. Проценти за користування кредитом підлягають сплаті не пізніше наступного банківського дня після погашення основного боргу за кредитом.

За умовами п.4.1.1 договору сторони погодили, що комісія за управління кредитом нараховується з дати укладення договору до дати повного виконання зобов'язань позичальником за основним боргом за кредитом, але не більше 90 днів (включно) з дати кінцевого терміну погашення кредиту, визначеного договором, у разі невиконання позичальником зобов'язань за основним боргом за договором.

Така комісія нараховується за період нарахування комісії за управління кредитом у національній валюті України, в останній банківський день місяця, і підлягає сплаті щомісяця з 01 по 07 число місяця, наступного за розрахунковим (у січні та травні - до 15 числа). Комісія за управління кредитом за останній період нарахування комісії за управління кредитом підлягає сплаті не пізніше наступного банківського дня після погашення основного боргу за кредитом.

Відповідач, відповідно до п.5.1.2 договору зобов'язався своєчасно та в повному обсязі погашати позивачу заборгованість за кредитом, сплачувати проценти за користування кредитом , комісії та інші платежі за цим договором.

Крім того, в рамках Генеральної угоди № 68111N5 від 28.10.2011р. між позивачем та відповідачем також укладено договір факторингу № 68212Y5 від 15.06.2012р., відповідно до умов якого відповідач відступає позивачу права грошової вимоги до боржників, визначених у переліку боржників, а позивач передає грошові кошти в розпорядження відповідача на умовах цього договору в межах лімітів боржників та індивідуального ліміту клієнта на відповідний строк за плату.

Відповідно до п.2.4 договору факторингу відповідач зобов'язався сплатити позивачу плату за фінансування, яка складається з плати за фінансування, що діє в період до дати виконання зобов'язань за угодою - винагорода позивачу за надані послуги за цим договором, розмір якої визначається у процентах від повної суми, при цьому показник розміру процента плати залежить від встановлених у відповідному Реєстрі розміру первісної суми та строку виконання боржником зобов'язання за відповідною угодою (п.2.4.1 договору факторингу) та плати за фінансування, що діє в період після дати виконання зобов'язань за угодою - винагорода яку відповідач сплачує позивачу у разі невиконання боржником зобов'язань по сплаті грошових коштів позивачу за будь-яким правом грошової вимоги до дати виконання зобов'язань за угодою (включно) (п.2.4.2 договору факторингу).

За умовами п. 3.2.14 договору факторингу відповідач зобов'язався погасити позивачу повну суму за кожним правом грошової вимоги в частині невиконаних боржником зобов'язань за таким правом грошової вимоги, у випадках, якщо таке невиконання відбулося з вини відповідача, у тому числі у випадках виникнення або наявності прав третіх осіб стосовно відступленого права грошової вимоги, а також у разі порушення відповідачем зобов'язань, визначених пп. 3.2.15 цього Договору.

У п.п.6.3, 6.6 договору факторингу сторони погодили, що у випадках несвоєчасної сплати позивачу сум, зазначених у пп. пп. 5.3.3 - 5.3.5 цього договору, відповідач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми несвоєчасно сплачених коштів за кожен день прострочення. Сплата пені та штрафних санкцій не звільняє відповідача від обов'язку щодо виконання зобов'язань перед позивачем, передбачених цим договором у повному обсязі та відшкодування збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням умов цього Договору. Збитки підлягають сплаті у повній сумі понад вищезазначені платежі.

Судом встановлено, що рішенням господарського суду Харківської області 09.12.2013р. у справі № 922/3528/13 за позовом ПАТ "Укрексімбанк" до ТОВ "Чудо база" позов задоволено повністю та стягнуто з відповідача 785 586 134,46грн. заборгованості, до якої увійшла заборгованість за кредитним договором № 68111К12 від 28.10.2011р. та за договором факторингу № 68212Y5 від 15.06.2012р. станом на 17.08.2013р.

Оскільки відповідачем зазначена заборгованість до даного часу не сплачена, позивач за період з 18.08.2013р. по 12.08.2015р. нарахував відповідачу проценти за користування кредитом за кредитним договором № 68111К12 від 28.10.2011р. в розмірі 189 167,39грн., комісію за управління кредитом в розмірі 41 460,58грн. та пеню в розмірі 159 620,87грн., та за договором факторингу № 68212Y5 від 15.06.2012р. за період з 18.08.2013р. по 12.08.2015р. нарахував 30 786,49грн. заборгованості за прострочення оплати за фінансування та 7 348,20грн. пені.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд встановив наступне.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у ст.11 Цивільного кодексу України. За приписами ч.2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обовязку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Відповідно до ст.173 Господарського кодексу України та ст.509 Цивільного кодексу України, господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший субєкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Згідно з ч.7 ст.179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

За своєю правовою природою укладені між сторонами договір № 68111К12 від 28.10.2011р. та договір № 68212Y5 від 15.06.2012р. є кредитним договором та договором факторингу, відповідно.

За приписами ст.1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до п.1 ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Пунктом 1 ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України, передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором (ч.1 ст.1077 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Згідно ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України).

Як зазначає позивач, відповідач зобов'язання за спірними договорами належним чином не виконав.

Статтею 32 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач суду не надав доказів того, що ним було належним чином виконано договірні зобовязання за спірними договорами та сплачено кошти, які є предметом позову у даній справі.

Враховуючи вказані обставини та те, що відповідач не надав суду доказів на підтвердження належного виконання ним своїх договірних зобов'язань за спірними договорами, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором № 68111К12 від 28.10.2011р., яка складається із процентів за користування кредитом за кредитним договором № 68111К12 від 28.10.2011р. за період з 18.08.2013р. по 12.08.2015р. в розмірі 189 167,39грн. та комісії за управління кредитом в розмірі 41 460,58грн. за період з 18.08.2013р. по 12.08.2015р. та 30 786,49грн. заборгованості за прострочення оплати за фінансування за договором факторингу № 68212Y5 від 15.06.2012р. за період з 18.08.2013р. по 12.08.2015р.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення пені, нарахованої за неналежне виконання договірних зобов'язань за кредитним договором № 68111К12 від 28.10.2011р. в розмірі 159 620,87грн. та за договором факторингу № 68212Y5 від 15.06.2012р. в розмірі 7 348,20грн. за період з 18.08.2013р. по 12.08.2015р., суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 Цивільного кодексу України).

Пунктом 7.2 кредитного договору № 68111К12 від 28.10.2011р. та п.7.1.5 договором факторингу № 68212Y5 від 15.06.2012р. сторони погодили, що у разі невиконання відповідачем зобов'язань згідно пп.пп. 3.4.1, 3.5.1 та ст.4 кредитного договору та п. 7.1.2 договору факторингу відповідач зобов'язався сплатити позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несвоєчасно сплачених коштів за кожний день прострочення.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що позивачем обґрунтовано нараховано відповідачу пеню на суму заборгованості в розмірі 159 620,87грн. за кредитним договором № 68111К12 від 28.10.2011р. та в розмірі 7 348,20грн. за договором факторингу № 68212Y5 від 15.06.2012р. за період з 18.08.2013р. по 12.08.2015р., розрахунок пені перевірено судом з урахуванням вимог діючого законодавства, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість позовних вимог в цій частині.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст.49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої при задоволенні позову судовий збір покладається на відповідача.

За таких обставин, керуючись ст.ст.11, 509, 1048, 1049, 1054, 1077 Цивільного кодексу України, ст.ст.173, 179 Господарського кодексу України, Законом України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом у редакції 1999 року, ст.ст.1, 4, 12, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Чудо База", (61036, м. Харків, вул. Морозова, 13) на користь Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії Акціонерного товариства "Укрексімбанк" в м. Харкові, (61057, м. Харків, вул. Чернишевська, 11, п/р НОМЕР_1 в філії АТ "Укрексімбанк" в м. Харкові, МФО 351618) - 189 167,39грн. заборгованості за процентами за користування кредитом, 41 460,58грн. заборгованості по сплаті комісій за управління кредитом, 166 969,07грн. пені, 30 786,49грн. плати за фінансування, 8 567,67грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 12.10.2015 р.

Суддя ОСОБА_2