ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2015 р.Справа № 924/1481/15

Господарський суд Хмельницької області у складі: суддя Музика М.В. при секретарі судового засідання Янишиній Н.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", м. Харків

до фізичної-особи-підприємця ОСОБА_1, м. Городок Хмельницької області

про стягнення 3 187 416,71 грн. заборгованості,

Представники сторін:

позивача: не з'явився

відповідача: не з'явився

В судовому засіданні відповідно до ч.2 ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення

ВСТАНОВИВ:

ухвалою господарського суду Хмельницької області від 01.09.2015 року порушено провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", м. Харків до фізичної-особи-підприємця ОСОБА_1, м. Городок Хмельницької області про стягнення 3 187 416,71 грн. заборгованості за Генеральним договором про надання кредитних послуг №0 від 19.12.2007 року, з яких 799583,32 грн. - заборгованість за кредитом; 1688924,16 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 230879,68 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 468029,55 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентах.

Повноважний представник позивача в судовому засіданні 21.09.2015 року позов підтримав в повному обсязі, вважає позовні вимоги підтвердженими наявними в матеріалах справи доказами. В наданій через канцелярію суду заяві від 05.10.2015 року просить суд проводити розгляд справи 06.10.2015 року без участі представника.

Відповідач не скористався правом участі в судовому розгляді справи, повноважного представника не направив, письмового відзиву на позов не надав, причин не вказав; належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується судовими повістками від 02.09.2015 року та від 22.09.2015 року.

Судом приймається до уваги, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України від 25 січня 2006 року №1-5/45, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання «розумності» строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Відтак, оскільки суд відкладав розгляд справи, надаючи можливість учасникам судового процесу реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд, враховуючи процесуальні строки розгляду спору, встановлені ст. 69 ГПК України, не знаходить підстав для повторного відкладення розгляду справи.

Згідно з п. 3.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що відповідач належним чином повідомлений про судовий розгляд справи, його неявка не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами у відповідності до ст. 75 ГПК України.

Розглядом матеріалів справи судом встановлено наступне:

Відповідно до п.1.1 Статуту публічного акціонерного товариства "Укрсиббанк" від 12.07.2012 року, рішенням загальних зборів акціонерів від 27.10.2009 року акціонерний комерційний інноваційний банк "Укрсиббанк" у зв'язку з приведенням своєї діяльності у відповідність до норм Закону України "Про акціонерні товариства" змінив найменування на публічне акціонерне товариство "Укрсиббанк", яке виступає правонаступником по всіх правах та зобов'язаннях акціонерного комерційного інноваційного банку "Укрсиббанк".

Акціонерний комерційний інноваційний банк "Укрсиббанк" (банк) та фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (позичальник) 19.12.2007 року уклали генеральний договір про надання кредитних послуг №0, згідно п. 1.1 якого банк зобов'язується надавати позичальнику кредитні послуги у валютах, вказаних у цьому договорі, в рамках ліміту, встановленого в базовій валюті, що дорівнює 808000,00 грн., в порядку і на умовах, зазначених у цьому договорі. Зобов'язання банку з надання кредитних коштів - відкличні. Умови і порядок надання, сума, строк і порядок виконання зобов'язань, розмір і порядок плати за кредитні послуги стосовно кожної кредитної послуги в межах цього договору оформлюється додатковою угодою до цього договору у формі окремої індивідуальної угоди, що є невід'ємною частиною цього договору.

Базовою валютою по даному договору є долар США. Під базовою валютою розуміється валюта, в яку перераховуються суми наданих та/або запитаних до отримання кредитних послуг в різних валютах даного договору, для розрахунку ліміту договору.

Протягом строку дії цього договору загальна сума ліміту договору може бути змінена (збільшена/зменшена). Всі зміни до цього договору оформлюються відповідними додатковими угодами. У разі збільшення ліміту кредитування в рамках цього договору шляхом переоцінки предмету іпотеки та/або надання додаткового забезпечення (іпотеки), укладається додаткова угода до договору(ів) іпотеки.

Загальна сума наданих кредитних коштів розраховується шляхом складання сум наданих кредитних послуг за всіма діючими індивідуальними угодами в кожній з валют даного договору, помножених на курс гривні Національного банку України до такої валюти, та поділений на курс гривні Національного банку України до базової валюти на день укладання індивідуальної угоди на надання кредитної послуги.

Загальна сума наданих кредитних послуг за всіма індивідуальними угодами не може перевищувати встановленого цим пунктом ліміту договору незалежно від виду валюти наданих кредитних послуг.

Позичальник має право отримати кредитні кошти у вигляді одного траншу або декількох траншів, загальна сума яких не може перевищувати розміру суми кредиту, визначеного у відповідній індивідуальній угоді, для чого позичальник надає до банку письмову заяву за формою згідно вимог банку, (що наведена у Додатку №1 до цього договору), в якій зазначає бажану суму траншу (в межах загальної суми кредиту) та бажану дату його отримання. Така заява позичальника, укладена та надана згідно умов цього договору, є підставою для видачі банком траншу позичальнику.

Надання кредитних коштів, відповідно до п.1.2. Договору, здійснюється відповідно до термінів, передбачених індивідуальними угодами, та не раніше 19 грудня 2007 року.

Позичальник, як передбачено п.п.1.2.1. Договору, повинен виконати свої зобов'язання по поверненню в повному обсязі суми використаного ліміту за цим договором в термін, не пізніше 19.12.2023 року, і виконати всі зобов'язання, передбачені індивідуальними угодами в терміни, встановлені індивідуальними угодами, але в будь-якому випадку терміни виконання зобов'язань позичальника по індивідуальним угодам не повинні перевищувати термін, передбачений цим пунктом договору, якщо тільки не застосовується інший термін виконання зобов'язань, встановлений цим договором та/або згідно умов відповідної угоди сторони.

За надання кредитних послуг позичальник сплачує банку плату за кредитні послуги. При наданні кожної кредитної послуги плата за таку кредитну послугу визначається в відповідних індивідуальних угодах, що є невід'ємною частиною цього договору (п.1.3. Договору).

Розмір ставки за користування кредитними коштами понад встановлений відповідною індивідуальною угодою строк застосовується до всієї простроченої суми основного боргу позичальника за індивідуальною угодою з дня виникнення простроченої суми основного боргу (дня сплати ануїтентного платежу), зокрема у випадку порушення зобов'язання позичальником в частині несплати чергового ануїтентного платежу в установлений день сплати такого платежу чи сплати у розмірі меншому, ніж передбачено відповідною індивідуальною угодою. Нарахування та облік таких процентів банк здійснює відповідно до умов цього договору, відповідної індивідуальної угоди та вимог чинного законодавства України, зокрема нормативних актів НБУ (п.п.1.3.1. Договору).

У п.п. 1.3.2. Договору сторони домовились, що за умовами відповідної індивідуальної угоди може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь-якої із обставин, передбачених цим договором.

Нарахування процентів за стандартним порядком погашення кредиту здійснюється щомісяця, в останній робочий день поточного місяця, методом "факт/360" відповідно до вимог чинного законодавства. Період нарахування процентів згідно умов цього договору та відповідних індивідуальних угод починається з дня фактичного надання кредитних коштів, якщо не передбачено іншу дату початку нарахування процентів, а в наступному - з першого календарного дня поточного місяця і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. Для розрахунку процентів день надання та день погашення кредиту вважається одним днем. Строк сплати процентів: з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за яким були нараховані банком такі проценти (п.п.1.3.4. Договору).

Нарахування процентів за ануїтентним порядком погашення кредиту здійснюється щомісяця у два етапи за методом "30/360" відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку України та чинного законодавства України. Етапи нарахування процентів визначаються як: в останній робочий день поточного місяця; за період з дня фактичного надання кредиту по останній календарний місяць включно (в місяць фактичного надання кредиту); з дня сплати ануїтентного платежу - з першого календарного дня поточного місяця по день, що передує дня сплати ануїтентного платежу (день сплати ануїтетного платежу в розрахунок не включається). По закінченню 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту та кожного наступного місяця кредитування, процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов п.5.2. даного Договору (п.1.3.5. Договору).

Проценти нараховуються на суму кредиту, що надана банком позичальнику і ще не повернута останнім у власність банку відповідно до умов Договору (п.п.1.3.6. Договору).

Сторони у п.п. 1.3.7. погодили наступну черговість погашення грошових зобов'язань позичальника за відповідними індивідуальними угодами, які є невід'ємною частиною даного договору, а саме: прострочені комісії (якщо буде мати місце прострочення); строкові комісії; прострочені проценти (якщо буде мати місце прострочення); строкові проценти; прострочена сума основного боргу (якщо буде мати місце прострочення); строкова сума основного боргу; штрафні санкції за договором.

Банк, зокрема, має право, згідно п.п.3.1.2. Договору, керуючись чинним законодавством України, зокрема, ст. 611 Цивільного кодексу України, відмовити позичальнику в наданні кредиту (частково або в повному обсязі) та/або вимагати від позичальника дострокового повернення всієї наданої йому суми кредиту та сплати плати за кредит, змінивши при цьому терміни повернення кредиту та плати за кредит в сторону зменшення в порядку, визначеному розділом 6 цього Договору, у разі порушення позичальником умов цього договору та/або настання будь-якої події, що може погіршити фінансовий стан позичальника та/або вплинути на його здатність або бажання виконувати власні зобов'язання за цим договором.

Позичальник зобов'язується, зокрема, в строк, визначений цим договором та окремими індивідуальними угодами, виконати свої зобов'язання по своєчасному поверненню заборгованості позичальника перед банком, а також сплачувати плату за кредитні послуги відповідно до умов цього договору та індивідуальних угод, що є невід'ємною частиною цього договору (п.п.3.4.2. Договору).

У пункті 4.1. договору сторони погодили, що за порушення позичальником термінів виконання зобов'язань по погашенню будь-яких своїх грошових зобов'язань за стандартним порядком погашення кредиту за кредитними послугами, наданими в рамках цього договору і на підставі індивідуальних угод, які є його невід'ємною частиною, зокрема термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів за кредит, пеня нараховується за кожний день прострочення, включаючи день погашення заборгованості і розраховується за методом "факт/360", але в будь-якому випадку такий розмір пені не може перевищувати розмір, встановлений чинним законодавством України на момент її нарахування в наступному порядку, а саме: в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо така сума заборгованості виражена в гривні; в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена в іноземній валюті.

За порушення позичальником термінів виконання зобов'язань за ануїтентним порядком погашення кредиту, банк нараховує пеню тільки на суму прострочених процентів починаючи з 32 календарного дня, якщо рахувати з дати виникнення прострочених процентів за вищенаведеним методом та порядком нарахування.

У п. 6.1 Договору сторони передбачили, що відповідно до ст.ст. 525, 611 ЦК України, банк має право визнати термін виконання зобов'язань за цим договором та індивідуальними угодами таким, що настав, згідно з п. 1.2.1. цього договору. При цьому, термін виконання зобов'язань по поверненню суми використаного ліміту договору за цим договором і зобов'язань, передбачених індивідуальними угодами вважається таким, що настав, а сума заборгованості - обов'язковою до повернення з моменту отримання позичальником відповідної письмової вимоги банку. В цьому випадку позичальник зобов'язується достроково виконати зобов'язання за цим договором у встановлений заново термін в повному обсязі. У будь-якому випадку новий строк виконання зобов'язань згідно вимоги банку не може перевищувати 14 календарних днів з дати відправлення банком вказаної вимоги позичальнику. У разі порушення позичальником нового (дострокового) терміну повернення всієї наданої ним суми кредиту та/або сплати плати за кредит за договором, вважається, що такий позичальник користується кредитом понад строк, встановлений цим договором та індивідуальними угодами, при цьому, починаючи з наступного робочого дня, сума такого кредиту вважається простроченою сумою основного боргу, а сума плати з кредит - відповідно простроченими процентами та/або простроченими комісіями.

Така вимога направляється на адресу позичальника листом (цінним з описом та повідомленням про вручення) або доставляється кур'єром. У разі зміни фактичної чи юридичної адреси позичальником без попереднього про це повідомлення банку чи інших навмисних дій позичальника, у зв'язку з чим письмова вимога банку не отримана позичальником, строк виконання зобов'язань в такому випадку встановлюється через 14 календарних днів з дати відправлення банком вказаної вимоги позичальнику (п.6.2. Договору).

Генеральний договір про надання кредитних послуг №0 від 19.12.2007 року підписаний сторонами та скріплений їхніми печатками.

Сторонами 19.12.2007 року укладено додаткову угоду №0 до генерального договору про надання кредитних послуг (Індивідуальна угода) №0 від 19.12.2007 року, у якій погоджено надання кредитних коштів в національній валюті та у вигляді одного траншу у строк до 19.12.2023 року, а також встановлено плату за кредит та його цільове призначення.

Додаткова угода підписана сторонами та скріплена їхніми печатками.

У додатку №1 до додаткової угоди №0 від 19.12.2007 року до генерального договору про надання кредиту №0 від 19.12.2007 року сторонами погоджено графік погашення кредиту. Графік погашення кредиту також підписано сторонами та скріплено їхніми печатками.

19.02.2008 року банком та позичальником укладено додаткову угоду №1 до додаткової угоди №0 до Генерального договору про надання кредитних послуг (Індивідуальна угода) №0 від 19.12.2007 року, у якій дійшли згоди про зміну процентної ставки. Додаткова угода №1 підписана сторонами та скріплена їхніми печатками.

ПАТ "Укрсиббанк" 05.02.2015 року надіслав ОСОБА_1 повідомлення-вимогу №375/15 від 05.02.2015 року, у якій вказує, що оскільки станом на 02.02.2015 року заборгованість за генеральним договором №0 від 19.12.2007 року склала 2371923,80 грн., то у відповідності до ст.ст. 1048, 1050 ЦК України вимагають погасити прострочене зобов'язання протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати відправлення цього повідомлення.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, вказана вимога отримана відповідачем 09.02.2015 року.

Як вбачається із довідки-розрахунку заборгованості за кредитом ОСОБА_1 станом на 07.08.2015 року за кредитним договором №000 від 19.12.2007 року, заборгованість за кредитом становить 799583,32 грн.; згідно довідки-розрахунку заборгованості по процентах за користуванням кредитом ОСОБА_1 на 07.08.2015 року за кредитним договором №000 від 19.12.2007 року, заборгованість по процентах за користування кредитом становить 1688924,16 грн.; згідно довідки-розрахунку пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом на 07.08.2015 року, пеня за період з 07.02.2015 року по 07.08.2015 року на суму боргу 799583,32 грн. склала 230879,60 грн.; згідно довідки-розрахунку пені за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за користування кредитом на 07.08.2015 року, пеня за період з 07.02.2015 року по 07.08.2015 року склала 468029,65 грн.

Враховуючи вищевикладене, несплату заборгованості відповідачем в добровільному порядку, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Аналізуючи подані докази, оцінюючи їх у сукупності, судом враховується наступне.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається із матеріалів справи, між сторонами 19.12.2007 року укладено генеральний договір про надання кредитних послуг №0 (далі - кредитний договір) із додатковими угодами, за умовами якого банк надав позивальнику кредитні кошти, а позичальник, в свою чергу, взяв на себе зобов'язання з повернення наданих коштів та сплаті відсотків в термін до 19.12.2023 року.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 1049 ЦК України, позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця.

Статтею 1050 ЦК України встановлені наслідки порушення договору позичальником, згідно частини 1 якої якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Пунктом 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе згідно кредитного договору зобов'язань, позивачем 05.02.2015 року направлено відповідачу вимогу №375/15, якою повідомлено ФОП ОСОБА_1 про наявність станом на 02.02.2015 року заборгованості за кредитним договором в розмірі 2371923,80 грн. та вказано про необхідність протягом 30 календарних днів з дати відправлення вимоги перерахувати банку всю зазначену суму.

Таким чином, позивачем на підставі п.6.1 Генерального договору про надання кредитних коштів, в порядку ст.ст. 1048, 1059 ЦК України, змінено порядок погашення кредиту та встановлено новий строк сплати заборгованості за кредитним договором - протягом 30 днів з дати відправлення вимоги.

Згідно розрахунків заборгованостей за кредитом та процентами за користування кредитом станом на 07.08.2015 року, останні складають 799583,32 грн. та 1688924,16 грн. відповідно.

Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до п.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 взяті на себе зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, доказів погашення заявленої до стягнення позивачем суми заборгованості по кредиту та процентах за користування кредитом матеріали справи не містять та учасниками судового розгляду не надано, тому суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині та стягнення з відповідача 799583,32 грн. основного боргу та 1688924,16 грн. заборгованості по процентах за користування кредитом, оскільки строк їх сплати в повному обсязі настав.

Окрім того, позивач просить суд стягнути з відповідача нараховану за період з 07.02.2015 року по 07.08.2015 року пеню на заборгованість за кредитом в розмірі 230879,68 грн., та нараховану згідно поданого розрахунку пеню на заборгованість по процентах за користування кредитом в сумі 468029,55 грн.

У відповідності до приписів ст. 546 ЦК України виконання зобов'язань може забезпечуватись, зокрема, неустойкою.

Відповідно до п.п.1, 2, 3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У пункті 4.1 договору сторони погодили, що за порушення позичальником термінів виконання зобов'язань по погашенню будь-яких своїх грошових зобов'язань за стандартним порядком погашення кредиту за кредитними послугами, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів за кредит, пеня нараховується за кожний день прострочення, включаючи день погашення заборгованості і розраховується за методом "факт/360", але в будь-якому випадку такий розмір пені не може перевищувати розмір, встановлений чинним законодавством України на момент її нарахування в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо така сума заборгованості виражена в гривні.

Так, позивачем нараховано 230879,68 грн. пені на суму кредиту в розмірі 799583,32 грн. за період з 07.02.2015 року по 07.08.2015 року.

В той же час, судом приймається до уваги, що згідно вимоги №375/15 від 05.02.2015 року, банком встановлено новий термін виконання зобов'язань, з настанням якого, у відповідності до п.6.1 кредитного договору, у відповідача вникає обов'язок повернути всю суму боргу в розмірі 799583,32 грн. Тому, враховуючи зазначений у вимозі 30-денний термін на повернення суми боргу від дня відправлення вимоги (05.02.2015 року), положення п. 6.1. кредитного договору, суд приходить до висновку, що першим днем прострочки заборгованості за кредитом на суму 799583,32 грн. є 10.03.2015 року (08.-09.03.2015 року - вихідні дні).

Таким чином, першим днем нарахування пені на суму 799583,32 грн. є 10.03.2015 року, з огляду на що можлива до стягнення пеня по заборгованості за кредитом складає 198471,91 грн., в стягненні 32407,77 грн. пені, нарахованої на заборгованість по кредиту, слід відмовити.

Стосовно заявленої до стягнення 468029,55 грн. пені, нарахованої на заборгованість за процентами за користування кредитом, суд вказує на наступне.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Якщо умовами договору кредиту передбачені окремі самостійні зобовязання боржника про повернення боргу щомісяця частинами, то у разі неналежного виконання позичальником цих зобовязань строки за вимогами кредитора до нього повинні обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Отже, враховуючи вимоги чинного законодавства, період часу, за який може бути нарахована пеня за несвоєчасне повернення відсотків за кредитом - шість місяців після 10 числа кожного місяця наступного за тим, за який були нараховані банком проценти за користування кредитом (п.п.1.3.4. Договору). При цьому, судом враховується, що у зв'язку із зміною строків повернення кредиту банком, відповідно змінено і строки повернення процентів за користування кредитом. Тому суд на підставі п.6.1. кредитного договору (стосовно процентів, нарахованих після пред'явлення вимоги №375/15 від 05.02.2015 року) вважає днем прострочки сплати процентів за користування кредитом наступний день після їх нарахування банком.

Відповідно до п. 1.12. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", з огляду на вимоги частини першої статті 47 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

З огляду на наведене, здійснивши перерахунок заявленої пені, суд вважає правомірним стягнення 26769,44 грн. пені, нарахованої на заборгованість за процентами за користування кредитом (з 07.02.2015 року на суму 19967,37 грн. = 5665,26 грн.; з 11.02.2015 року на суму 19967,37 грн. = 5579,92грн.; з 10.03.2015 року на суму 18035,05 грн. = 4476,65 грн.; за березень 2015 року = 4234,18 грн.; з квітень 2015 року = 3144,66 грн.; за травень 2015 року = 2231,97 грн.; за червень 2015 року = 1207,04 грн.; за липень 2015 року = 229,76 грн.). В стягненні 441260,11 грн. пені слід відмовити з підстав нарахування поза строками, передбаченими ст. 232 ГК України.

Згідно частини 1 статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Статтями 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі зазначеного вище, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача 799583,32 грн. заборгованості за кредитом, 1688924,16 грн. заборгованості по відсотках за користування кредитом, 198471,91 грн. пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, 26769,44 грн. пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентах, в стягненні 32407,77 грн. пені, нарахованої на заборгованість по кредиту, та 441260,11 грн. пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам, слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 13, 33, 34, 43, 49, 82, 85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

позов задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (Хмельницька область, Городоцький район, м. Городок, вул. Грушевського, буд. 62, код НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" (м. Харків, пр-т Московський, 60, код 09807750) 799 583,32 грн. (сімсот дев'яносто дев'ять тисяч п'ятсот вісімдесят три грн. 32 коп.) заборгованості за кредитом, 1 688 924,16 грн. (один мільйон шістсот вісімдесят вісім тисяч дев'ятсот двадцять чотири грн. 16 коп.) заборгованості по відсотках за користування кредитом, 198 471,91 грн. (сто дев'яносто вісім тисяч чотириста сімдесят одна грн. 91 коп.) пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, 26 769,44 грн. (двадцять шість тисяч сімсот шістдесят дев'ять грн. 44 коп.) пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентах, 54 274,97 грн. (п'ятдесят чотири тисячі двісті сімдесят чотири грн. 97 коп.) витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

В решті позову відмовити.

Повне рішення складено 08.10.2015 року

Суддя М.В. Музика

Віддрук. у 3 прим.: 1- до справи; 2 - позивачу (61050, м. Харків, пр-т Московський, 60, та представнику ОСОБА_2, 02068, м. Київ, а/с 33) - рек. листом з повідомленням про вручення; 3- відповідачу (32000, Хмельницька область, м. Городок, вул. Грушевського, 62) - рек. листом з повідомленням про вручення