РІШЕННЯ

29.09.2015Справа №910/19756/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., при секретарі судового засідання Нечай О.Н., розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/19756/15

за позовом приватного акціонерного товариства «Отіс», м. Київ,

до комунального підприємства «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва», м. Київ,

про стягнення 37 470,17 грн.,

за участю представників:

позивача - Мацюка В.В. (довіреність від 02.07.2015 № 185);

відповідача - Барзікова Т.А. (довіреність від 14.05.2015 № 421).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Отіс» (далі - Товариство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з комунального підприємства «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» про стягнення 37 470,17 грн. основного боргу за договором від 03.02.2012 D2 4Т № 2051 (далі - Договір).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.08.2015 порушено провадження у справі та призначено судовий розгляд на 15.09.2015.

07.09.2015 позивач подав суду клопотання про долучення, витребуваних ухвалою суду, документів до матеріалів справи.

07.09.2015 відповідач подав суду клопотання про відкладення судового розгляду, у зв'язку з неможливістю забезпечити явку повноважного представника.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.09.2015 розгляд справи було відкладено на 29.09.2015, у зв'язку з неявкою представників відповідача.

24.09.2015 відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому по суті визнав позовні вимоги та просив суд розстрочити виконання рішення на один рік, у зв'язку із складним фінансовим становищем. Також, до відзиву була додана заява про відстрочку виконання рішення строком на один рік.

У судовому засіданні 29.09.2015 представник позивача надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача надав пояснення по суті спору, просив відстрочити на один рік та розстрочити виконання рішення суду строком на один рік.

Також, відповідач повідомив, що його найменування було змінено на комунальне підприємство «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва» (далі - Підприємство).

У судовому засіданні 29.09.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Судом, у відповідності до вимог статті 811 ГПК України, складалися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

03.02.2012 Підприємством (замовник) та Товариством (підрядник) було укладено Договір, за умовами якого:

- замовник доручає, а підрядник приймає на себе обов'язки щодо виконання капітального ремонту ліфта реєстр. № 1784, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Клавдіївська, 24 та придбання необхідних матеріалів для виконання робіт, а замовник зобов'язується сплатити підряднику вартість робіт і матеріалів, яка визначена у договірній ціні (пункт 1.1 Договору);

- вартість робіт доручених підряднику за договором, визначається розрахунком договірної ціни на виконання ремонту ліфта, локальним кошторисом та дефектним актом, які є невід'ємною частино Договору і складає: 37 470,17 грн., у тому числі ПДВ - 6 245,03 грн. (пункт 2.1 Договору);

- виконання робіт оформляється актом за формою КБ-2в та довідкою за формою КБ-3 не пізніше 3-х робочих днів місяця наступного за звітним (пункт 2.2 Договору);

- оплата вартості ремонту ліфта здійснюється замовником протягом п'яти робочих днів з дня підписання акту виконаних робіт за формою КБ2в та довідки за формою КБ-3 (пункту 2.3 Договору);

- Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх обов'язків (пункт 5.1 Договору).

Договір підписано уповноваженими особами, а саме, від позивача регіональним директором спеціалізованого ліфтового управління № 4 Задьорою Миколою Миколайовичем, який діяв на підставі довіреності від 09.08.2011 № 53/1, та від відповідача - директором Чалим Василем Івановичем, який діяв на підставі статуту, та скріплено печатками.

Договір у встановленому порядку не оспорено, не розірвано, не визнано недійсним.

Таким чином, Договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 837 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Отже, укладений сторонами Договір за своєю правовою природою є договором підряду.

Відповідно до частини четвертої статті 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

На виконання умов Договору позивач виконав роботи, що підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2012 року від 27.08.2012 та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт за серпень 2012 року від 27.08.2012 на суму 37 470,17 грн.

Судом встановлено, що вказані документи скріплені печатками сторін і підписані, що свідчить про те, що позивачем були належним чином виконані підрядні роботи, а відповідачем, у свою чергу, прийняті такі роботи без будь-яких зауважень.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Підприємство належним чином не виконало умови Договору, у зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість перед позивачем на суму 37 470,17 грн.

Отже, оскільки Підприємством сума заборгованості за Договором сплачена не була, то позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 37 470,17 грн. заборгованості є обґрунтованими і тому підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Згідно з статтею 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до пункту 2.3 Постанови № 18 якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України.

Відповідач не подав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували заперечення проти задоволення позовних вимог.

За таких обставин, позов визнається судом доведеним, обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню.

За приписами статті 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Що ж до клопотання відповідача про відстрочку та розстрочку виконання рішення суду на один рік зі сплатою суми заборгованості рівними частинами, то така заява підлягає задоволенню частково з огляду на таке.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

У пункті 7.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» зазначено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Заява мотивована тим, що у зв'язку з реорганізацією та важким фінансовим становищем Підприємство не має змоги погасити суму боргу одним платежем.

З огляду на викладене Господарський суд міста Києва вважає за необхідне частково задовольнити клопотання відповідача та розстрочити виконання даного рішення суду на 12 (дванадцять) місяців, а у клопотанні про відстрочку відмовити.

Керуючись статтями 43, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з комунального підприємства «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва» (03134, м. Київ, вул. Симиренка, 17; ідентифікаційний код: 36037999) з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення суду, на користь приватного акціонерного товариства «ОТІС» (03062, м. Київ, вул. Екскаваторна, 37; ідентифікаційний код 14357579): 37 470 (тридцять сім тисяч чотириста сімдесят) грн. 17 коп. заборгованості та 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. судового збору.

3. Розстрочити виконання даного судового рішення на 12 (дванадцять) місяців (до 29.09.2015) шляхом щомісячної сплати комунальним підприємством «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва» (03134, м. Київ, вул. Симиренка, 17; ідентифікаційний код: 36037999) на користь приватного акціонерного товариства «ОТІС» (03062, м. Київ, вул. Екскаваторна, 37; ідентифікаційний код 14357579) суми заборгованості та судового збору таким чином: до 29.10.2015 - 3 274,76 грн.; до 29.11.2015 - 3 274,76 грн.; до 29.12.2015 - 3 274,76 грн.; до 29.01.2016 - 3 274,76 грн.; до 29.02.2016 - 3 274,76 грн.; до 29.03.2016 - 3 274,76 грн.; до 29.04.2016 - 3 274,76 грн.; до 29.05.2016 - 3 274,76 грн.; до 29.06.2016 - 3 274,76 грн.; до 29.07.2016 - 3 274,76 грн.; до 29.08.2016 - 3 274,76 грн.; до 29.09.2016 - 3 274,81 грн.

4. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Відповідно до частини п'ятої статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання повного рішення шляхом подачі апеляційної скарги до місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Повне рішення складено 05.10.2015.

Суддя І.Д. Курдельчук