ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"01" жовтня 2015 р.Справа № 924/1248/15

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Гладюка Ю. В., розглянувши матеріали справи

за позовом Державного підприємства "Острозьке лісове господарство", м. Острог

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Ізяслав

про стягнення 89 600 грн.

представники сторін:

від позивача - ОСОБА_2 - за довіреністю

від відповідача - не зявився

встановив:

Позивач у позовній заяві просить суд стягнути з відповідача 89600 грн. неустойки, яка обумовлена невиконання договору № 24/11/14 від 24.11.14р. Зокрема, в силу вказаного договору позивач доставив на адресу відповідача 89, 60 кум. м. дров колотих, які відповідач зобовязаний прийняти та здійснити сушку останніх до 20 22 % вологості. Здійснивши сушку дров, відповідач зобовязаний повернути їх по акту переробки деревини з урахуванням коефіцієнту 0, 9%. Поставка деревини позивачем та прийняття їх відповідачем підтверджується актами прийому давальницької деревини.

Відповідач свої зобовязання не виконав, сушку дров не здійснив, дрова не повернув. Відповідач, а ні актів виконаних робіт, ані рахунку для сплати послуг, ані будь яких претензій позивачу не подав.

Неодноразові звернення позивача з вимогою виконати договір проігноровані відповідачем.

Керуючись п. 4.3., 4.8. договору позивач звернувся до суду з даним позовом щодо стягнення з відповідача неустойки.

В додаткових поясненнях позивач зазначає, що підставою укладення договору є звернення самого відповідача до позивача з пропозицією укласти договір. Попередньо обговоривши ключові умови договору, сторони дійшли згоди підписати його в момент передачі дров. Отже, позивач погодився на пропозицію відповідача та поставив останньому першу партію дров. Відповідачу було надано два примірники договору з подальшим поверненням одного примірника позивачу. Також надано відповідачу два примірники актів приймання передачі.

Аналізуючи ст. 642 ЦК України, надавши належні документи для співпраці (договір і акти) позивач в повній мірі виразив своє бажання укласти договір з відповідачем. Відповідач, як особа, яка зробила пропозицію укласти договір засвідчив факт укладення договору шляхом прийому дров та підпису документів. Подальші ж дії свідчать про невиконання відповідачем договору.

Щодо зауважень відповідача про те, що у порушення законодавства відповідачу направлялась претензія, а не вимога, позивач зазначає, що відповідно до ст. 530 ЦК України форма вимоги не визначена. Згідно ж зазначеної статті претензія є вимогою про виконання зобовязання.

Також позивач зазначає, що усі доводи відповідача не можуть прийматись до уваги, оскільки останні не підтверджені документально.

Відповідач в судове засідання не зявився. Належність повідомлення відповідача про розгляд справи в суді, підтверджується наявним у справі поштовим повідомленням про направлення відповідачу ухвали суду з повідомленням про час та місце судового розгляду справи (на вказану у позові адресу), з підписом відповідача про отримання. Уся кореспонденція суду направлялась за означеною вище адресою.

Направлена відповідачем у якості представника особа надала суду довіреність, підписану відповідачем та скріплену його печаткою. Довіреність видана на імя ОСОБА_3.

Відповідно до ч. 5 ст. 28 ГПК України громадяни можуть вести свої справи в господарському суді особисто або через представників, повноваження яких підтверджуються нотаріально посвідченою довіреністю.

Надана відповідачем довіреність представника нотаріально не посвідчена, в звязку з чим суд зобовязував ОСОБА_3 надати належну довіреність. Вказана вимога суду не виконана. В звязку з цим, гр. ОСОБА_3 не був допущений судом до розгляду справи у якості представника відповідача.

В надісланому відповідачем відзиві вказано, що відповідач проти позову заперечує. Зазначає, що договір № 24/11/14 відповідач не підписував. Про відсутність такого договору свідчить також претензія позивача від 9 лютого 2015 року, де вказано, що договір не підписаний. Проте, між сторонами укладено усний договір, за яким позивач повинен був здійснити попередню оплату за послуги по сушці дров. Оплати позивач не провів. Незважаючи на це, відповідач здійснив сушку дров та відвантажив останні позивачу.

Позивач, для уникнення оплати за послуги, знаючи про те, що підприємці другої групи не повинні вести бухгалтерський облік, а отже, не повинні зберігати бухгалтерські документи, звернувся з цим позовом.

Позивач не врахував, що відвантаження йому дров можна прослідкувати і без видаткових накладних, а саме документами, які позивач надав на митницю при замитненні дров та документами бухгалтерського обліку позивача про кількість проданих сухих дров. Зокрема, враховуючи, що у позивача відсутні власні виробничі потужності для сушіння дров, а товар, отриманий від відповідача пронумерований і промаркований, номер зазначений у митних документах. Дослідивши означені документи можна визначити, що отримані дрова повернуті позивачу.

З доданих матеріалів вбачається.

24 листопада 2014 року між сторонами укладено договір № 24/11/14, яким встановлено замовник (позивач) передає дрова колоті природної вологості, а виконавець (відповідач) приймає та зобовязується виконати роботу по сушці дров колотих. Загальна кількість дров колотих визначається товарно транспортними накладними та / або актом приймання давальницької сировини.

Передача дров колотих здійснюється замовником власним транспортом та власними силами на склад виконавця в м. Нетішин по вул. Промисловій, 1 в Хмельницькій області. В свою чергу виконавець здійснює вигрузку з автомобіля привезених замовником дров колотих та здійснює навантаження на автомобіль замовника вже висушених дров (п. 1.2.)

Виконавець здійснює роботу по сушці дров до 20 22 % вологості та за результатами сушки повинен повернути дрова замовнику на основі акту переробки деревини з урахуванням коефіцієнту 0,9% (п. 1.3.).

Виконавець зобовязаний своєчасно та якісно виконувати роботу зазначену у п. 1.3. договору; при виникненні обставин, що перешкоджають належному виконанню своїх зобовязань, згідно з договором, терміново повідомити про це замовника (п. 2.2.).

Замовник сплачує на рахунок виконавця кошти згідно актів виконаних робіт; оплата виконаних робіт проводиться протягом 20 днів, після отримання замовником дров колотих та згідно виставленого замовнику для сплати рахунку за виконані роботи; продукція вважається прийнятою після її повної перевірки по якості та кількості на складі виконавця, шляхом підписання акту прийому передачі виконаних робіт, який повинен надати виконавець (розділ 3).

У випадку порушення своїх зобовязань за цим договором сторони несуть відповідальність визначену цим договором та чинним законодавством України. Порушенням зобовязання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов договору (п. 4.1.).

У випадку нанесення виконавцем шкоди замовнику, виконавець зобовязаний провести протягом 3 днів з моменту направлення претензії її повне відшкодування.

Шкодою в даному випадку вважається: псування дров колотих; втрата дров колотих; продаж дров колотих третім особам та інші випадки, що стосуються втрати переданих виконавцю дров для їх сушки (п. 4.3.).

Згідно п. 4.8 договору сторони домовились, шо у разі затримки надання виконавцем дров колотих або надання їх в неповному обсязі, надання дров колотих у стані не придатному для їх використання, тощо виконавець сплачує неустойку у розмірі 1000 грн. за м.куб. Така неустойка рівноцінна вартості дров колотих за 1 м.куб., відповідно до якої замовник здійснює свою діяльність.

Договір діє з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2015 року (п. 5.1.).

Про укладеність вказаного договору свідчать підписи сторін та відбитки їх печаток.

Відвантаження товару дров колотих в кількості 89, 60 м. куб. позивачем на адресу відповідача та прийняття їх відповідачем свідчать наявні в справі:

- акти прийому передачі: № 1 від 24 листопада 2014 року (на 21, 312 м. куб. дров колотих); № 2 від 3 грудня 2014 року на 23, 488 м. куб. дров колотих); № 3 від 3 грудня 2014 року на 22. 4 м. куб. дров колотих); № 4 від 4 грудня 2014 року на 22. 4 м. куб. дров колотих). Акти підписані обома сторонами. Зі сторони відповідача акти підписані ОСОБА_1 та скріплені його печаткою у графі „прийняв. В актах наведено, що останні складені на виконання договору № 24/11/14 від 24 листопада 2014 року про прийняття дров колотих для сушіння;

- товарно транспортними накладними: від 24 листопада 2014 року на 21, 312 м. куб. дров колотих; від 3 грудня 2014 року № 000048 на 23, 488 куб. м. дров колотих; № 000049 від 3 грудня 2014 року на 22. 4 куб. м. дров колотих; від 4 грудня 2014 року № 000050 на 22, 4 куб. м. дров колотих. Накладні підписані обома сторонами та скріплені їх печатками, а саме: у графі „Прийняв засвідчено відповідачем, „Здав позивачем.

Крім того, у справу додано:

- претензію від 9 лютого 2015 року та вимогу від 18 травня 2015 року, які направлені позивачем на адресу відповідача з вимогами: повернути отримані дрова у висушеному стані в семиденний строк з дня отримання претензії; перерахування 89 600 грн. на рахунок позивача.

Докази направлення претензій додано в справу (рекомендовані повідомлення про вручення з датами вручення 17 лютого 2015 року, 25 травня 2015 року з поштовими штампами та чеки від 11 лютого 2015 року, 18 травня 2015 року;

- калькуляція (вартість) дров колотих за 1 куб. м. 1000 грн.

- акти прийому передачі робіт, підписані сторонами про надання послуг сушки (подані відповідачем).

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши додані матеріали та давши їм оцінку в сукупності, судом враховується наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач уклали договір, за яким позивач передає дрова колоті природної вологості, а відповідач приймає та зобовязується виконати роботу по сушці зазначених дров.

Укладення вказаного договору підтверджується підписом обох сторін та відбитками печаток сторін у договорі, а також товарно транспортними накладними та актами прийому передачі дров, складеними (засвідчені) сторонами на виконання вказаного договору, про що зазначено в самих актах і накладних.

Зазначене спростовує доводи відповідача відносно неукладеності договору.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.2 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Враховуючи вказані законодавчі положення, уклавши договір від 24 листопада 2014 року, сторони визначивши умови, права та обов'язки сторін, які є обов'язковими для них.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковий для виконання сторонами.

З позовних матеріалів вбачається, що позивач на виконання умов договору відвантажив на адресу відповідача, а відповідач прийняв колоті дрова в кількості 89. 60 м. куб., що підтверджується:

- акти прийому передачі: № 1 від 24 листопада 2014 року (на 21, 312 м. куб. дров колотих); № 2 від 3 грудня 2014 року на 23, 488 м. куб. дров колотих); № 3 від 3 грудня 2014 року на 22. 4 м. куб. дров колотих); № 4 від 4 грудня 2014 року на 22. 4 м. куб. дров колотих). Акти підписані обома сторонами. Зі сторони відповідача акти підписані ОСОБА_1 та скріплені його печаткою у графі „прийняв. В актах наведено, що останні складені на виконання договору № 24/11/14 від 24 листопада 2014 року про прийняття дров колотих для сушіння;

- товарно транспортними накладними: від 24 листопада 2014 року на 21, 312 м. куб. дров колотих; від 3 грудня 2014 року № 000048 на 23, 488 куб. м. дров колотих; № 000049 від 3 грудня 2014 року на 22. 4 куб. м. дров колотих; від 4 грудня 2014 року № 000050 на 22, 4 куб. м. дров колотих. Накладні підписані обома сторонами та скріплені їх печатками, а саме: у графі „Прийняв засвідчено відповідачем, „Здав позивачем.

За п. 1.3. укладеного договору відповідач зобовязаний здійснити роботу по сушці дров до 20 22% вологості та за результатами сушки повернути дрова позивачу на основі акту переробки деревини з урахуванням коефіцієнту 0, 9%.

Строк виконання робіт у договорі не вказано.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Договір сторонами укладено 24 листопада 2014 року (підписаний текст договору). Претензія позивача від 9 лютого 2015 року направлена відповідачу 11 лютого 2015 року (чек), отримано відповідачем 17 лютого 2015 року, що видно з рекомендованого повідомлення про вручення. Таким чином, строк виконання робіт з сушіння дров настає 25 лютого 2015 року.

Проте, матеріали справи не містять доказів повернення колотих дров. Подані відповідачем акти прийому передачі датовані січнем, лютим 2014 року, тобто до укладення договору, тому не можуть враховуватись як виконання договору від 24 листопада 2014 року.

Доводи відповідача про передачу ним дров позивачу, що можна прослідкувати за митними документами до уваги не приймаються, оскільки останні не підтверджені жодними документами.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Статтею 525 Цивільного кодексу України обумовлено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Таким чином, враховуючи неповернення відповідачем дров колотих, в останнього виникло прострочення обовязку по договору, що є порушенням зобовязань.

Матеріали справи не містять доказів направлення позивачу рахунків на оплату робіт, або будь яких повідомлень щодо неможливості виконати дані роботи, що також є порушенням п. 2.2.2. підписаного договору.

Внаслідок порушення зобовязання відповідача (по поверненню дров), позивач поніс втрати свого майна (дров), оскільки фактично він його не отримав від відповідача (немає доказів передачі відповідачем для позивача).

За ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов'язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

За змістом ст. 230 Господарського кодексу України неустойка віднесена до поняття штрафних санкцій. Так, згідно названої статті штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання

Отже, враховуючи встановлені судом факти порушення відповідачем господарського зобовязання, домовленість сторін договору про неустойку, позивач обґрунтовано просить стягнути з відповідача штрафну санкцію в вигляді неустойки. Розмір неустойки підтверджується розрахунком, який відповідає умовам п. 4.8 договору. Зокрема позивач поставив, а відповідач прийняв дрова в кількості 89, 60 м. куб. Передбачений розмір неустойки становить 1000 грн. за 1 м.куб. Сума неустойки становить 89, 60 куб. м. помножено на 1000 грн. дорівнює 89 600 грн.

За таких обставин, позов обґрунтований, документально підтверджений, а відтак підлягає задоволенню.

Судові витрати покладаються на відповідача

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) на користь державного підприємства "Острозьке лісове господарство" (Рівненська область, м. Острог, пр. Незалежності, 167, код 00992763, р / р НОМЕР_1 ПАТ АБ "Укргазбанк", м. Рівне) 89 600 грн. (вісімдесят дев'ять тисяч шістсот грн. 00 коп.) неустойки, 1 827 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім грн. 00 коп.) судового збору.

Повний текст складено 6 жовтня 2015 року.

Суддя Ю.В. Гладюк

Віддрук.: 3 прим.: 1- до справи, 2 позивачу,

3 відповідачу (АДРЕСА_1)