ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2015 рокуСправа № 912/3152/15
Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Тимошевської В.В. розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 912/3152/15

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю науково виробнича фірма "Агросвіт", смт. Приютівка, Олександрійський район, Кіровоградська область

до відповідача: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, смт. Петрово, Кіровоградська область

про стягнення 25 206,32 грн

Представники сторін:

від позивача - Пономарьов Є.А., довіреність 3 від 05.01.15;

від відповідача - участі не брали.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Товариство з обмеженою відповідальністю науково виробнича фірма "Агросвіт" звернулось до господарського суду з позовною заявою про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 25 206,32 грн, з яких: 7 395,00 грн - 30% річних та 17 811,32 грн інфляційних втрат, з покладенням на відповідача витрат по сплаті судового збору.

Ухвалою господарського Кіровоградської області від 13.08.2015 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 912/3152/15.

В судовому засіданні 01.10.2015 господарський суд перейшов до розгляду справи по суті.

Представник позивача в судовому засіданні 01.10.2015 позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач участі в судовому засіданні не брав, вимог ухвали суду не виконав, письмових заперечень або будь-яких пояснень по суті спору суду не надав.

21.09.2015 на адресу господарського суду органом поштового зв'язку повернуто конверт з вкладенням (ухвала від 08.09.2015 про відкладення розгляду справи) з відміткою "За закінченням терміну зберігання".

Господарський суд враховує, що відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання, оскільки дана ухвала надсилалась на адресу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, яка повідомлена позивачем та за якою товариство зареєстровано в ЄДРПОУ (а.с. 35-36).

За змістом ст. 64 Господарського процесуального кодексу України в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Крім того, в матеріалах справи міститься телефонограма № 332 від 22.09.2015, якою відповідача повідомлено про дату та час судового розгляду справи та яка прийнята особисто фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (а.с. 37)

Таким чином, господарським судом дотримано вимог процесуального закону щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Враховуючи наведене та відсутність обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, господарський суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача та за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши наявні у справі матеріали, оцінивши подані докази, що наведені в обґрунтування підстав позову та заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

30.05.2013 між товариством з обмеженою відповідальністю науково-виробничою фірмою "Агросвіт" (далі - Продавець) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі - Покупець) укладено договір поставки товару для виробництва сільськогосподарської продукції № 30/05-ІИ (далі - Договір, а.с.15-18).

Відповідно до умов Договору Продавець зобов'язується здійснити постачання товарів безпосередньо пов'язаних з технологічними процесами виробництва сільськогосподарської продукції Покупцю/виробникові такої сільськогосподарської продукції, а саме: насіння, засоби захисту рослин, добрива (далі - товар), який Покупець зобов'язується прийняти та оплатити, відповідно до п. 1.2. цього Договору на умовах, що вказуються сторонами у Доповненнях; загальна кількість товару, "Еквівалент ціни товару", "Погоджений курс", асортимент, ціна, строки поставки, оплати та умови оплати товару, що постачається за даним Договором визначаються сторонами на кожну окрему партію товару у Доповненнях до нього (п.п.. 1.1.,1.2. Договору).

Пунктом п. 2.1. Договору визначено базові умови поставки: Продавець постачає товар Покупцю на умовах "Франко-склад" (ЕХW), Кіровоградська область, Олександрійський район, смт. Приютівка, вул. Свердлова, 2/1.

Ціну товару та вартість Договору погоджено сторонами у розділі 3 Договору.

Загальна ціна Договору визначається як сума вартості Доповнень до нього (п. 3.6. Договору).

У відповідності до п.п. 4.1.-4.4. Договору, Покупець зобов'язується оплатити прийнятий ним товар в безготівковому порядку, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Продавця, в строки встановлені в Доповненнях до цього Договору; у разі прийняття Покупцем товару, що не вказаний в Доповненнях до цього Договору, Покупець тим самим надає свою згоду щодо ціни, кількості та асортименту прийнятого ним товару, зазначеного в видатковій накладній; Покупець оплачує товар, що був прийнятий ним, згідно з п. 2.5. даного Договору, в строк, що указано в останньому Доповненні до цього Договору; при перерахуванні коштів на розрахунковий рахунок Продавця, Покупець зобов'язується вказати в призначенні платежу згідно якого Договору здійснюється платіж з зазначенням дати та номеру Доповнення. В разі відсутності таких реквізитів Продавець самостійно визначає порядок та напрями зарахування отриманих сум в погашення існуючих зобов'язань Покупця.

Цей Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до виконання сторонами своїх зобов'язань за цим Договором (п. 13.1. Договору).

Договір підписаний сторонами та скріплений печатками позивача та відповідача.

Шляхом підписання Доповнення до Договору від 30.05.2013. № 1/тк сторонами погоджено асортимент товару, що постачається Продавцем, його кількість та ціну, а також строки оплати (а.с. 18).

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки, правовідносини за якими регулюються параграфом 3 Глави 54 Цивільного кодексу України.

Згідно ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник) зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж.

Відповідно до приписів ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 661 Цивільного кодексу України).

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов Договору, позивач звернувся до господарського суду Кіровоградської області з позовом до відповідача про стягнення з останнього заборгованості за даним Договором в сумі 29 986,80 грн.

Крім того, оскільки, відповідач свої зобов'язання щодо оплати поставленого товару у строки визначені договором не виконав, позивачем було заявлено до стягнення 9119,27 грн. 30% - відсотків річних, що передбачено п. 11.4. Договору.

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 17.11.2014 у справі № 912/3605/14 позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничої фірми "Агросвіт" задоволено повністю; стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничої фірми "Агросвіт" заборгованість в сумі 39 106,07 грн, з якої: 29 986,80 грн. основного боргу, 9 119,27 грн. 30% річних, а також судовий збір в сумі 1 827,00 грн. (а.с. 20-22).

Вказане рішення набрало законної сили та на його виконання господарським судом 16.12.2014 видано відповідний наказ.

Таким чином, поставка Продавцем та прийняття Покупцем товару на загальну суму 29 986,80 грн. на виконання умов Договору, а саме на суму 20 000,40 грн. згідно видаткової накладної № 3/05-000028 від 30.05.2013 та на суму 9 986,40 грн згідно видаткової накладної № 3/05-000029 від 30.05.2015 встановлена рішенням господарського суду Кіровоградської області відповідно від 17.11.2014 у справі № 912/3605/14.

Також зазначеним рішенням господарського суду встановлено, що відповідач свої зобов'язання щодо оплати отриманого товару належним чином не виконав, в результаті чого за ним рахувалась заборгованість в сумі 29 986,80 грн.

Оскільки, заборгованість стягнута на підставі рішення господарського суду від 17.11.2014 у справі № 912/3605/14, відповідачем не сплачена, що підтверджується довідкою ВДВС Петрівського районного управління юстиції № 4379 від 26.08.2015 про наявність виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду від 16.12.2014. № 912/3605/14 (а.с. 29), позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача 30% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання та інфляційних втрат.

В силу приписів частини третьої ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачає, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до положень ст. 625 Цивільного кодексу України правовими наслідками порушення грошового зобов'язання є нарахування процентів річних від простроченої суми та інфляційних втрат. Так, згідно частини другої наведеної норми боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи з положень статей 524, 533, 625 Цивільного кодексу України, грошовим є зобов'язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов'язання зі сплати коштів.

Інфляційні нарахування на суму боргу та сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), які передбачені ст. 625 Цивільного кодексу України, не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні від боржника компенсації (плати) за користування утримуваними ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Кредитор вправі вимагати, в тому числі в судовому порядку, сплати боржником сум інфляційних нарахувань та процентів річних як разом зі сплатою суми основного боргу, так і окремо від неї. Період нарахування вказаних платежів законодавством не обмежений та здійснюється протягом всього часу існування прострочки виконання грошового зобов'язання.

При цьому, наявність судового рішення, яким вирішено питання про стягнення суми основного боргу, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін, оскільки ухвалення судом рішення про задоволення вимог кредитора законодавчо не визначено як правова підстава припинення зобов'язання.

Аналогічна правова позиція неодноразово підтверджена судовою практикою Верховного Суду України (постанови Верховного Суду України у справах: № 3-116гс11 від 14.11.2011, № 3-142гс/11 від 23.01.2012 та ін.).

В силу вимог ч. 1 ст. 111-28 Господарського процесуального кодексу України, рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішеннями Верховного Суду України.

Отже, кредитор вправі вимагати стягнення з боржника в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов'язання.

Крім того, сторонами в пунктом 11.4. Договору передбачено, що відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України за порушення грошового зобов'язання, Продавець може вимагати від Покупця, а останній зобов'язується сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 30% річних від простроченої суми.

Поданий позивачем розрахунок інфляційних втрат за період з жовтня 2013 по липень 2015 в сумі 17 811,32 грн. (а.с. 10) відповідає фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства, а позовні вимоги в цій частині є обґрунтованим та підлягають задоволенню.

Однак, згідно перерахунку здійсненим господарським судом сума 30% річних за період з 15.10.2014 по 10.08.2015 є меншою, ніж заявлено позивачем, та становить 7 394,01 грн, а відтак позовна вимога про стягнення з відповідача 30% річних підлягає частковому задоволенню в межах заявленого періоду.

Підстави для стягнення 30% річних в іншій частині відсутні у зв'язку з неправильним розрахунком позивача.

На підставі викладеного, позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю науково виробнича фірма "Агросвіт" про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованості підлягають частковому задоволенню в сумі 17 811,32 грн інфляційних втрат та 7 394,01 грн 30% річних. У задоволенні позову в іншій частині господарський суд відмовляє.

На підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 22, 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82, 84, 85, 87, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь товариства з обмеженою відповідальністю науково виробнича фірма "Агросвіт" (28020, Кіровоградська область, Олександрійський район, смт. Приютівка, вул. Свердлова, 2/1, ідентифікаційний код 23233729) 7 394,01 грн - 30% річних, 17 811,32 грн інфляційних втрат, а також 1827,00 грн судового збору.

Наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Дніпропетровським апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 05.10.2015.

Суддя В.В.Тимошевська