номер провадження справи 35/96/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30.09.2015 Справа № 908/4147/15

Колегія суддів господарського суду Запорізької області: головуючий суддя Топчій О.А., суддя Боєва О.С., суддя Сушко Л.М., розглянувши матеріали справи

За позовом Закритого акціонерного товариства Електроізоліт, м. Хотьково, Росія

до Публічного акціонерного товариства Запоріжтрансформатор, м. Запоріжжя

про стягнення

ВСТАНОВИЛА:

15.07.2015р. до господарського суду Запорізької області з позовною заявою звернулось Закрите акціонерного товариства Електроізоліт до Публічного акціонерного товариства Запоріжтрансформатор про стягнення.

15.07.2015р. автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено розподіл справ між суддями та визначено позовну заяву до розгляду судді Топчій О.А.

Ухвалою від 16.07.2015р. судом порушено провадження у справі № 908/4147/15 та присвоєно вищевказаній справі номер провадження 35/96/15. У сторін витребувані документи, які необхідні для всебічного та обєктивного розгляду і вирішення справи по суті, судове засідання призначено на 26.08.2015р. о/об 11 год. 00 хв.

Позивач обґрунтовуючи свій позов посилається на те, що ЗАТ Електроізоліт (продавець) та ПАТ Запоріжтрансформатор (покупець) уклали контракт №78/220-9 від 12.03.2010р. на поставку товару. Згідно з п. 1.1. контракту продавець зобовязується поставити, а покупець оплатити і прийняти продукцію за погодженою ціною, асортименті, кількості та в строки передбачені у доданих до контракту і є його невідємною частиною специфікацій на кожне відвантаження.

Згідно з додатком №21 від 20.03.2013р. за товарною накладною №7332 від 09.10.2013р. позивачем був поставлений товар на суму 1600351 рубль 26 коп., що еквівалентно відповідно до рахунку фактури №97086 від 07.10.2013р. сумі 49549 доларів 70 центів США.

Згідно з додатком №23 від 28.08.2013 до договору, за товарною накладною №8966 від 28.11.2013р. позивачем був поставлений товар на суму 1562615 рублів 39 коп., що еквівалентно відповідно до рахунку-фактури №98942 від 28.11.2013р. сумі 47369 доларів 35 центів США.

Термін оплати партії товару за додатком №21 до договору настав 23.10.2014р.; Термін оплати партії товару за додатком №23 до договору настав 19.10.2014р. Відповідач грошові кошти за прийняту від позивача продукцію не оплатив, у звязку з чим позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 96919 доларів США і 50 центів, відсотки за користування чужими грошовими коштами в розмірі 13 974 доларів 75 центів США, судові витрати на надання юридичних послуг у розмірі 2 000 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом Національного банку України на день подання позовної заяви становить 2 371 908, 19 грн.

18.08.2015р. через канцелярію господарського суду Запорізької області від представника відповідача надійшло клопотання, в якому останній зазначає, що поштова адреса позивача: 141371, Російська Федерація, Московська область, м. Хотьково, вул. Заводська, 1, позовна заява підписана Генеральним директором позивача, при цьому судом копія ухвали про порушення провадження у справі позивачеві у встановленому законом порядку не направлена, а направлено копії ухвали лише представникам позивача, клопотання про вручення процесуальних документів яким позивачем не заявлялось. Просить суд розгляд справи № 908/4147/15 відкласти та повідомити позивача у справі про час та місце розгляду справи належним чином.

26.08.2015р. представник позивача у судовому засіданні заперечив проти клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, з метою повідомлення позивача належним чином про час та місце судового засідання, посилаючись на те, що ПАТ «Електроізоліт» видано довіреність на громадянина України ОСОБА_1, якою останнього уповноважено представляти інтереси ЗАТ «Електроізоліт». ОСОБА_2 зявився в судове засідання призначене на 26.08.2015р. та отримав ухвалу суду про порушення провадження у справі від 16.07.2015р., про що зазначив у судовому засіданні, а тому позивач повідомлений належним чином про час та місце судового засідання.

Суд розглянувши клопотання відповідача, вислухавши пояснення представника позивача, дійшов висновку відмовити в задоволенні заявленого клопотання відповідачем, в звязку з тим, що позивач повідомлений належним чином про час та місце судового засідання про що свідчить безпосередня присутність в судовому засіданні уповноваженого представника позивача.

ОСОБА_2 позивача в судовому засіданні 26.08.2015р. підтримав позовні вимоги викладені в заяві у повному обсязі, а також надав до суду клопотання, в якому просить суд всі документи, які стосуються справи відсилати на адресу: ОСОБА_1, АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 відповідача у судове засідання 26.08.2015р. не зявився, вимоги ухвали суду від 16.07.2015р. не виконав. Про причини неможливості прибути в судове засідання суд не повідомив.

Ухвалою суду від 26.08.2015р. відкладено розгляд справи на 10.09.2015р., в звязку з неявкою у судове засідання відповідача.

07.09.2015р. від представника позивача надійшли письмові пояснення, в яких останній зазначає, що сторонами визначено порядок розгляду спорів, а тому спір у справі №908/4147/15 має бути розглянутий господарським судом Запорізької області, оскільки відповідач по справі має свою юридичну адресу, а також нерухоме майно (промислові, виробничі та складські приміщення) у м. Запоріжжя в Україні. Така підсудність не суперечить вимогам законів України та Закону України «Про міжнародне приватне право». Нехтування нормами законів України та міжнародних договорів, призвело би до порушення законних прав та інтересів позивача по справі та порушило б принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом та судом, що закріплено ГПК України. Також, представник позивача зазначає, що сторони в Контракті надали свою згоду на застосування законодавства Російської Федерації, в силу п.6.3. Контракту, тому по суті спору, необхідно використовувати матеріальне право Російської Федерації.

09.09.2015р. до господарського суду від представника позивача надійшли письмові пояснення щодо суті спору та уточнення прохальної частини позовної заяви, в яких позивач просить суд стягнути з ПАТ «Запоріжтрансформатор» на користь ЗАТ «Електроізоліт» м. Хотьково, Російська Федерація, реєстраційний номер НОМЕР_1 суму заборгованості у розмірі 96 919 доларів США і 50 центів, відсотки за користування чужими грошовими коштами в розмірі 13 974 доларів 75 центів США, витрати повязані з наданням юридичних послуг у розмірі 2 000, 00 грн. доларів США, що разом становить 112 894, 25 доларів США, а в гривневому еквіваленті, за курсом Національного банку України на день подання позовної заяви, становить 2 371 908, 19 грн.

10.09.2015р. представником відповідача надано клопотання, в якому останній просить суд зобовязати позивача надати належним чином оформлений витяг законодавства Російської Федерації на норми якого позивач посилається як на підставу позову, оскільки необхідно встановити зміст норми права Російської Федерації згідно з їх офіційним тлумаченням.

Позивачем було надано до матеріалів справи нотаріально посвідчені з перекладом на українську мову норми матеріально права Цивільного кодексу Російської Федерації, а також витяг постанови з Пленуму Арбітражного суду Російської Федерації №18 від 22.10.1997р.

В судовому засіданні представник відповідача заявив про необхідність ознайомитись з матеріалами справи та наданими позивачем додатковими документами, в звязку з чим просить суд продовжити строк розгляду спору, який спливає, та відкласти розгляд справи.

10.09.2015р. ухвалою суду клопотання відповідача про продовження строку розгляду справи задоволено, строк розгляду справи продовжено на пятнадцять днів, розгляд справи відкладено на 22.09.2015р.

21.09.2015р. представник відповідача подав через канцелярію господарського суду Запорізької області відзив на позовну заяву про стягнення суми боргу за контрактом, в якому зазначає, що визначаючи період прострочення за який підлягають сплаті відсотки, позивачем не враховано, що в період з 22.09.2014р. по 01.12.2014р. відповідач не мав змоги здійснювати будь-які платежі за вказаним контрактом, оскільки в цей період діяла Постанова Національного Банку України (№591 від 22.09.2014р.) згідно якої тимчасово були зупинені всі оплати за імпортними договорами за якими продукція була ввезена на територію України та здійснено митне оформлення на підставі ввізної митної декларації, дата оформлення якої перевищує 180 днів, про що позивач був повідомлений листом №1/25-701 від 10.10.2014р. Також, заявляючи вимогу про стягнення відсотків за користування чужими грошовими коштами, позивач відповідної довідки про середньозважену процентну ставку за короткостроковими валютними кредитами не надає, а посилається на роздруківку з сайту Банку Росії, яка належним доказом вважатися не може. Також відповідач зазначив, що документи, надані позивачем в підтвердження оплати витрат на правову допомогу, не містять відомостей про те, що індивідуальний підприємець ОСОБА_3 є адвокатом. Більш того, підтвердження надання будь-яких послуг позивачеві суду не надано, а платіжне доручення про сплату 45 ,000 рублів взагалі не кореспондується з вимогами про стягнення 2 000 доларів США в якості витрат на правову допомогу.

21.09.2015р. через канцелярію господарського суду Запорізької області від представника відповідача надійшло клопотання, в якому останній зазначає, що заявляючи вимогу про стягнення відсотків за користування чужими грошовими коштами, позивач посилається на текст документу зі змінами станом на 08.03.2015р., тоді як правовідносини між сторонами за контрактом виникли в березні 2010р., а за конкретними поставками в листопаді-грудні 2013р., проте офіційний текс нормативних актів, на які позивач посилається як на підставу свої вимог суду не надано. Крім того, незрозумілим є чи мають застосовуватися норми ст. 395 ЦК РФ про сплату відсотків за користування чужими коштами до прострочення оплати за експортними контрактами. Також позивачем до позову додано розрахунок неустойки, виходячи з кількості днів прострочення оплати за договором, тоді як механізм розрахунку процентів за ст. 395 ЦК РФ вказаному розрахунку не відповідає, у звязку з чим позивач просить суд направити звернення до Міністерства юстиції України з метою встановлення змісту норм права Російської Федерації.

22.09.2015р. до господарського суду Запорізької області від представника позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій представник позивача просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 96 919 доларів США і 50 центів, відсотки за користування чужими грошовими коштами в розмірі 7 665 доларів 49 центів США, витрати повязані з наданням юридичних послуг у розмірі 2 000, 00 доларів США, що разом становить 106 584, 99 доларів США, а в гривневому еквіваленті, за курсом НБУ на день подання позовної заяви, становить суму заборгованості в розмірі 2 131 777, 83 грн., відсотки за користування чужими грошовими коштами в розмірі 168 605, 10 грн., витрати повязані з наданням юридичних послуг 43 990, 69 грн., що разом становить 2 344 373, 62 грн.

ОСОБА_2 відповідача у судовому засіданні, пояснив, що 21.09.2015р. подав через канцелярію господарського суду Запорізької області клопотання, в якому просить суд направити звернення до Міністерства юстиції України з метою встановлення змісту норм права Російської Федерації та зупинити провадження у справі №908/4147/15 до встановлення Міністерством юстиції України змісту норм права Російсько Федерації.

У судовому засіданні представник позивача пояснив, що заперечує щодо заявленого представником відповідача клопотання, оскільки останнім не зазначено, які саме норми матеріального права щодо відсотків за користування чужими коштами відповідачу незрозумілі.

У судовому засіданні 22.09.2015р. представник позивача надав до суду заяву про зменшення позовних вимоги в частині стягнення відсотків (процентів), у звязку з відмовою від стягнення процентів за позовною заявою.

Судом вказана заява прийнята до розгляду, справа слухається з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, яка надана в судовому засіданні.

Суд, розглянувши матеріали справи та клопотання відповідача дійшов висновку про відмову у задоволенні заявленого клопотання у звязку з його необґрунтованістю.

22.09.2015р. у судовому засіданні оголошено перерву до 29.09.2015р.

29.09.2015р. через канцелярію господарського суду Запорізької області від представника відповідача надійшло клопотання, в якому останній зазначає, що аналіз балансу відповідача за перше півріччя 2015р. дозволяє дійти висновку про наявність у відповідача збитків в розмірі 3 740 266 000, 00 грн. та поточних зобовязань щодо сплати грошових коштів на користь інших осіб в сумі 6 765 103 000, 00 грн. Натомість, сума поточних обігових коштів в банках складає лише 94 338 000, 00 грн., а дебіторська заборгованість за поставлену продукцію 253 163 000, 00 грн. Таким чином, порівняльний аналіз показників «Актив» і «Пасив» балансу відповідача за 2014р. дозволяє дійти висновку про перевищення поточних невиконаних фінансових зобовязань («Пасив») відповідача над поточними оборотними активами відповідача («Актив») майже в 20 разів, у звязку з чим відповідач просить суд розстрочити виконання рішення протягом 6 місяців з пропорційним щомісячним погашенням суми, що підлягає стягненню з відповідача.

У судовому засіданні 29.09.2015р. представник позивача підтримав позовні вимоги з урахуванням раніше поданої заяви про зменшення позовних вимог. Просить суд задовольнити позов.

ОСОБА_2 відповідача у судовому засіданні пояснив, що отримав товар за додатками №21, №23 згідно контракту № 78/220-9 на поставку товару від 12.03.2010р. та підтримав подане через канцелярію суду клопотання, в якому просить суд розстрочити виконання рішення протягом 6 місяців з пропорційним щомісячним погашенням суми, що підлягає стягненню з відповідача.

29.09.2015р. у судовому засіданні оголошено перерву до 30.09.2015р.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Запорізької області від 30.09.2015р. призначено колегію у складі трьох суддів господарського суду Запорізької області: головуючий суддя Топчій О.А., суддя Боєва О.С., суддя Сушко Л.М.

В звязку з викладеним вище, колегія суддів вважає за необхідне прийняти справу № 908/4147/15 до розгляду та призначити судове засідання.

Керуючись ст. ст. 46, 30, 86 ГПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

1.Прийняти справу № 908/4147/15 до провадження колегією у складі трьох суддів: головуючий суддя Топчій О.А., суддя Боєва О.С., суддя Сушко Л.М.

2.Судове засідання призначити на 03.11.2015р. о/об 12 - 00 год.

Засідання суду відбудеться в приміщенні господарського суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Тюленіна, 21/Шаумяна, 4, корпус 2, кабінет № 113.

3. Позивачу: пояснити на якій підставі та ким було отримано товар за товарною накладною №8966 від 28.11.2013р.

4. Відповідачу: забезпечити явку в судове засідання ОСОБА_4, представника ПАТ «Запоріжтрансформатор», для дачі пояснень по суті спору в порядку ст. 30 господарського процесуального кодексу України.

5.Визнати обовязковою явку та викликати в судове засідання представників сторін з належним чином оформленими повноваженнями для надання пояснень щодо суті спору.

6. Відповідно до ст. 45 ГПК України господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим Кодексом та іншими законами України.

7 .Попередити сторони, що відповідно до п. 5 ст. 83 КПК України суд має право стягнути у доход Державного бюджету зі сторони штраф у розмірі до 1 700 грн. за ухилення від вчинення дій, покладених господарським судом на сторону.

8. Екземпляр ухвали надіслати сторонам у справі.

Головуючий суддя О.А. Топчій

Суддя О.С. Боєва

Суддя Л.М. Сушко