УХВАЛА

25.09.2015Справа №910/19550/15

За позовомКорпоративного недержавного пенсійного фонду Національного банку України
до1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Електрохімпром" 2) Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку
прозвернення стягнення на майно та зобов'язання вчинити дії
Суддя Підченко Ю.О.

Представники сторін:

від позивача:Іванів А.Р. - представник за довіреністю;
від відповідача 1:Перевозник П.М. - представник за довіреністю;
від відповідача 2:Пересунько Л.Д. - представник за довіреністю;

Обставини справи:

Корпоративний недержавний пенсійний фонд Національного банку України звернувся до господарського суду м. Києва з позовом до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку та Товариства з обмеженою відповідальністю "Електрохімпром" про:

- звернення стягнення на предмет іпотеки згідно договору іпотеки від 20.12.2011 р. (далі - Договір іпотеки), укладеним між Корпоративним недержавним пенсійним фондом Національного банку України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Електрохімпром" на нерухоме майно: комплекс, будівлі і споруди цеху по випуску металевого порошку, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вулиця Спаська, буд. 7а (сім літера а), що в цілому складається з наступних будівель та споруд: 1. Адміністративно-побутова будівля "А", загальною площею 251,2 кв.м., в т.ч. основною площею 156,4 кв.м.; 2. Виробнича будівля "Б, Б1", загальною площею 405,9 кв.м.; 3. Прибудова до обладнання "б"; 4. Прибудова до обладнання "б1"; 5. Навіс на обладнання, "б2"; 6. Дільниця виготовлення електродів "Д", загальною площею 249,6 кв.м.; 7. Зварювальний пост "Е", загальною площею 15,9 кв.м.; 8. Вбиральна "Ж"; 9. Вбиральна "Н"; 10. Склад зберігання реактивів "З", загальною площею 17,1 кв.м.; 11. Прохідна-топочна "Л", загальною площею 44,0, в т.ч. основною площею 32,3 кв.м.; 12. Басейн (насосна) "М"; 13. Басейн "М1"; 14. Трансформаторна підстанція "О"; 15. Колодязь для водогону "я", "я1", "я2"; 16. Ворота №1; 17. Огорожа №2; 18. Ворота №3, та який розташований на земельній ділянці площею 1,4458 га, кадастровий номер: :02:018:0010, яка зареєстрована за Товариством з обмеженою відповідальністю "Електрохімпром" згідно договору оренди земельної ділянки від 29.06.2004 р. №505;

- звернення стягнення на предмет іпотеки згідно договору застави товарів в обороті від 20.12.2011 р. (далі - Договір застави), укладеним між Корпоративним недержавним пенсійним фондом Національного банку України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Електрохімпром", а саме на майно: обладнання згідно переліком (додаток №1) до укладеного між Корпоративним недержавним пенсійним фондом Національного банку України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Електрохімпром" договору застави товарів в обороті від 20.12.2011 р., що знаходиться за адресою: 51200, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Спаська, буд 7 А, а саме: Адміністративно-побутовий комплекс; Вентиляційна система; Комплекс механічної обробки; Комплекс помелу МП; Комплекс промивання МП; Комплекс сушки МП; Комплекс електролізу і регенерації МП; Лабараторний комплекс; Опалювальна система; Система водозабезпечення; Система електрозабезпечення; Спектометр; Система мікрохвильового розкладання; Система охоронно-тривожної сигналізації;

- зобов'язання Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку здійснити скасування реєстрації випуску облігацій, емітентом яких є Товариство з обмеженою відповідальністю "Електрохімпром" та анулювати свідоцтво про реєстрацію випуску облігацій на суму звернення стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки від 20.12.2011 р., укладеним між Корпоративним недержавним пенсійним фондом Національного банку України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Електрохімпром".

Ухвалою господарського суду м. Києва від 03.08.2015 р. порушено провадження у справі №910/19550/15 та призначено її до розгляду на 18.09.2015 р.

17.08.2015 р. представником відповідача 1 через загальний відділ суду було подано клопотання про припинення провадження по справі в частині позовних вимог до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, яке обґрунтоване тим, що вимоги про скасування реєстрації випуску облігацій та анулювання свідоцтва про реєстрацію випуску облігацій не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

18.09.2015 р. представником позивача на виконання вимог ухвали суду від 03.08.2015 р. через загальний відділ суду було подано витребувані документи. Крім того, представником позивача були подані клопотання про витребування доказів, клопотання про відкладення розгляду справи та про фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Представник позивача, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання 18.09.2015 р. не з'явився, при цьому, вимоги ухвали суду від 03.08.2015 р. виконав частково та подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник відповідача 1 в судове засідання 18.09.2015 р. з'явився, подав клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, яке обґрунтоване тим, що подана Корпоративним недержавним пенсійним фондом Національного банку України позовна заява не відповідає вимогам розділу VIII Господарського процесуального кодексу України. Крім того, представником відповідача 1 було подано клопотання про припинення провадження у справі в частині позовних вимог щодо зобов'язання Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку здійснити скасування реєстрації випуску облігацій та здійснення анулювання свідоцтва про реєстрацію випуску облігацій, як таких, що належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Представник відповідача 2 в судове засідання 18.09.2015 р. з'явився, проти позовних вимог заперечив та надав усні пояснення по справі.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.09.2015 р. у зв'язку із неявкою представника позивача, неналежним виконанням ним вимог ухвали суду від 03.08.2015 р. та необхідністю витребування додаткових доказів, розгляд справи було відкладено на 25.09.2015 р.

Представник позивача в судове засідання 25.09.2015 р. з'явився, вимог ухвали суду від 18.09.2015 р. не виконав, проти клопотань відповідача 1 про залишення позовної заяви без розгляду та припинення провадження по справі в частині позовних вимог до відповідача 2 заперечує та просить залишити їх без задоволення.

Представник відповідача 1 в судове засідання 25.09.2015 р. з'явився, подані клопотання підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача 2 судове засідання 25.09.2015 р. з'явився, проти позовних вимог заперечує в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи та оцінивши представлені позивачем в обґрунтування своїх вимог документи, господарський суд встановив.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно із ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

У пункті 2.20 постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" роз'яснено, що перерахування сум судового збору здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

При цьому відповідно до приписів п. 1.191 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" та п. 1.4 Інструкції "Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті" меморіальний ордер є розрахунковим документом, який складається за ініціативою банку для оформлення операцій щодо списання коштів з рахунку платника і внутрішньобанківських операцій, а не для здійснення переказу коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача.

Крім того, суд зазначає, що в абзаці 6 Інформаційного листа Державної судової адміністрації України №12-6621/11 від 10.11.2011 р. визначено, що документом про сплату судового збору є квитанція установи банку або відділення зв'язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення.

Судом встановлено, що на підтвердження сплати судового збору за подачу даного позову позивачем до позовної заяви б/н від 29.07.2015 р. додано меморіальний ордер №2 від 23.07.2015 р. на суму 74 298,00 грн.

Проте, з урахуванням вищевикладеного, меморіальний ордер №2 від 23.07.2015 р. не є належним доказом, що підтверджує сплату позивачем судового збору у встановленому порядку.

У відповідності до п. 2.23 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", якщо факт недоплати судового збору з'ясовано господарським судом у процесі розгляду прийнятої заяви (скарги), суд у залежності від конкретних обставин справи може:

- зобов'язати позивача (заявника, скаржника) доплатити належну суму судового збору і подати суду відповідні докази у встановлений ним строк та за необхідності відкласти розгляд справи або оголосити перерву в засіданні (стаття 77 ГПК);

- у разі неподання доказів оплати - стягнути належну суму судового збору за результатами вирішення спору з урахуванням приписів частин першої - четвертої статті 49 ГПК або ж залишити позов (заяву, скаргу) без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 названого кодексу.

За змістом п. 2.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.2011 р. неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, може тягнути за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 Господарського процесуального кодексу України.

У пункті 4.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.2011 р. викладено правову позицію про те, що при вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду господарським судам слід мати на увазі, що застосування п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України можливо лише за наявності таких умов: додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, - в протоколі такого засідання; витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті; позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду або в порядку ст. 38 названого Кодексу, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин.

Наразі, поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об'єктивних, тобто, незалежних від позивача обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов'язків, покладених на нього судом. Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України.

У разі неповідомлення позивачем таких причин суд вправі, в залежності від конкретних обставин справи, в тому числі, залишити позов без розгляду.

Так, ухвалою від 18.09.2015 р. позивача було зобов'язано надати суду належні докази сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Проте, як встановлено судом, позивач належних доказів сплати судового збору за подачу позову у даній справі не надав, у зв'язку із чим суд залишає позов Корпоративного недержавного пенсійного фонду Національного банку України без розгляду на підставі п. 5 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, необхідно зазначити стосовно вимог позивача про зобов'язання Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку здійснити скасування реєстрації випуску облігацій та анулювання свідоцтва про реєстрацію випуску облігацій на суму звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 20.12.2011 р.

Відповідно до Положення про Національну комісію з цінних паперів та фондового ринку, затвердженого Указом Президента України від 23.11.2011 р. №1063/2011 основними функціями та завданнями цієї комісії є формування та забезпечення реалізації єдиної державної політики щодо розвитку і функціонування ринку цінних паперів в Україні, тобто дана комісія є центральним органом виконавчої влади, що регулює зазначені правовідносини.

Пунктом 3 частини 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

Таким чином, беручи до уваги те, що Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку є суб'єктом владних повноважень, спір з приводу реалізації його компетенції відноситься до юрисдикції адміністративних судів, а тому провадження у справі в цій частині необхідно припинити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 4-3, 33, 49, п. 5 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позов Корпоративного недержавного пенсійного фонду Національного банку України до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку та Товариства з обмеженою відповідальністю "Електрохімпром" про звернення стягнення на майно та зобов'язання вчинити дії залишити без розгляду.

2. Ухвалу про залишення позову без розгляду може бути оскаржено в порядку, передбаченому ст. 106 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Ю.О. Підченко