КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2015 р. Справа№ 911/813/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Хрипуна О.О.

суддів: Власова Ю.Л.

Станіка С.Р.

при секретарі судового засідання - Киниці А.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру"

на рішення господарського суду міста Києва від 23.06.2015

у справі № 911/813/15 (суддя Домнічева І.О.)

за позовом Управління Держземагенства в Яготинському районі Київської області

до Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру"

про стягнення 50 616,35 грн.

за участю представників:

від позивача: Дзюба В.В.,

від відповідача: Куць О.Т.,

ВСТАНОВИВ:

Управління Держземагенства в Яготинському районі Київської області, позивач у справі, звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру", відповідач у справі, про стягнення 50 616,35 грн., в тому числі 40 151,69 грн. орендної плати за 2014 рік, 4 593,33 грн. пені, 4793,51 грн. інфляційних втрат, 876,13 грн. штраф у розмірі 3% та 201,99 грн. - відшкодування витрат за 2014 рік.

Ухвалою господарського суду Київської області від 16.04.2015 направлено за підсудністю до господарського суд міста Києва порушено за позовом Управління Держземагенства в Яготинському районі Київської області справу № 911/813/15.

Рішенням господарського суду міста Києва від 23.06.2015 (Домнічева І.О.) позов задоволено частково, стягнуто на користь Управління Держземагенства в Яготинському районі Київської області 2 296,67 грн. пені, 2 396,75 грн. інфляційних, 438,07 грн. 3% річних та 1 827,00 грн. судового збору, в доход Державного бюджету України стягнуто 2 296,67 грн. пені, 2 396,75 грн. інфляційних, 438,07 грн. 3% річних. В решті вимог провадження у справі припинено, оскільки свої зобов'язання за договором відповідач виконав після порушення провадження у справі.

Не погоджуючись з судовим рішенням, ДП "Центр державного земельного кадастру" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду міста Києва від 23.06.2015 скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити повністю.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані неправильним застосуванням судом першої інстанції норм матеріального права та неповним з'ясуванням обставин справи. За твердженням скаржника, вина відповідача щодо несвоєчасного виконання зобов'язання відсутня, адже ним вжито усіх залежних від нього заходів щодо належного виконання умов договору, а складна фінансова ситуація склалась внаслідок неплатоспроможності та ліквідації ПАТ "Брокбізнесбанк", та неможливістю скористатись відповідачем залишками на своїх поточних рахунках. При цьому, скаржник зазначив, що паспорт бюджетної програми по КПКВК 280330 "Проведення земельної реформи" на 2014 рік був затверджений лише у серпні 2014 року, що не дозволяло здійснювати видатки в межах погоджених Планів використання бюджетних коштів на 2014 рік. Відповідач також просить суд зменшити штрафні санкції згідно із ч. 1 ст. 233 ГК України, які на його думку є занадто великі, а позивач не поніс збитків.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.08.2015 апеляційну скаргу ДП "Центр державного земельного кадастру" на рішення господарського суду міста Києва від 23.06.2015 у справі № 911/813/15 прийнято до провадження у складі колегії: Хрипун О.О. (головуючий), судді - Тарасенко К.В. та Корсакова Г.В.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 22.09.2015 у зв'язку з перебуванням судді Корсакової Г.В. у відпустці для розгляду справи сформовано колегію у складі головуючого судді Хрипуна О.О., суддів Власова Ю.Л. та Станіка С.Р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.09.2015 апеляційну скаргу ДП "Центр державного земельного кадастру" у справі № 911/813/15 прийнято до провадження новим складом колегії та ухвалено здійснювати в судовому засіданні 30.09.2015.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги та доводи апеляційної скарги заперечив, вказавши на її безпідставність.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Місцевим господарським судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 11.07.2013 між сторонами спору був укладений договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 110/07.13-П, на умовах якого позивач як орендодавець передав за актом приймання-передачі від 11.07.2013, а відповідач прийняв в строкове платне користування державне нерухоме майно - нежилі приміщення загальною площею 147,65 кв. м., розміщені за адресою: Київська обл., м. Яготин, вул. Незалежності, 108, на першому поверсі службового приміщення, що перебуває на балансі позивача, вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку станом на 02.07.2013 і становить 239 193,00 грн. без ПДВ.

Відповідно до п. 3.1 договору, орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786 і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку, липень 2013 р., 2 889,91 грн.

Пунктом 3.3 договору передбачено, що орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць та індекс інфляції за наступний місяць.

Відповідно до п. 3.6 договору та додаткової угоди № 1 від 20.09.2013 орендна плата перераховується 50% до державного бюджету та 50% орендодавцю щомісяця не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним з урахуванням щомісячного індексу інфляції відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж на підставі актів наданих послуг.

Місцевим господарським судом також встановлено та підтверджується матеріалами справи, що свої зобов'язання за договором відповідач виконав не своєчасно, перерахувавши суму основного боргу лише 29.05.2015.

Згідно із ч. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 3.7 договору, з відповідача підлягає стягненню пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожен день прострочення, включаючи день оплати.

Крім цього, відповідно до статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши правильність розрахунку та врахувавши погашення відповідачем після порушення провадження у справі суми основного боргу з орендної плати, місцевий господарський суд дійшов вмотивованого висновку про часткове задоволення позову, а саме стягнення з відповідача на користь Управління Держземагенства в Яготинському районі Київської області 2 296,67 грн. пені, 2 396,75 грн. інфляційних, 438,07 грн. 3% річних та 1 827,00 грн. судового збору, а також стягнення в доход Державного бюджету України 2 296,67 грн. пені, 2 396,75 грн. інфляційних, 438,07 грн. 3% річних.

Відповідно до частини першої статті 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Згідно із статтею 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

При цьому в силу ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Таким чином, колегія суддів відхиляє доводи скаржника, оскільки відповідач обґрунтовує відсутність своєї вини у простроченні виконання грошових зобов'язань за договором оренди нерухомого майна саме відсутністю у нього необхідних коштів.

Колегія суддів також не вбачає належних підстав для зменшення розміру штрафних санкції відповідно до ст. 233 ГК України з огляду на співмірність їх суми та добровільність договірної відповідальності.

За встановлених обставин, на думку колегії суддів, висновок місцевого суду про наявність правових підстав для часткового задоволення заявлених позовних вимог відповідає нормам чинного законодавства, фактичним обставинам справи і наявним у ній матеріалам, а доводи апеляційної скарги його не спростовують.

З огляду на викладене, підстав для зміни або скасування рішення місцевого суду не вбачається.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" на рішення господарського суду міста Києва від 23.06.2015 у справі № 911/813/15 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 23.06.2015 у справі № 911/813/15 залишити без змін.

Головуючий суддя О.О. Хрипун

Судді Ю.Л. Власов

С.Р. Станік