ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2015 р. Справа № 918/987/15

Господарський суд Рівненської області у складі судді Войтюка В.Р., розглянувши матеріали справи

за позовом Фірми "Люстдорф" у формі товариства з обмеженою відповідальністю

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Рівне-Чайка"

про стягнення заборгованості в сумі 3 721 грн. 74 коп.

В засіданні приймали участь:

від позивача : ОСОБА_2 дов. №705 від 03.06.2015 р.;

від відповідача : не з'явився.

В судовому засіданні, відповідно до ст.85 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору:

Фірма "Люстдорф" у формі товариства з обмеженою відповідальністю звернулась до господарського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Рівне-Чайка" про стягнення заборгованості в сумі 3 721 грн. 74 коп.

В обґрунтування позовних вимог посилається на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань згідно договору поставки товару №29 від 01.09.2014 року. Наголошує, що позовні вимоги підтверджені наявними в матеріалах справи доказами а саме договором поставки №29 від 01.09.2014 року, протоколом узгодження розбіжностей за договором поставки №29 від 01.09.2014р., видатковою накладною № Ц00004718 від 02.05.2015р. на суму 1 376 грн. 70 коп., видатковою накладною № Ц00005103 від 13.05.2015р. на суму 878 грн. 04 коп., видатковою накладною № Ц00005277 від 16.05.2015р. на суму 908 грн. 88 коп., видатковою накладною № Ц00005395 від 20.05.2015р. на суму 631 грн. 80 коп.

Представник позивача в судовому засіданні 28.09.2015р. позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити останні в повному обсязі.

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, відзиву на позов не подав, про поважність причин неявки суд не повідомив.

Ухвала суду від 14.09.2015р. про відкладення розгляду справи отримана відповідачем, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштового відправлення, тобто відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.75 ГПК України за наявними у справі матеріалами.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

01.09.2014р. між Фірмою "Люстдорф" у формі товариства з обмеженою відповідальністю (Постачальник) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Рівне-Чайка" (Покупець) укладено договір поставки товару №29.

За умовами договору Постачальник зобов'язується постачати товар Покупцю, за адресою м. Рівне вул. Гагаріна, 16, в асортименті, в кількості та за цінами вказаними в Специфікації, що є невід'ємною частиною даного договору, та відповідно до оформлених Покупцем замовлень, а Покупець зобов'язується своєчасно прийняти та оплатити замовлений товар відповідно до умов даного Договору (п. 1.1 Договору).

Згідно п. 1.2 договору під поняттям "Товар" Сторони в даному договорі мають на увазі продукти харчування та товари загального вжитку.

Відповідно до п. 3.2 договору поставка товару оформляється видатковою накладною, а перехід права власності на товар від постачальника до покупців відбувається в момент оплати відповідної партії товару. У випадку, якщо при прийманні-передачі поставленого Постачальником товару будуть виявлені певні розбіжності в кількості, вартості чи інших даних, що зазначаються у видаткових накладних, такі накладні підписуються із зауваженнями, при чому Постачальник протягом трьох календарних днів з дня підписання таких накладних зобов'язаний надати Покупцю до підписання виправлені видаткові накладні чи інші документи.

За умовами п.4.1 договору оплата проводиться Покупцем по кожній партії товару протягом 14 ( чотирнадцяти) календарних днів з дати отримання даної партії товару, зазначеної у видаткових накладних або в актах приймання-передачі партії товару.

Пунктом 4.4 договору встановлено, що моментом виконання грошових зобов'язань по оплаті замовленого товару вважається дата надходження грошей від підприємства Покупця на розрахунковий рахунок або в касу Постачальника.

За умовами п. 5.2.3 договору на Покупця покладено обов'язок своєчасно оплачувати відповідну партію товару в строки та згідно умов даного Договору.

Даний Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до кінця 2014 року (п. 9.1 Договору).

Відповідно до п. 9.2 договору у випадку, якщо жодна із сторін письмово не заявить про свій намір розірвати або змінити договір за 30 днів до його закінчення, Даний Договір вважається пролонгованим на строк 1 рік.

Договір підписано уповноваженими представниками та скріплено печатками сторін.

На виконання умов договору позивач, відповідно до видаткової накладної № Ц00004718 від 02.05.2015р. на суму 1 376 грн. 70 коп., видаткової накладної № Ц00005103 від 13.05.2015р. на суму 878 грн. 04 коп., видаткової накладної № Ц00005277 від 16.05.2015р. на суму 908 грн. 88 коп., видаткової накладної № Ц00005395 від 20.05.2015р. на суму 631 грн. 80 коп. передав, а відповідач прийняв товар на суму 3 795 грн. 42 коп.

Відповідач взяті на себе зобов'язання щодо оплати отриманого товару виконав частково в сумі 73 грн. 68 коп., що не заперечується позивачем.

На час розгляду справи заборгованість відповідача за отриманий згідно договору поставки №29 від 01.09.2014р. товар становить 3 721 грн. 74 коп.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, оцінюючи їх у сукупності, судом приймається до уваги наступне:

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГК України, господарський договір є підставою виникнення господарських зобов'язань.

Частиною 1 ст. 179 ГК України визначено, що майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Згідно ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 691 ЦК України встановлено, що покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 1, 7 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

В силу ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що позивач свої зобов'язання за договором поставки №29 від 01.09.2014р. щодо поставки товару виконав належним чином, проте відповідач за отриманий товар в повному обсязі не розрахувався.

Відповідно до вимог ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобовязання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Факт наявності у відповідача заборгованості перед позивачем підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме видатковою накладною № Ц00004718 від 02.05.2015р. на суму 1 376 грн. 70 коп., видатковою накладною № Ц00005103 від 13.05.2015р. на суму 878 грн. 04 коп., видатковою накладною № Ц00005277 від 16.05.2015р. на суму 908 грн. 88 коп., видатковою накладною № Ц00005395 від 20.05.2015р. на суму 631 грн. 80 коп., довідкою про наявний борг.

Відповідачем не подано доказів оплати заборгованості, що є предметом позову, а також не спростовано факту отримання товару.

За таких обставин, в повній мірі дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення 3 721 грн. 74 коп. є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.49 ГПК України оплата судових витрат покладається на відповідача у зв'язку із задоволенням позову.

Керуючись ст. ст. 1, 12, 22, 33, 34, 35, 43, 44, 49, 75, 82, 84, 85, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Рівне-Чайка" (33022, м. Рівне, вул. Гагаріна, 16, ) на користь Фірми "Люстдорф" у формі товариства з обмеженою відповідальністю (22700, Вінницька обл., м. Ілліці, вул. Коцюбинського, 1, ) 3 721 грн. 74 коп. (три тисячі сімсот двадцять одну гривню 74 коп.) - суми основного боргу за поставлений товар, 1827 грн. 00 коп. (одна тисяча вісімсот двадцять сім гривень 00 коп.) - витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено та підписано 05.10.2015р.

Суддя Войтюк В.Р.

Віддруковано 3 примірники:

1 - до справи;

2 - позивачу рекомендованим з повідомленням (22700, Вінницька обл., м. Ілліці, вул. Коцюбинського, 1);

3 - відповідачу рекомендованим з повідомленням (33022, м. Рівне, вул. Гагаріна, 16).