КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"05" жовтня 2015 р. справа №911/2736/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Андрієнка В.В.

Шапрана В.В.

перевіривши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз»

на рішення Господарського суду Київської області від 14.04.2015 р.

у справі № 911/2736/14 (суддя - Черногуз А.Ф.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Трініті»

до Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз»

про стягнення 99600,00 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 14.04.2015 р. у справі № 911/2736/14 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Трініті» до Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» задоволено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Публічне акціонерне товариство «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» 08.05.2015 р. подало апеляційну скаргу, в якій просило оскаржуване рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Окрім того, відповідач просив відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги до прийняття постанови у даній справі.

Однак, ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.05.2015 р. апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» було повернуто завнику без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України у зв`язку з відмовою у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

12.06.2015 р. відповідач повторно звернувся з апеляційною скаргою на вищевказане рішення суду. Також, заявник повторно просив суд відстрочити сплату судового збору за подання даної апеляційної скарги до прийняття постанови у справі.

Разом з тим, ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.06.2015 р. повторно подану апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» було вдруге повернуто завнику без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України у зв`язку з відмовою у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Проте, 23.09.2015 р. Публічне акціонерне товариство «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» втретє звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції від 14.04.2015 р. Також, до вказаної апеляційної скарги відповідачем додано клопотання про поновлення пропущеного строку на її подання.

Відповідно до ст. 93 ГПК України апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу. Апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, та незалежно від поважності причини пропуску цього строку - у разі, якщо апеляційна скарга подана прокурором, органом державної влади, органом місцевого самоврядування після спливу одного року з дня оголошення оскаржуваного судового рішення.

Так, оскаржуване рішення від 14.04.2015 р. оформлено відповідно до ст. 84 ГПК України 24.04.2015 р., тому встановлений ст. 93 ГПК України строк на подання апеляційної скарги закінчився 04.05.2015 р.

Натомість, втретє подану апеляційну скаргу надіслано скаржником до суду першої інстанції поштовим зв`язком 23.09.2015 р., про що свідчить відбиток штампу поштового відділення на конверті, у якому вказана скарга надсилалася.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, скаржник посилається на те, що вказаний строк ним пропущено у зв`язку з поверненням без розгляду попередньо поданих скарг згідно ухвал Київського апеляційного господарського суду від 18.05.2015 р. та від 22.06.2015 р. Відтак, на переконання відповідача, вказана причина пропуску процесуального строку, передбаченого ст. 93 ГПК України, є поважною.

Наявність або відсутність підстав для задоволення заяви про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги визначається за правилами частини 1 статті 53 ГПК України.

Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску процесуального строку оцінити доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

За змістом ст. 53 ГПК України поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно нездоланними і пов`язаними з дійсно існуючими труднощами для своєчасного здійснення процесуальних дій.

Отже, наведена норма пов`язує можливість відновлення процесуального строку з обов`язковою наявністю поважної причини пропуску такого строку.

Клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи ст. 53 ГПК України повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах) (постанова Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 17.05.2011 р. "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України").

Дослідивши клопотання відповідача про відновлення пропущеного строку для подання апеляційної скарги, а також існуючі норми чинного процесуального законодавства, колегія суддів приходить до висновку про його необгрунтованість з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів даної справи та було зазначено вище, ухвалами Київського апеляційного господарського суду від 18.05.2015 р. та від 22.06.2015 р. апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» було повернуто на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України у зв`язку з несплатою судового збору за їх подання. При цьому, апеляційним судом також відмовлено у задоволенні клопотань заявника про відстрочення сплати судового збору.

Дана апеляційна скарга відповідача, яка є вже втретє поданою, надіслана на адресу суду першої інстанції поштовим зв`язком лише 23.09.2015 р., тобто, більше ніж через три місяці після винесення ухвали про повернення попередньо поданої апеляційної скарги. Разом з тим, апелянт ніяким чином не обґрунтовує, чому ним було пропущено такий значний термін та не усунуто недоліки попередньої апеляційної скарги одразу після її повернення та не надіслано дану апеляційну скаргу до суду у розумний та допустимий строк.

Додатково слід звернути особливу увагу на той факт, що 14.07.2015 р. відповідачем до Господарського суду Київської області було подано заяву про відстрочку виконання оскаржуваного рішення суду. За результатами розгляду вищевказаної заяви ухвалою Господарського суду Київської області від 11.08.2015 р., залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.09.2015 р., відстрочено виконання рішення від 14.04.2015 р. у даній справі до 01.01.2016 р.

Таким чином, подання Публічним акціонерним товариством «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» даної апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції після здійснення провадження за заявою про відстрочку його виконання також не може вважатися поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки апелянт не був позбавлений права спочатку оскаржити дане рішення.

Як було зазначено вище, за змістом ст. 53 ГПК України поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно нездоланними і пов`язаними з дійсно існуючими труднощами для своєчасного здійснення процесуальних дій. Однак, скаржником не наведено обставин та не надано жодних доказів, які б свідчили про існування нездоланних труднощів, що певним чином перешкоджали здійсненню ним дій, направлених на захист своїх прав. Отримавши ухвалу про повернення повторно поданої апеляційної скарги, відповідач міг і повинен був невідкладно усунути недоліки та знову подати апеляційну скаргу. Натомість, вказані дії були вчинені скаржником лише через три місяці.

Таким чином, оскільки наведені в клопотанні відповідача причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду заявником належним чином не обґрунтовані, у апеляційного суду відсутні підстави для відновлення процесуального строку на її подання.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Враховуючи, що апелянтом пропущений десятиденний термін для подання апеляційної скарги, та не доведена поважність причини такого пропуску, апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» підлягає поверненню без розгляду на підставі ч. 2 ст. 93 та п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 86, ст. 93, п. 4 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» про поновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги відмовити.

2. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» на рішення Господарського суду Київської області від 14.04.2015 р. у справі № 911/2736/14 з доданими до неї матеріалами повернути заявнику без розгляду, а матеріали справи до Господарського суду Київської області.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Андрієнко

В.В. Шапран