КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2015 р. Справа№ 910/23211/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Шапрана В.В.

Буравльова С.І.

за участю представників cторін:

прокуратури: Вакулюк Д.С., посвідчення №018332 від 16.07.2013 р.,

позивача: Тертичний О.М., довіреність №050/05-8340 від 23.12.2014 р.,

відповідача: не з'явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "УМК" та Заступника прокурора м. Києва

на рішення господарського суду м. Києва від 15.12.2014 р.

у справі № 910/23211/14 (суддя - Смирнова Ю.М.)

за позовом Заступника прокурора Голосіївського району м. Києва в інтересах держави в особі Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "УМК"

про стягнення 4 185 990,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Голосіївського району м. Києва звернувся до господарського суду м. Києва в інтересах держави в особі Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "УМК" про стягнення 4185990,00 грн. за договором пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва №209 від 08.10.2013.

Рішенням господарського суду м. Києва від 15.12.2014 р. у справі №910/23211/14 позов задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "УМК" (03057, м. Київ, вул. С. Перовської, 10-Б, оф.103 ідентифікаційний код 32670844) на користь Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36, ідентифікаційний код 04633423) на бюджетний рахунок бюджетного розвитку спеціального фонду міського бюджету в Головному управлінні Державної казначейської служби України у м. Києві (р/р 0001, код банку 820019, , код доходів - 24170000) заборгованість у розмірі 3457726 (три мільйони чотириста п'ятдесят сім тисяч сімсот двадцять шість) грн. 70 коп., пеню у розмірі 154887 (сто п'ятдесят чотири тисячі вісімсот вісімдесят сім) грн. 21 коп., витрати з урахуванням індексу інфляції у розмірі 489683 (чотириста вісімдесят дев'ять тисяч шістсот вісімдесят три) грн. 30 коп.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "УМК" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення господарського суду м. Києва від 15.12.2014 р. у справі №910/23211/14 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Заступника прокурора Голосіївського району м. Києва в інтересах держави в особі Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що рішення місцевого господарського суду прийняте з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, місцевий господарський суд неправильно застосував і порушив норми матеріального та процесуального права.

Також, не погоджуючись з прийнятим рішенням, Заступник прокурора м. Києва звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду м. Києва від 15.12.2014 р. у справі №910/23211/14 в частині відмови у позові про стягнення пені та задовольнити позов прокуратури Голосіївського району м. Києва в цій частині повністю. В іншій частині рішення господарського суду м. Києва від 15.12.2014 р. залишити без змін.

При цьому, в апеляційній скарзі Заступник прокурора м. Києва зазначив, що рішення у справі в частині відмови прокуратурі в позові є необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, з невідповідністю висновків обставинам справи, що відповідно до ст. 104 ГПК України є підставою для його скасування.

Відповідач у письмовому відзиві на апеляційну скаргу Заступника прокурора м. Києва просив апеляційний господарський суд апеляційну скаргу Заступника прокурора м. Києва залишити без задоволення.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.01.2015 р. (колегія суддів у складі: головуючий суддя - Куксов В.В., судді - Ільєнок Т.В., Яковлєв М.Л.) апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "УМК" та Заступника прокурора м. Києва прийнято до провадження, скарги об'єднано в одне апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 12.03.2015 р.

Розпорядженням В.о. керівника апарату Київського апеляційного господарського суду № 09-52/281/15 від 12.03.2015 р. призначено повторний автоматичний розподіл справи № 910/23211/14, за результатами якого її передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: Андрієнка В.В. (головуючий), Шапрана В.В., Буравльова С.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.03.2015 р. апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "УМК" та Заступника прокурора м. Києва прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 02.04.2015 р.

02.04.2015 р. в судовому засідання оголошено перерву до 23.04.2015 р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.04.2015 р. провадження у справі №910/23211/14 зупинено до набрання законної сили рішення господарського суду м. Києва у справі №910/9364/15.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.09.2015 р. апеляційне провадження у справі №910/23211/14 поновлено з урахуванням усунення обставин, що зумовили його зупинення. Розгляд справи призначено на 22.09.2015 р.

22.09.2015 р. до відділу документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "УМК" про відкладення розгляду справи.

Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла до висновку про відсутність підстав для його задоволення. При цьому суд керувався наступним.

Обґрунтовуючи необхідність відкладення судового розгляду, апелянт посилається на неможливість представника товариства бути присутнім у судовому засіданні у зв'язку із участю останнього в іншому судовому засіданні, що також призначено на 22.09.2015 р. у Києво-Святошинському районному суді Київської області. Крім того, відповідач повідомив суд, що 22.09.2015 р. представником Товариства з обмеженою відповідальністю "УМК" подано касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного господарського суду від 02.09.2015 р. у справі №910/9364/15 (копію з відміткою додано до клопотання), а тому на думку скаржника, розгляд даної справи є неможливим до вирішення Вищим господарським судом питання про про прийняття касаційної скарги у справі №910/9364/15 до розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Господарського процесуального кодексу України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника.

Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації (ч. 3 ст. 28 Господарського процесуального кодексу України).

Колегія суддів відзначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю "УМК" не було позбавлене права направити у судове засідання іншого уповноваженого представника, видавши йому відповідну довіреність.

Представник Прокуратури в судовому засіданні, яке відбулось 22.09.2015 р., підтримав апеляційну скаргу Заступника прокурора м. Києва та просив апеляційний господарський суд її задовольнити, а оскаржуване рішення скасувати в частині відмови у позові про стягнення пені. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "УМК" не визнав та просив її відхилити.

Представник позивача в судовому засіданні, яке відбулось 22.09.2015 р., підтримав апеляційну скаргу Заступника прокурора м. Києва та просив апеляційний господарський суд її задовольнити, а оскаржуване рішення скасувати в частині відмови у позові про стягнення пені. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "УМК" не визнав та просив її відхилити.

Відповідач в судове засідання повноважних представників не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

За таких обставин постанова приймається за наявними в справі матеріалами, яких достатньо для повного та об'єктивного розгляду.

Апеляційний господарський суд, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, заслухавши пояснення, встановив наступне.

08.10.2013 р. між Департаментом економіки та інвестицій виконавчим органом Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Головним управлінням розвідки Міністерства оборони України, як землекористувачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "УМК", як забудовником, було укладено договір пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва №209 (далі - Договір), предметом якого є сплата забудовником пайової участі на створення соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва у зв'язку з будівництвом І пускового комплексу І черги житлового комплексу (загальна площа квартир 41025,00 кв.м) з вбудованими нежитловими приміщеннями (офіси) загальною площею 4894,90 кв.м, трансформаторною підстанцією загальною площею 61,40 кв.м та тимчасовою автостоянкою загальною площею 720,00 кв.м на вул. Трутенка Онуфрія, 3 у Голосіївському районі м. Києва (п.1.1.).

Відповідно до п. 1.3. Договору розмір пайового внеску складає 7902,71 тис.грн. Дані розрахунку є невід'ємною частиною цього договору.

Згідно п. 2.1. Договору Забудовник зобов'язаний перерахувати пайовий внесок у сумі 7902,71 тис.грн. (без ПДВ) на умовах, визначених у цьому договорі.

За умовами договору обсяг пайового внеску, визначений у п. 2.1. цього договору, зменшується на суму вартості інженерних мереж, які збудовані поза межами земельної ділянки та прийняті до комунальної власності територіальної громади м. Києва, яка згідно акту приймання-передачі основних засобів (теплових мереж) складає 4 444, 9833 тис.грн. Також умовами договору визначено, що забудовник сплачує залишок пайового внеску за І пусковий комплекс І черги об'єкту в сумі (7902,71 - 4444,9833) = 3457,7267 тис.грн. у строк до 01.11.2013 включно на бюджетний рахунок бюджету розвитку спеціальногофонду міського бюджету (п. 3.1. Договору).

Відповідно до п. 4.1. Договору у випадку порушення зазначених у п.3.1. цього Договору строків сплати пайового внеску сума платежу на момент здійснення забудовником оплати коригується на індекс інфляції з моменту розрахунку пайового внеску до моменту фактичного виконання зобов'язань по його сплаті (п. 4.1.1.), забудовник сплачує пеню в розмірі 0,1% від заборгованості пайового внеску, зазначеного в п.2.1. цього Договору за кожен день прострочення, пеня, що передбачена даним пунктом договору, нараховується протягом усього строку прострочення без будь-яких обмежень строків нарахування (п. 4.1.2).

Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 24.05.2013 було прийнято безоплатно до комунальної власності територіальної громади міста Києва та передано у володіння ПАТ "Київенерго" інженерні мережі ТОВ "УМК" за актом приймання - передавання основних засобів від 02.07.2013 на суму 4444983,30 грн.

Згідно витягу з протоколу Постійної комісії Київської міської ради з питань бюджету та соціально - економічного розвитку №16/142 від 19.09.2013 вищевказану суму було зараховано в рахунок оплати пайового внеску при будівництві житлового будинку №1 І черги будівництва житлового комплексу з об'єктами обслуговування по вул. Трутенка, 3 у Голосіївському районі м. Києва.

Відповідно до витягу з протоколу Постійної комісії Київської міської ради з питань бюджету та соціально - економічного розвитку №20/146 від 26.11.2013 було погоджено надання відстрочки ТОВ "УМК" з 01.11.2013 по 01.07.2014 по оплаті залишку пайового внеску при будівництві І пускового комплексу І черги житлового комплексу з вбудованими нежитловими приміщеннями загальною площею, трансформаторною підстанцією та тимчасовою автостоянкою по вул. О. Трутенка, 3 у Голосіївському районі м. Києва, враховуючи складне фінансове становище та необхідність улаштування зовнішніх інженерних мереж водопроводу вартістю 3,9 млн. грн. у відповідності із затвердженим проектом будівництва І черги.

Згідно п. 3 додаткової угоди №1 від 29.01.2014 р. до договору №209 від 08.10.2013 пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва погоджено, що забудовник сплачує залишок пайового внеску за І пусковий комплекс І черги об'єкту в сумі (7902,71-4444,9833) = 3457,7267 тис.грн. у строк до 01.07.2014 включно.

Додатковою угодою від 29.01.2014 р. до договору строк сплати пайового внеску відповідачем визначено до 01.07.2014 р. включно.

26.08.2014 на адресу Київського міського голови відповідачем було направлено лист за вих. №89 від 22.08.2014, в якому останній просив надати відстрочку сплати пайового внеску до 01.11.2014, у зв'язку з необхідністю улаштування зовнішніх інженерних мереж водопроводу загальною вартістю 3567157,79 грн.

Відповідно до відповіді Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за вих.№ 050/08-5717 від 17.09.2014 на вищевказаний лист відповідача, позивачем було зазначено про те, що відповідно до ч. 3 абз. 7 ч. 9 ст.40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором, а згідно наданого відповідачем сертифікату серії КВ №8, виданого Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві об'єкт будівництва І пускового комплексу І черги житлового комплексу по вул. О.Трутенка, 3 у Голосіївському районі міста Києва введено в експлуатацію 04.12.2012, а відтак прийняття рішення про відстрочку ТОВ "УМК" терміну сплати залишку пайового внеску по даному об'єкту не відповідає вимогам Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності". Крім цього, в даному листі позивач вказував на необхідність передачі ТОВ "УМК" відповідних підтверджуючих документів щодо зменшення пайового внеску на вартість інженерних мереж, які будуть передані ТОВ "УМК" до комунальної власності територіальної громади м. Києва на адресу Постійної комісії Київської міської ради з питань бюджету та соціально - економічного розвитку.

Як стверджує позивач, спір у даній справі виник у зв'язку із тим, що відповідач не сплатив у строк передбачений укладеним між сторонами договором пайовий внесок у розмірі 3457726,70 грн., внаслідок чого позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості.

28.07.2014 позивачем було надіслано на адресу відповідача претензію за вих. №050/18-4327 від 21.07.2014 з вимогою про оплату суми заборгованості, яка залишена відповідачем без задоволення.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Норми Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" застосовуються судом, в редакції, яка була чинна на момент укладання сторонами договору пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва №209 від 08.10.2013 р.

Згідно ст. 30 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", технічні умови - комплекс умов та вимог до інженерного забезпечення об'єкта будівництва, які повинні відповідати його розрахунковим параметрам, зокрема щодо водо-, тепло-, енерго- і газопостачання, каналізації, радіофікації, зовнішнього освітлення, відведення зливових вод, телефонізації, телекомунікації, диспетчеризації, пожежної та техногенної безпеки, у технічних умовах враховується, що місце приєднання інженерних мереж замовника до магістральних чи інших інженерних мереж розташовується на межі земельної ділянки замовника або за його згодою на території такої земельної ділянки. Якщо технічними умовами передбачається необхідність будівництва замовником інженерних мереж або об'єктів інженерної інфраструктури (крім мереж, призначених для передачі та розподілу електричної енергії, трубопроводів, призначених для розподілу природного газу, транспортування нафти та природного газу) поза межами його земельної ділянки, розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту зменшується на суму їх кошторисної вартості, а такі інженерні мережі та/або об'єкти передаються у комунальну власність, у разі якщо кошторисна вартість будівництва інженерних мереж та/або об'єктів інженерної інфраструктури (крім мереж, призначених для передачі та розподілу електричної енергії, трубопроводів, призначених для розподілу природного газу, транспортування нафти та природного газу) перевищує розмір пайової участі замовника у розвитку інфраструктури населеного пункту, орган місцевого самоврядування приймає рішення про відшкодування замовнику різниці між здійсненими витратами та розміром пайової участі замовника у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Статтею 40 вищезгаданого Закону встановлено, що порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону. Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури. Величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій. Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію. Істотними умовами договору є: 1) розмір пайової участі; 2) строк (графік) сплати пайової участі; 3) відповідальність сторін. Невід'ємною частиною договору є розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту. Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором. Кошти, отримані як пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, можуть використовуватися виключно для створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури відповідного населеного пункту.

Відповідачем до заяви, в якій він стверджував про те, що ним були улаштовані зовнішні інженерні мережі на суму 3567157,79 грн. поза межами його земельної ділянки, у зв'язку з чим сума пайового внеску у розмірі 3457726,70 грн., на його думку, повинна бути зменшена на вартість вищевказаних інженерних мереж відповідно до норм ч. 5 ст. 30 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" додано: технічні умови ПАТ "АК "Київводоканал" №662 від 12.12.2013 на водопостачання об'єкту за адресою: вул. Трутенка, 3, технічні умови ПАТ "АК "Київводоканал" №378 від 12.12.2013 на каналізування об'єкту по вул. Трутенка, 3, довідка про вартість виконаних будівельних робіт/та витрат КБ-3 та акт приймання виконаних будівельних робіт КБ-2в за травень місяць 2014 на суму 1699829,78 грн. по договору №2059/05/14-13 від 19.12.2013, які підписані між відповідачем та ПАТ "АК "Київводоканал" будівництво - перекладання водопровідної мережі методом руйнування на об'єкті "Будівництво житлового комплексу з об'єктами обслуговування населення по вул. Трутенка, 3 в м.Києві", довідка про вартість виконаних будівельних робіт/та витрат КБ-3 та акт приймання виконаних будівельних робіт КБ-2в за червень місяць 2014 на суму 1265410,01 грн. по договору №2059/05/14-13 від 19.12.2013, які підписані між відповідачем та ПАТ "АК "Київводоканал" будівництво - перекладання водопровідної мережі методом руйнування на об'єкті "Будівництво житлового комплексу з об'єктами обслуговування населення по вул. Трутенка, 3 в м.Києві", довідка про вартість виконаних будівельних робіт/та витрат КБ-3 та акт приймання виконаних будівельних робіт КБ-2в за серпень місяць 2014 на суму 601918,00 грн. по договору №2059/05/14-13 від 19.12.2013, які підписані між відповідачем та ПАТ "АК "Київводоканал" будівництво - улаштування зовнішніх інженерних мереж водопроводу В1 від Амурської площі до камери ПГ-14 в районі перехрестя з провулком Охтирським на об'єкті "Будівництво житлового комплексу з об'єктами обслуговування населення по вул. Трутенка, 3 у Голосіївському районі м.Києва".

У наданій суду копії технічних умов ПАТ "АК "Київводоканал" № 662 від 12.12.2013 визначено наступне. Водопостачання та пожежогасіння об'єкта за адресою вул. Трутенка, 3 "Будівництво житлового комплексу з об'єктами обслуговування населення" може бути забезпечено: 1-ша черга будівництва - з внутрішньо квартальної мережі Д=300мм при умові її прокладання від Д=500 мм по вул. Ломоносова до Д=600 мм по вул. Трутенка, яка проектується до об'єкту. Доручено розробити проектну документацію на перекладання водопровідної мережі Д=300 мм на Д=600 мм по вул. Трутенка від Амурської площі до існуючої Д=600мм по вул. Трутенка біля будинку №28 з переключенням існуючих абонентів до новозбудованої мережі та виконати будівництво цієї ділянки від Амурської площі до пров. Охтирського, 2-га черга будівництва - з водопровідної мережі 1 черги будівництва після їх будівництва та здачі в експлуатації при умові прокладання водопровідної мережі Д=600 мм по вул. Трутенка від пров. Охтирського до існуючої Д=600 мм по вул. Трутенка біля будинку №28 по вул. Трутенка з переключенням існуючих абонентів до новозбудованої мережі.

Згідно технічних умов ПАТ "АК "Київводоканал" № 378 від 12.12.2013 приєднання об'єкту за адресою вул. Трутенка, 3 "Будівництво житлового комплексу з об'єктами обслуговування населення" до каналізації можливо підключити: 1-ша черга - до каналізаційної мережі Д=300 мм по вул. Ломоносова при умові виготовлення проектної документації на санацію Голосіївського каналізаційного колектора Д=1500 мм від Голосіївської площі до вул. Саперно-Слобідської, 2-га черга - до каналізаційних мереж 1-ї черги після їх будівництва та здачі в експлуатацію при умові виконання робіт по санації санацію Голосіївського каналізаційного колектора Д=1500 мм від Голосіївської площі до вул. Саперно-Слобідської.

При цьому, відповідачем не надано суду належних і допустимих доказів того, що всі роботи, які були виконані ПАТ "АК "Київводоканал" на замовлення відповідача за договором №2059/05/14-13 від 19.12.2013 згідно долучених відповідачем до матеріалів справи довідок по формі КБ-3 та актів по формі КБ-2в проводились поза межами земельної ділянки, відведеної відповідачу. З актів по формі КБ-2в також вбачається, що роботи виконувались за локальним кошторисом 6-1-1 на перекладання мережі водопроводу В1 методом руйнування та локальним кошторисом 6-1-2 на Тимчасовий водопровід Д=100, які суду (як і договір №2059/05/14-13 від 19.12.2013) відповідачем не надані, а тому неможливо встановити розмір обсягів та фактичну кошторисну вартість інженерних мереж або об'єктів інженерної інфраструктури, які, як стверджує відповідач, побудовані поза межами його земельної ділянки та підлягають передачі у комунальну власність територіальної громади м. Києва.

Оскільки відповідач не довів належними засобами доказування розмір обсягів та фактичну кошторисну вартість інженерних мереж або об'єктів інженерної інфраструктури, які, як він стверджує, побудовані поза межами його земельної ділянки, відсутні необхідні передумови для реалізації передбаченого законодавством права відповідача на зменшення його пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

При цьому, І пусковий комплекс І черги житлового комплексу з вбудованими нежитловими приміщеннями, трансформаторною підстанцією та тимчасовою автостоянкою на вул. Трутенка Онуфрія, 3 у Голосіївському районі м. Києва був введений в експлуатацію 04.12.2012 відповідно до сертифікату серії КВ №8, виданого Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві, а згідно з приписами абз.7 частини 9 статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" визначено, що кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором.

Доказів оплати пайового внеску відповідно до умов п. 3.1. укладеного між сторонами Договору (з урахуванням додаткової угоди №1 від 29.01.2014 р.) відповідачем суду не надано.

Таким чином, з урахуванням вищезазначених положень законодавства та відповідно до умов укладеного Договору відповідач мав сплатити пайовий внесок у розмірі 3457726,70 грн. у строк до 01.07.2014 р. включно, однак, як свідчать обставини справи, свого обов'язку відповідач не виконав, пайовий внесок до бюджету не вніс.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За таких обставин, позовні вимоги Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "УМК" заборгованості по сплаті пайового внеску у розмірі 3457726,70 грн. є правомірними та обґрунтованими, а тому задовольняються судом у повному обсязі.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати з урахуванням індексу інфляції та пеню внаслідок прострочення останнім виконання грошового зобов'язання.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений Договором строк свого обов'язку по перерахуванню пайового внеску не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов'язання (в т.ч. у період, який вказано позивачем), тому дії відповідача є порушенням договірних зобов'язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Згідно ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою.

Відповідно до ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 4.1. Договору у випадку порушення зазначених у п. 3.1. цього Договору строків сплати пайового внеску сума платежу на момент здійснення забудовником оплати коригується на індекс інфляції з моменту розрахунку пайового внеску до моменту фактичного виконання зобов'язань по його сплаті (п. 4.1.1.), забудовник сплачує пеню в розмірі 0,1% від заборгованості пайового внеску, зазначеного в п. 2.1. цього Договору за кожен день прострочення, пеня, що передбачена даним пунктом договору, нараховується протягом усього строку прострочення без будь-яких обмежень строків нарахування (п. 4.1.2.).

Як вже було зазначено, у зв'язку із простроченням грошового зобов'язання відповідачу нараховано пеню у розмірі 238 580,00 грн.

Враховуючи те, що судом встановлено факт прострочення виконання грошового зобов'язання, тому вимоги позивача про стягнення пені нарахованої в межах визначених ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України визнаються судом обґрунтованими.

Проте, колегія суддів відзначає, що зменшуючи розмір пені до 154 887,21 грн., місцевий господарський суд виходив з того, що п. 4.1.2. договору пайової участі передбачено розмір пені більший, ніж встановлено Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", відповідно до якого, розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України.

Судовою колегією встановлено, що дія вказаного Закону не поширюється на спірні правовідносини.

Відповідно до преамбули Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" дія цього Закону не поширюється на порядок нарахування та сплати пені, штрафних та фінансових санкцій за несвоєчасну сплату податків, податкового кредиту та інших платежів до бюджетів усіх рівнів і позабюджетних фондів, передбачених чинним законодавством України.

Згідно ч. 3 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Відповідно до Порядку визначення розмірів пайової участі (внесків) забудовників (інвесторів) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 30.12.2010 № 573/5385 "Про бюджет міста Києва на 2011 рік" (далі - Порядок) пайова участь (внесок) забудовників (інвесторів) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста є внеском, який забудовник (інвестор) має сплатити до бюджету міста Києва без урахування ПДВ.

Крім того, згідно п. 4.7 Порядку пайовий внесок сплачується на підставі договору між містом (Департаментом) та забудовником (інвестором). Кошти пайового внеску забудовник (інвестор) перераховує на бюджетний рахунок цільового фонду спеціального фонду місцевого бюджету.

Згідно п. 4.10 Порядку у разі прострочення термінів сплати розмір несплаченої частки пайового внеску забудовника (інвестора) коригується відповідно до умов договору на величину штрафів, пені тощо та індекс інфляції від дати його розрахунку.

Однак, судом невірно застосовано до спірних правовідносин вказані норми матеріального права, безпідставно застосовано положення Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" щодо обмеження обчислення розміру пені подвійною обліковою ставкою Національного банку України та не враховано, що пайовий внесок та пеня за договором повинні сплачуватися до місцевого бюджету м. Києва.

Аналогічної позиції дотримується Вищий господарський суд України у постановах від 12.02.2009 у справі № 3/278 та від 23.10.2012 у справі №5011-25/4989-2012.

Крім того, судом першої інстанції невірно застосовано до спірних правовідносин приписи ст. 231 Господарського Кодексу України.

Статтею 611 Цивільного Кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 1 ст. 230 Господарського Кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 6 ст. 231 Господарського Кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Таким чином, враховуючи умови договору, який є чинним, розмір пені становить 0,1 % від заборгованості пайового внеску, а тому колегія суддів дійшла висновку, що з Товариства з обмеженою відповідальністю "УМК" на користь позивача підлягає стягненню пеня у розмірі 238 580, 00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки факт прострочення відповідачем виконання грошового зобов'язання встановлений судом та по суті відповідачем не спростований, вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат з урахуванням індексу інфляції у розмірі 489683,30 грн. підлягають задоволенню.

З урахуванням наведенного та беручи до уваги встановлені обставини справи, судова колегія дійшла висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, оскільки позивачем доведено факт порушення відповідачем договірних зобов'язань та прострочення останнім виконання грошового зобов'язання. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3457726,70 грн. заборгованості, 238 580, 00 грн. пені та витрати з урахуванням індексу інфляції у розмірі 489683,30 грн.

Статтею 103 ГПК України встановлено, що апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення.

Відповідно до ст. 104 ГПК України, підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

За таких обставин, апеляційна скарга Заступника прокурора м. Києва підлягає задоволенню, а рішення господарського суду м. Києва від 15.12.2014 р. у справі №910/23211/14 - скасуванню частково.

Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "УМК" на рішення господарського суду м. Києва від 15.12.2014 р. підлягає залишенню без задоволення, оскільки відповідачем не спростовано факту порушення ним договірних зобов'язань та прострочення виконання грошового зобов'язання.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "УМК" залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу Заступника прокурора м. Києва задовольнити.

3. Рішення господарського суду м. Києва від 15.12.2014 р. у справі №910/23211/14 скасувати частково та прийняти нове рішення.

4. Позов задовольнити повністю.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "УМК" (03057, м. Київ, вул. С. Перовської, 10-Б, оф. 103 ідентифікаційний код 32670844) на користь Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36, ідентифікаційний код 04633423) на бюджетний рахунок бюджетного розвитку спеціального фонду міського бюджету в Головному управлінні Державної казначейської служби України у м. Києві (р/р 0001, код банку 820019, , код доходів - 24170000) заборгованість у розмірі 3457726 (три мільйони чотириста п'ятдесят сім тисяч сімсот двадцять шість) грн. 70 коп., пеню у розмірі 238 580 (двісті тридцять вісім тисяч п'ятсот вісімдесят) грн. 00 коп., витрати з урахуванням індексу інфляції у розмірі 489683 (чотириста вісімдесят дев'ять тисяч шістсот вісімдесят три) грн. 30 коп.

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "УМК" (03057, м. Київ, вул. С. Перовської, 10-Б, оф. 103 ідентифікаційний код 32670844) на користь Державного бюджету України (отримувач платежу: ГУ ДКСУ у м. Києві, код отримувача: 37993783, банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку: 820019, р/о 3001) 73080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00 коп. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції.

7. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "УМК" (03057, м. Київ, вул. С. Перовської, 10-Б, оф. 103 ідентифікаційний код 32670844) на користь Державного бюджету України (отримувач платежу: ГУ ДКСУ у м. Києві, код отримувача: 37993783, банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку: 820019, р/о 2001) 913 (дев'ятсот тринадцять) грн. 50 коп. судового збору за перегляд рішення апеляційною інстанцією.

8. Видачу наказів на виконання даної постанови доручити господарському суду м. Києва.

9. Матеріали справи №910/23211/14 повернути до господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді В.В. Шапран

С.І. Буравльов