РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2015Справа №910/223/15-г
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" про стягнення 38 357,53 грн., за участю представників позивача - Хитрової Л.В., довіреність №Є.37.7.0.0./Д-936 від 04.08.2014 року, відповідача - Ліповуза Д.І., довіреність №55 від 02.01.2015 року,

ВСТАНОВИВ:

06.01.2015 до господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" з вимогами до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" про стягнення 38 357 грн 53 коп.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України не виконав зобов'язання щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну власника автотранспортного засобу Daewoo Matiz, державний номер AE6546KX, водієм транспортного засобу KIA Sorento, державний номер НОМЕР_1, цивільна відповідальність власника якого застрахована відповідачем відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №AC/3733077, та право вимоги за якою перейшло до позивача.

Рішенням господарського суду міста Києва від 03.02.2015р., залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.04.2015р. у справі №910/223/15-г, позовні вимоги задоволені у повному обсязі. Стягнуто з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 38 357,53грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Вищого господарського суду України від 07.07.2015 року у справі №910/223/15-г рішення господарського суду міста Києва від 03.02.2015р., та постанову Київського апеляційного господарського суду від 28.04.2015р. у справі №910/223/15-г скасовано, а справу передано на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Після автоматичного розподілу справу №910/223/15-г 16.07.2015 року передано для розгляду судді Чебикіній С.О.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 16.07.2015 року прийнято справу до провадження та призначено її до розгляду на 03.08.2015 року.

09.09.2015 року відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, в якому він просив в позові відмовити.

09.09.2015 року в судовому засіданні оголошено перерву на 16.09.2015 року.

16.09.2015 року в судовому засіданні оголошено перерву на 23.09.2015 року.

23.09.2015 року в судовому засіданні оголошено перерву на 28.09.2015 року.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

14.12.2011р. між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Інгосстрах", як страховиком, та ПАТ КБ "Приватбанк", як страхувальником, укладений договір страхування №DND0AX, відповідно до умов якого застраховано майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням або розпорядженням транспортним засобом марки Daewoo Matiz д.н.з. НОМЕР_2.

Відповідно до довідки Міністерства внутрішніх справ України про дорожньо-транспортну пригоду №9306715 та постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 25.12.2013р. у справі №199/13176/13-п (номер провадження 3/199/4405/13) 22.11.2013р. ОСОБА_3, керуючи автомобілем KIA Sorento, д.н.з. НОМЕР_1, порушив Правила дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Daewoo Matiz, д.н.з. НОМЕР_2, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.

Вищезазначеною постановою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Цивільно-правову відповідальність водія автомобіля KIA Sorento, д.н.з. НОМЕР_1, застраховано у відповідача.

Відповідно до звіту №26-11-1ЗЛ від 27.11.2013р. ринкова вартість автомобіля Daewoo Matiz д.н.з. НОМЕР_2, становить 38 655,18грн., а вартість відновлювального ремонту цього ж автомобіля складає 42 007,62грн.

Звітом №09-09-15л від 09.09.2015 року визначено вартість придатних до подальшої експлуатації деталей і вузлів автомобіля Daewoo Matiz д.н.з. НОМЕР_2 пошкодженого внаслідок ДТП, яка склала 10 193,87 грн.

Згідно зі страховим актом, складеним позивачем №И-3944 від 11.12.2013р., розмір страхового відшкодування складає 38867,53грн., яка на підставі заяви на виплату страхового відшкодування №7064899сз від 04.12.2013р. виплачена позивачем на рахунок ОСОБА_4, що підтверджується платіжним дорученням №3368 від 12.12.2013 року.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Як вбачається з матеріалів справи, транспортним засобом - автомобілем KIA Sorento, д.н.з. НОМЕР_1, який спричинив ДТП та заподіяв збитки автомобілю Daewoo Matiz д.н.з. НОМЕР_2, керував ОСОБА_3

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Таким чином, за змістом вказаної норми, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципу вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем Daewoo Matiz д.н.з. НОМЕР_2, ОСОБА_3, встановлена у судовому порядку.

Тому, ОСОБА_3 є особою, відповідальною за збиток, заподіяний власнику автомобіля KIA Sorento, д.н.з. НОМЕР_1, у результаті пошкодження цього автомобіля при ДТП.

Відповідно до статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність за шкоду заподіяну внаслідок експлуатації автомобіля Daewoo Matiz д.н.з. НОМЕР_2, була застрахована в ТзДВ "Страхова компанія "Альфа-Гарант", про що було укладено договір (поліс) № АС/3733077, обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого відповідач взяв на себе зобов'язання відшкодувати шкоду заподіяну, зокрема, майну третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу автомобіля Daewoo Matiz д.н.з. НОМЕР_2, і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно з статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Ст. 30 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Розглядаючи спір по суті суд також зазначає, що частиною п'ятою статті 1187 ЦК України передбачено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Оскільки, відповідач не довів факт того, що шкоду автомобілю Daewoo Matiz д.н.з. НОМЕР_2, було завдано внаслідок непереборної сили або умислу його водія, та беручи до уваги те, що вартість ремонту пошкодженого автомобіля перевищує його ринкову вартість, а відтак його відновлення є економічно недоцільним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до (38 655,18 грн.) та після дорожньо-транспортної пригоди (10 193,87 грн.), за вирахуванням суми франшизи 510 грн. передбаченої договором (полісом) № АС/3733077, позов підлягає задоволенню у розмірі 27 951,31 грн.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є такими, що підлягають задоволенню частково у розмірі 27 951,31 грн., (38 655,18 - 10 193,87 - франшиза - 510 грн). В іншій частині позову слід відмовити.

Судом надано належну оцінку відзиву відповідача, в якому він вказував на те, що ринкова вартість залишків транспортного засобу Daewoo Matiz д.н.з. НОМЕР_2 після ДТП становить 22 770,00 грн.

Проте, доводи викладені у відзиві судом не приймаються, оскільки відповідачем не надано жодних доказів на їх підтвердження та вони повністю спростовуються звітом спеціаліста №09-09-15л від 09.09.2015 року, який міститься в матеріалах справи.

Судові витрати відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України підлягають стягненню з відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" (01133, м. Київ, бул. Л.Українки, буд. 26, код 32382598) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 32, офіс 402, код 33248430) 27 951 (двадцять сім тисяч дев'ятсот п'ятдесят одна) грн. 31 коп. страхового відшкодування та 1 315 (одна тисяча триста п'ятнадцять) грн. 44 коп. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 01.10.2015р.

Суддя С.О. Чебикіна