РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2015Справа №910/23620/15

За позовом публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк»

До відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «АЗОТ ПЛЮС»

Про стягнення 100,65 грн.

Суддя Ковтун С.А.

Представники сторін:

від позивача Мушкало С.М. (за дов.)

від відповідача не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Європейський газовий банк» звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «АЗОТ ПЛЮС» 100,65 грн., з яких: 90,33 грн. боргу, 10,32 грн. пені.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не сплатив за надані позивачем послуги.

Суд своєю ухвалою від 04.09.2015 порушив провадження у справі № 910/23620/15, розгляд останньої призначив на 24.09.2015.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

15.11.2012 публічне акціонерне товариство «Європейський газовий банк» (Банк) та товариство з обмеженою відповідальністю «АЗОТ ПЛЮС» (клієнт) уклали договір банківського рахунку № 18383 з наступними змінами та доповненнями до нього, внесеними додатковою угодою № 1 від 05.12.2012 (далі - Договір банківського рахунку), відповідно до розділу 1 якого Банк зобов'язався приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнту, грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видавання відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Пунктом 1.2. Договору банківського рахунку сторони погодили, що Банк відкриває відповідачу поточний рахунок № 383 у національній валюті України та в іноземній валюті відповідно до Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валюті та здійснює його розрахунково-касове обслуговування.

Відповідно до п. 2.1.5. Договору банківського рахунку Банк має право отримувати від клієнта комісійну винагороду за надані послуги в розмірах та строки, що визначені Тарифами Банку.

Пунктом 2.4.7. Договору банківського рахунку передбачено, що клієнт зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі здійснювати оплату за надані послуги відповідно до Тарифів, а також компенсувати витрати Банку у разі, якщо дії при виконанні доручення клієнта пов'язані з витратами, які не передбачені Тарифами Банку.

В пункті 3.3. Договору банківського рахунку сторони погодили, що в разі неможливості здійснення розрахунків в порядку, встановленому п. 3.2. цього договору (шляхом списання коштів з рахунку клієнта), клієнт розраховується з Банком за надані послуги готівкою або через здійснення переказу на користь Банку в строки, визначені у Тарифах.

Відповідно до п. 6.1. Договору банківського рахунку, даний договір укладений на невизначений строк і набуває чинності з дня його підписання сторонами.

Додатковою угодою № 1 до Договору банківського рахунку від 05.12.2012 (далі - додаткова угода № 1) сторони домовились, що Банк бере на себе забезпечення виконання розрахунково-касового обслуговування за допомогою програмно-технічного комплексу електронних платежів «Клієнт-Банк» (iFOBS) за відкритим Клієнту поточним рахунком на підставі Договору банківського рахунку.

В розділі 5 додаткової угоди № 1 сторони визначили, що за послуги розрахункового обслуговування по каналах зв'язку клієнт сплачує Банку плату не пізніше останнього робочого дня поточного місяця у розмірах, встановлених тарифами банку, на момент оплати.

Тарифи банку є невід'ємною частиною Договору банківського рахунку.

Відповідач належним чином не виконав умови Договору банківського рахунку, у зв'язку з чим у нього станом на 20.08.2015 існує прострочена заборгованість по сплаті комісійної винагороди за користування рахунком та за послуги розрахунково-касового обслуговування у розмірі 90,33 грн..

За договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком (ст. 1066 ЦК України).

Клієнт зобов'язаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта, якщо це встановлено договором (ч. 4 ст. 1068 ЦК України).

Відповідно до ч 1, ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Факт наявності у відповідача перед позивачем заборгованості у розмірі 90,33 грн. належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків, сплата неустойки.

Згідно з пунктом 5.9. Договору банківського рахунку, за прострочення клієнтом розрахунків за послуги, що надаються Банком, останній має право стягнути з клієнта пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період такого прострочення.

За розрахунком позивача, перевіреним судом, до стягнення з відповідача підлягає 10,32 грн. пені.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги чи заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приймаючи рішення, суд зобов'язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивачем належним чином доведене порушення його прав зі сторони відповідача.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача до останнього підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «АЗОТ ПЛЮС» (03151, м. Київ, Солом'янський район, вул. Волинська, 16, код 36629617) на користь публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» (04073, м. Київ, проспект Московський, 16, код 34693790) 90,33 грн. боргу, 10,32 грн. пені.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «АЗОТ ПЛЮС» (03151, м. Київ, Солом'янський район, вул. Волинська, 16, код 36629617) до Державного бюджету України 1827,00 грн. судового збору.

Рішення підписано 30.09.2015.

Суддя С. А. Ковтун