ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2015 р.Справа № 916/1388/15-г

Господарський суд Одеської області

У складі колегії суддів:

Головуючого судді Желєзної С.П.

Судді Рога Н.В.

Судді Мостепаненко Ю.І.

Секретаря судових засідань Князєвій К.Р.

За участю представників сторін:

Від позивача: не з'явився;

Від відповідача: не з'явився.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства „Імексбанк" до товариства з обмеженою відповідальністю „Бугаз Делюкс" про стягнення 3 199 021,95 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство „Імексбанк" (далі по тексту - ПАТ „Імексбанк") звернулось до господарського суду Одеської області із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю „Бугаз Делюкс" (далі по тексту - ТОВ „Бугаз Делюкс") про стягнення заборгованості в загальному розмірі 1 320 838,56 грн., яка складається із суми заборгованості за кредитом в розмірі 1 235 514,17 грн., простроченої заборгованості за відсотками в сумі 64 237,14 грн. та пені в сумі 21 087,25 грн. Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем прийнятих на себе за кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 35/10 від 12.05.2010р. грошових зобов'язань щодо своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за його користування.

Згідно із заявою (вх. № 2-3172/15 від 08.06.2015р.) ПАТ „Імексбанк" було збільшено розмір заявлених позовних вимог до загальної суми 3 199 021,95 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 2 652 541,48 грн., заборгованості за відсотками в сумі 208 128,27 грн. та пені в сумі 338 352,20 грн. Вказана редакція позовних вимог була прийнята судом до розгляду як остаточна.

Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи господарським судом, про що свідчать наявні у матеріалах справи повідомлення як про вручення поштових відправлень суду, що були направлені за адресою місцезнаходження ТОВ „Бугаз Делюкс" згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, так і про повернення їх без вручення адресату. При цьому, представник відповідача жодного разу не приймав участь в судових засіданнях по даній справі та не повідомив суд про причини неявки. Оскільки ТОВ „Бугаз Делюкс" не було надано суду відзиву на позов, справа розглядається за наявними в ній матеріалами згідно зі ст. 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

12.05.2010р. між ПАТ „Імексбанк" (Кредит) та ТОВ „Бугаз Делюкс" (Позичальник) було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 35/10, у відповідності до п.п. 1.1, 1.1.1, 1.2 якого (в редакції додаткової угоди № 6 від 14.09.2012р.) Кредитор зобов'язався надати Позичальнику кредит шляхом відкриття невідновлювальної кредитної лінії на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, далі по тексту - „Кредит" або „Кредитна лінія". Надання кредиту буде здійснюватись окремими частинами або в повній сумі на умовах визначених цим договором в межах невідновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості до 13 969 109,00 грн., далі по тексту кожна частина окремо - „Транш", а в сукупності - „Транші", зі сплатою фіксованої процентної ставки - 18,0 % процентів річних та кінцевим терміном повернення заборгованості за всіма траншами до 08.05.2015 року на умовах, визначених цим договором. Кредит надається Позичальнику на наступні цілі: поточні потреби.

Положеннями п.п. 2.1, 2.2 кредитного договору про відкриття кредитної лінії № 35/10 від 12.05.2010р. (з наступними змінами та доповненнями) передбачено, що видача траншів кредиту проводиться шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок Позичальника або оплати з позичкового рахунку Позичальника № 6001 в АТ „Імексбанк" розрахункових документів Позичальника на цілі, визначені п. 1.2 цього договору, в межах сум та відповідно до термінів, визначених в п. 1.1.1 та 1.1.2 цього договору. Моментом (днем) надання траншів кредиту вважається день першої оплати з позичкового рахунку Позичальника розрахункових документів Позичальника в сумі відповідного траншу кредиту.

Згідно зі ст. 345 ГК України кредитні операції полягають у розміщенні банками від свого імені, на власних умовах та на власний ризик залучених коштів юридичних осіб (позичальників) та громадян. Кредитними визнаються банківські операції, визначені як такі законом про банки і банківську діяльність. Кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України з кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Положеннями ст. 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

При цьому, в силу положень ч. 2 ст. 640 ЦК України якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Як свідчать матеріали справи, а саме виписка по банківському рахунку, на виконання умов кредитного договору про відкриття кредитної лінії № 35/10 від 12.05.2010р. позивачем було надано ТОВ „Бугаз Делюкс" кредитні кошти в межах визначеного договором кредитного ліміту.

Відповідно до п. 1.1.2 кредитного договору про відкриття кредитної лінії № 35/10 від 12.05.2010р. (в редакції додаткової угоди № 6 від 14.09.2012р.) ліміт кредитної лінії зменшується за наступним порядком суми основної заборгованості: не пізніше 30.04.2012р. сплачується 489 333,00 грн.; не пізніше 31.05.2012р. сплачується 489 333,00 грн.; не пізніше 29.06.2012р. сплачується 31.07.2012р. сплачується 534 666,00 грн.; не пізніше 31.08.2012р. сплачується 534 666,00 грн.; не пізніше 28.09.2012р. сплачується 534 666,00 грн.; не пізніше 30.04.2013р. сплачується 60 000 грн.; не пізніше 31.05.2013р. сплачується 60 000 грн.; не пізніше 28.06.2013р. сплачується 530 000 грн.; не пізніше 31.07.2013р. сплачується 580 000 грн.; не пізніше 30.08.2013р. сплачується 640 000 грн.; не пізніше 30.09.2013р. сплачується 400 000 грн.; не пізніше 31.10.2013р. сплачується 200 000 грн.; не пізніше 29.11.2013р. сплачується 170 000 грн.; не пізніше 31.12.2013р. сплачується 155 000 грн.; не пізніше 31.01.2014р. сплачується 720 000 грн.; не пізніше 28.02.2014р. сплачується 185 000 грн.; не пізніше 31.03.2014р. сплачується 625 000 грн.; не пізніше 30.04.2014р. сплачується 195 000 грн.; не пізніше 30.05.2014р. сплачується 185 000 грн.; не пізніше 30.06.2014р. сплачується 600 000 грн.; не пізніше 31.07.2014р. сплачується 720 000 грн.; не пізніше 29.08.2014р. сплачується 800 000 грн.; не пізніше 30.09.2014р. сплачується 600 000 грн.; не пізніше 31.10.2014р. сплачується 400 000 грн.; не пізніше 28.11.2014р. сплачується 256 417,52 грн.; не пізніше 31.12.2104р. сплачується 256 417,52 грн.; не пізніше 30.01.2015р. спдчкється 875 249,65 грн.; не пізніше 27.02.2015р. сплачується 267 000 грн.; не пізніше 31.03.2015р. сплачується 665 000 грн.; не пізніше 30.04.2015р. сплачується 332 027,31 грн.; не пізніше 08.05.2014р. сплачується 420 000 грн.

В свою чергу, згідно з п.п. 1.1.1, 2.6, 2.7 кредитного договору про відкриття кредитної лінії № 35/10 від 12.05.2010р. (з урахуванням додаткової угоди № 6 від 14.09.2012р.) за користування кредиту встановлена фіксована процентна ставка в розмірі 18,0% процентів річних. Нарахування процентів за користування траншем кредиту здійснюється щоденно у валюті кредиту на фактичну суму щоденної заборгованості на позичковому рахунку методом „факт/факт" виходячи з фактичної кількості днів у році та сплачуються Позичальником щомісячно, не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітним, у сумі, нарахованій за звітний місяць, в період дії цього договору. При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення траншу кредиту.

При цьому, на підставі додаткової угоди № 2 від 06.05.2011р. сторонами було викладено п. 2.6 кредитного договору про відкриття кредитної лінії № 35/10 від 12.05.2010р.: нарахування відсотків за користування траншем кредиту здійснюється щоденно у валюті кредиту на фактичну суму щоденної заборгованості на позичковому рахунку за методом „факт/факт" виходячи з фактичної кількості днів у році та сплачуються Позичальником: нараховані за період з 12.05.2010р. по 30.09.2012р. - щомісячно, не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітним, у сумі, нарахованих за звітний місяць; нараховані за період з 01.10.2012р. по 31.12.2012р. - не пізніше 25.01.2013р.; нараховані за період з 01.01.2013р. по 31.03.2013р. - не пізніше 25.04.2013р.; в подальшому - нараховані за період з 01.04.2013р. по кінцевий термін кредитування - щомісячно, не пізніше 25 числа місяця, наступного за звітним, у сумі, нарахованих за звітний місяць.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зобов'язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

В силу ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до ч. 3 ст. 346 ГК України кредити надаються банком під відсоток, ставка якого, як правило, не може бути нижчою від відсоткової ставки за кредитами, які бере сам банк, і відсоткової ставки, що виплачується ним по депозитах. Надання безвідсоткових кредитів забороняється, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

В силу положень ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як свідчать матеріали справи, відповідач в порушення прийнятих на себе за кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 35/10 від 12.05.2010р. зобов'язань не здійснив погашення тіла нарахованого кредиту та відсотків за його користування протягом періоду з грудня 2014р. по лютий 2015 року.

В той же час, положеннями п. 3.2.8 кредитного договору про відкриття кредитної лінії № 35/10 від 12.05.2010р. передбачено, що Банк має право припинити подальше надання траншів кредиту та/або вимагати від Позичальника (незалежно від настання строку погашення кредиту) сплати у повному обсязі заборгованості за кредитом та/або процентів за користування ним та/або суму неустойки, передбачених цим договором, зокрема у випадку, коли Позичальник не виконав у строк свої обов'язки по поверненню кредиту (траншів кредиту) та/або сплаті процентів за користування кредитом та/або інші обов'язки по сплаті грошових коштів, передбачені цим договором.

Як свідчать матеріали справи, листом від 03.03.2015р. за вих. № 1258 позивач з посиланням на факт порушення з боку ТОВ „Бугаз Делюкс" власних зобов'язань за кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 35/10 від 12.05.2010р. та керуючись п. 3.2.8 даної угоди висунув відповідачу вимогу про дострокове повернення у повному обсязі залишку заборгованості за кредитом в сумі 2 652 541,48 грн. та нарахованих відсотків за користування кредитом. Вказана вимога була вручена відповідачу 11.03.2015р.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Тобто, приймаючи до уваги допущення ТОВ „Бугаз Делюкс" порушення зобов'язань щодо сплати відсотків за користування кредитом, а також враховуючи направлення з боку ПАТ „Імексбанк" на адресу відповідача вимоги про дострокове повернення кредиту, виходячи із вищенаведених положень п. 3.2.8 кредитного договору про відкриття кредитної лінії № 35/10 від 12.05.2010р. та ч. 2 ст. 1050 ЦК України у ТОВ „Бугаз Делюкс" виник обов'язок дострокового повернення суми отриманого кредиту, яка залишається непогашеною.

Проте, як свідчать матеріали справи, на момент ухвалення рішення суду ТОВ „Бугаз Делюкс" обов'язок дострокового повернення кредиту є невиконаним, в результаті чого, за останнім рахується заборгованість перед ПАТ „Імексбанк" щодо повернення кредиту в сумі 2 652 541,48 грн.

У зв'язку з викладеним, позовні вимоги ПАТ „Імексбанк" в частині стягнення із ТОВ „Бугаз Делюкс" заборгованості за кредитом в сумі 2 652 541,48 грн. підлягають задоволенню як законні та обґрунтовані.

Крім того, згідно наданого позивачем розрахунку, достовірність якого не спростована в установленому законом порядку, станом на 05.06.2015р. за відповідачем рахується заборгованість із відсотків за користування кредитом в сумі 208 128,27 грн., обов'язок погашення якої виник у ТОВ „Бугаз Делюкс" виходячи із змісту вищенаведених положень п. 3.2.8 кредитного договору про відкриття кредитної лінії № 35/10 від 12.05.2010р. Таким чином, позовні вимоги ПАТ „Імексбанк" в частині стягнення із ТОВ „Бугаз Делюкс" відсотків в сумі 208 128,27 грн. також підлягають задоволенню як законні та обґрунтовані.

Відповідно до ч. 1 ст. 549, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки -грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у рази порушення ним зобов'язання. Так, згідно ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання. При цьому, відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" від 22.11.1996р. №543/96-ВР (з наступними змінами та доповненнями) платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст. 1 вказаного Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

В силу положень ч. 4 ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

При здійсненні нарахування пені слід мати на увазі приписи ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, згідно з якими нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Положеннями п. 4.1 кредитного договору про відкриття кредитної лінії № 35/10 від 12.05.2010р. передбачено, що у випадку прострочення Позичальником строків сплати процентів, визначених п. 2.4 цього договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п.п. 1.1, 3.2.8, 4.2 цього договору, Позичальник сплачує Кредитору пеню за кожен день прострочки платежу в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період, від несвоєчасно сплаченої суми.

З посиланням на наведені положення кредитного договору про відкриття кредитної лінії № 35/10 від 12.05.2010р. позивачем було нараховано ТОВ „Бугаз Делюкс" до сплати пеню в сумі 338 352,20 грн. за порушення останнім власних грошових зобов'язань у спірних правовідносинах. Перевіривши розрахунок вказаної штрафної санкції, заявленої до стягнення, господарський суд визнає його обґрунтованим, у зв'язку з чим, доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог ПАТ „Імексбанк" у названій частині.

Згідно вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. В свою чергу, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Враховуючи вищевикладене, факт існування заборгованості ТОВ „Бугаз Делюкс" перед ПАТ „Імексбанк" в загальному розмірі 3 199 021,95 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 2 652 541,48 грн., заборгованості із відсотків в сумі 208 128,27 грн. та пені в сумі 338 352,20 грн., витікає з умов укладеної між сторонами по справі угоди, положень чинного законодавства та підтверджується матеріалами справи. Доказів, спростовуючих викладене, відповідачем суду надано не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України особа, не звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання у разі відсутності у боржника необхідних коштів. Крім того, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку про необхідність задоволення заявлених позовних вимог у повному обсязі шляхом присудження до стягнення із ТОВ „Бугаз Делюкс" на користь ПАТ „Імексбанк" заборгованість за кредитом в сумі 2 652 541,48 грн., заборгованості із відсотків в сумі 208 128,27 грн. та пені в сумі 338 352,20 грн. відповідно до ст.ст. 193, 231, 232, 345, 346 ГК України, ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 549, 610 - 612, 617, 625, 629, 640, 1046, 1049, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" від 22.11.1996р. №543/96-ВР (з наступними змінами та доповненнями).

Судові витрати зі сплати судового збору за розгляд даних позовних вимог покладаються на відповідача шляхом присудження їх до стягнення в дохід державного бюджету відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Бугаз Делюкс" /65039, м. Одеса, просп. Гагаріна, 12 А, / на користь публічного акціонерного товариства „Імексбанк" /65039, м. Одеса, просп. Гагаріна, 12-А, / заборгованість за кредитом в сумі 2 652 541 грн. 48 коп. /два мільйони шістсот п'ятдесят дві тисячі п'ятсот сорок одна грн. 48 коп./, заборгованість із відсотків в сумі 208 128 грн. 27 коп. /двісті вісім тисяч сто двадцять вісім грн. 27 коп./, пеню в сумі 338 352 грн. 20 коп. /триста тридцять вісім тисяч триста п'ятдесят дві грн. 20 коп./. Наказ видати.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Бугаз Делюкс" /65039, м. Одеса, просп. Гагаріна, 12 А, / до державного бюджету України по коду бюджетної класифікації 22030001, рахунок №3008, отримувач - Управління державної казначейської служби у м. Одеса, , банк отримувача - ГУДКУ в Одеській області, код ЄДРПОУ господарського суду Одеської області 03499997, через Державну податкову інспекцію у Приморському районі м. Одеси судовий збір в сумі 47 985 грн. 33 коп. /сорок сім тисяч дев'ятсот вісімдесят п'ять грн. 33 коп./. Наказ видати.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 91, 93 ГПК України сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили. Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повний текст рішення підписано 05.10.2015р.

Головуючий суддя С.П. Желєзна

Суддя Н.В. Рога

Суддя Ю.І. Мостепаненко