РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2015Справа №910/24659/15

За позовом Приватного підприємства «Галактика»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Форкулус»

про стягнення 44 964,04 грн.

Суддя Пукшин Л.Г.

Представники:

від позивача Пузь Ю.А.- представник за довіреністю від 10.09.2015

від відповідача не з'явились

В судовому засіданні 07.10.2015 в порядку ст. 85 ГПК України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Приватного підприємства «Галактика» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Форкулус» про стягнення 44 964,04 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між сторонами було укладено договір поставки № 24 М від 19.-2.2015 р., відповідно до умов якого, відповідач зобов'язався передати у власність позивача двері та металоконструкцію а також інші супутні товари, що виготовляються під замовлення. За доводами позивача, останнім було повністю оплачено виставлений відповідачем рахунок-фактуру № 7 від 18.02.2015 р. на суму 44 964,04 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 541 від 20.02.2015 р. Однак, відповідач в порушення договірних зобов'язань так і не поставив відповідний товар, в строк визначений умовами договору. Позивачем 13.07.2015 направлялася претензія на адресу відповідача щодо усунення причин невиконання договірних зобов'язань. Відповідачем в свою чергу, на вказану претензію був направлений лист, яким повідомив, що поставка продукції буде здійснена 27.07.2015 р. Проте, у зазначений час продукція так і не була поставлена відповідачем, у зв'язку з чим позивач направив відповідачу лист № 295 від 31.08.2015 про відмову від товару за договором та повернення грошових коштів у сумі 44 964,04 грн. Вказаний лист отриманий відповідачем 03.09.2015, проте залишено без реагування, а тому позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідача 44 964,04 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 18.09.2015 порушено провадження у справі № 910/24659/15 за вказаною позовною заявою та призначено розгляд справи в судовому засіданні на 07.10.2015.

У судове засідання 07.10.2015 з'явився представник позивача, вимоги ухвали суду виконав, позовні вимоги підтримав та проси суд задовольнити у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання явку уповноваженого представника не забезпечив, про поважні причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали суду не виконав, обґрунтованих клопотань щодо своєї неявки не направляв, хоча про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, оскільки ухвала суду направлялись на юридичну адресу відповідача - 04210, м. Київ, вул.. Маршала Малиновського, 12 А, що зазначена у Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

При цьому, судом враховано, що відповідно до п. 3.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до вимог ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами. Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про достатність матеріалів справи для її розгляду по суті за відсутності представника відповідача та його відзиву на позовну заяву.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

19 лютого 2015 року між Приватним підприємством «Галактика» (надалі - покупець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Форкулус» (надалі - постачальник, відповідач) було укладено договір поставки № 2М (надалі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору постачальник зобов'язався передати у власність покупцеві двері та металоконструкції а також інші супутні товари (надалі - продукція), що виготовляється під замовлення, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити продукцію.

Згідно з п. 1.2. договору найменування, одиниці виміру та загальна кількість продукції, що підлягає поставці за цим договором, її часткове співвідношення визначаються специфікацією, що є додатком №1 до цього договору.

У п. 2.1. договору сторонами визначено, що поставка продукції за цим договором здійснюється у такі строки: вхідні - 20 роб. Днів, міжкімнатні двері - 25 робочих днів (залежно від виробника).

Оплата продукції здійснюється покупцем в національній валюті України, шляхом передоплати в момент замовлення товару (п. 3.1. договору).

Загальна ціна продукції, що поставляється за цим договором, складає - 44 964,00 грн (п. 3.2. договору).

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та закінчується після виконання сторонами всіх обов'язків (п. 7.1. договору).

За доводами позивача, що підтверджується матеріалами справи, ПП «Галактика», 20.02.2015 р. оплатило вартість продукції на суму 44 964,04 грн, згідно виставленого відповідачем рахунку-фактури № 7 від 18.02.2015. Проте, відповідач в порушення договірних зобов'язань так і не поставив відповідний товар, в строк визначений умовами договору. На претензію позивача № 274 від 13.07.2015, відповідач повідомив, що поставка продукції буде здійснена 27.07.2015 р. Однак, у зазначений час продукція так і не була поставлена, у зв'язку з чим позивач направив відповідачу лист № 295 від 31.08.2015 про відмову від товару за договором та повернення грошових коштів у сумі 44 964,04 грн.

Отже, спір у справі виник у зв'язку з неналежним виконання відповідачем договірних зобов'язань щодо вчасності поставки товару.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором поставки.

У відповідності до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст. 266 ГК України предметом поставки є визначені родовими ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у стандартах, технічних умовах, документації до зразків (еталонів), прейскурантах чи товарознавчих довідниках. Предметом поставки можуть бути також продукція, вироби, визначені індивідуальними ознаками.

Згідно ч. 2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 662 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі виставленого відповідачем рахунку-фактури № 7 від 18.02.2015, позивач здійснив передоплату товару, згідно з платіжним дорученням № 541 від 20.02.2015 р. у сумі 44 964,04 грн. За доводами позивача, товар на вказану вище суму відповідачем не був поставлений.

Позивач звернувся до відповідача з претензією №274 від 13.07.2015 р. з вимогою поставити товар. Відповідачем на вказану претензію був направлений лист, яким повідомив, що поставка продукції буде здійснена 27.07.2015 р. Проте, у зазначений час продукція так і не була поставлена відповідачем, у зв'язку з чим позивачем був направлений відповідачу лист № 295 від 31.08.2015 про відмову від товару за договором та повернення грошових коштів у сумі 44 964,04 грн. Вказаний лист отриманий відповідачем 03.09.2015, проте залишено без реагування.

Згідно ст. 663 Цивільного кодексу України, продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень ст. 530 ЦК України.

На підставі ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 670 Цивільного кодексу України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Враховуючи той факт, що відповідач не здійснив поставку товару і отриману від позивача попередню оплату в сумі 44 964,04 грн. не повернув, суд, вважає що позовна вимога позивача про стягнення з відповідача грошової суми у розмірі 44 964,04 грн є обґрунтованою, документально підтвердженою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Таким чином, обов'язок доказування законодавчо покладено на сторони.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Це стосується відповідача, який мав довести суду, що він зобов'язання за договором поставки виконав своєчасно та в повному обсязі. Проте, відповідач не надав суду доказів виконання договірних зобов'язань та доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем.

За таких обставин, позовні вимоги позивача є правомірними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Форкулус» (04210, м. Київ, вул. Маршала, Малиновського, буд. 12 А; ідентифікаційний код 38827416) на користь Приватного підприємства «Галактика» (39600, Полтавська область, м. Кременчук, проспект Полтавський, буд. 281; ідентифікаційний код 32860442) грошові кошти у сумі 44 964 (сорок чотири тисячі дев'ятсот шістдесят чотири) грн 04 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 12.10.2015 року

Суддя Пукшин Л.Г.