РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2015Справа №910/24181/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Адамант-Майстер ЛТД"
до Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного
про стягнення 18934,01 грн.

Суддя Грєхова О. А.

Представники сторін:

від позивача: Шмарьова Т.О., Юшковська І.О. - представники за довіреністю;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Адамант-Майстер ЛТД" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Республіканського вищого училища фізичної культури Міністерства освіти і науки про стягнення 18934,01 грн. заборгованості, з якої: 10422,28 грн. - основний борг; 525,97 грн. - 3% річних та 7985,76 грн. - інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ "Адамант-Майстер ЛТД" на виконання умов Договору про закупівлю товарів за державні кошти №24-6/12 від 24.12.2013 поставив відповідачу визначений договором товар, втім відповідач, в порушення умов даного договору, свої зобов'язання по оплаті поставленого товару, належним чином не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість, що зумовило нарахування 3% річних та інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.09.2015 порушено провадження у справі №910/24181/15, розгляд справи призначено на 05.10.2015.

01.10.2015 відповідач через відділ діловодства суду подав документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

Представники позивача в судовому засіданні 05.10.2015 позовні вимоги підтримали в повному обсязі, а також подали документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

Відповідач в засідання господарського суду 05.10.2015 своїх представників не направив, втім, в заяві від 01.10.2015 просив розглядати справу без його участі.

При цьому, в судовому засіданні встановлено, що згідно з наказом Міністерства освіти і науки України №812 від 24.07.2015, Республіканське вище училище фізичної культури перейменовано в Олімпійський коледж імені Івана Піддубного.

Отже, належною назвою відповідача є Олімпійський коледж імені Івана Піддубного.

Відповідно до п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу без його участі.

На виконання вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протокол судового засідання, який долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 05.10.2015 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, на яких ґрунтується позов, заслухавши представників позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

24.12.2013 між Республіканським вищим училищем фізичної культури Міністерства освіти і науки України, яке змінило назву на Олімпійський коледж імені Івана Піддубного (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Адамант-Майстер ЛТД" (продавець) було укладено Договір про закупівлю товарів за державні кошти №24-6/12, відповідно до умов якого продавець зобов'язується у 2013 році поставити та передати у власність замовникові: мило, засоби мийні та засоби для чищення; віники; папір туалетний; лампи розжарювання/люмінесцентні, надалі «товар», в асортименті, кількості та за цінами, які зазначені у специфікації (Додаток №1), що додається до цього договору і є його невід'ємною частиною, а замовник - прийняти і оплатити товар (п. 1.1 договору).

Згідно з п.п. 2.2, 2.3 договору товар, вказаний в специфікації цього договору, поставляється замовнику партією, яка визначається специфікацією, в якій зазначається: найменування товару, кількість товару, що повинна постачатися, часткове співвідношення (асортимент, номенклатура) за сортами, марками, типами, розмірами та додаткові до комплекту вироби.

Сума цього договору становить 10422,28 грн. в тому числі ПДВ 1737,05 грн. (п. 3.1 договору).

Пунктами 4.3, 4.4 договору сторони визначили, що оплата за товар здійснюється впродовж 15 календарних днів з дати підписання рахунку та за умови, що ціна товару, що вказана в рахунку, який надається продавцем замовнику, відповідає специфікації цього договору.

За умовами п.п. 5.1, 5.5 договору продавець зобов'язується поставити (передати) товар замовнику впродовж двох робочих днів, з моменту отримання від замовника заявки (усної чи письмової) і товар вважається поставленим замовнику з моменту підписання замовником видаткової накладної на відповідну партію товару.

Строк дії цього договору починає свій перебіг з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін та діє до 31 грудня 2013 року, а в частині розрахунків - до повного виконання сторонами зобов'язань за даним договором (п.п. 10.1, 10.2 договору).

Сторонами також було укладено Специфікацію (калькуляцію), яка є Додатком №1 до Договору №24-6/12 від 24.12.2013, на поставку товарів загальною вартістю 10422,28 грн. з ПДВ.

На виконання умов даного договору, позивач 23.12.2013 виставив відповідачу рахунок-фактуру №СФ-00000436 на суму 9612,06 грн. та №СФ-0000437 на суму 810,22 грн., а також здійснив відповідачу поставку узгодженого товару на загальну суму 10422,28 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними №РН-000/02 від 24.12.2013 на суму 810,22 грн. та №РН-000/01 від 24.12.2013 на суму 9612,06 грн., які підписані уповноваженими представниками сторін без заперечень та скріплені печатками підприємств.

Про належне виконання позивачем своїх зобов'язань за договором свідчить також відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення позивачем умов договору щодо поставки визначених товарів.

Відповідач же, в порушення взятих на себе зобов'язань за договором, оплату поставленого товару належним чином не здійснив, внаслідок чого за ним на момент звернення позивача до суду з даним позовом виникла заборгованість за поставлений товар в сумі 10422,28 грн., яка і заявлена до стягнення.

Відповідно до ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання в силу вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки, а відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу вимог ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому, п. 2 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Порушенням зобов'язання, у відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт поставки позивачем відповідачу узгодженого товару та факт порушення відповідачем своїх договірних зобов'язань в частині своєчасної оплати отриманого товару підтверджений матеріалами справи і не спростований відповідачем, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення основного боргу в сумі 10422,28 грн.

Оскільки відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановлено індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 3% річних в сумі 525,97 грн. за 614 днів прострочення платежу та інфляційні втрати у розмірі 7985,76 грн. за період з грудня 2013 року по червень 2015 року.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних суд зазначає, що вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню, в сумі 519,12 грн. (10422,28 грн. х 3/100/365х606 (з 10.01.2014 по 07.09.2015) = 519,12 грн.), оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю "Адамант-Майстер ЛТД" невірно визначено кількість днів прострочення.

Також в результаті перевірки наданого позивачем розрахунку інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що вимоги в цій частині також підлягають частковому задоволенню, оскільки інфляційні нарахування на суму боргу здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п.п. 3.1., 3.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань»).

Так, за розрахунком суду, розмір інфляційних втрат, що підлягають стягненню з відповідача становить 7889,71 грн. (з січня 2014 року по червень 2015 року: 10422,28 х 175,70045603/100 - 10422,28 = 7889,71 грн.).

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов'язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору в цій частині на відповідача на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому частиною 2 статті 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми.

Оскільки позивач при зверненні до суду із заявленими позовними вимогами повинен був сплатити судовий збір в розмірі 1218,00 грн., втім сплатив 1893,19 грн., про що свідчить наявна в матеріалах справи квитанція №27 від 22.07.2015, зайво сплачений судовий збір в розмірі 675,19 грн. підлягає поверненню Товариству з обмеженою відповідальністю "Адамант-Майстер ЛТД" з Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 43, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного (02156, м. Київ, вулиця Матеюка, будинок 4; ідентифікаційний код 02125315) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Адамант-Майстер ЛТД" (04071, м. Київ, вулиця Нижній Вал, будинок 3-А; ідентифікаційний код 24262124) 10422 (десять тисяч чотириста двадцять дві) грн. 28 коп. основного боргу, 519 (п'ятсот дев'ятнадцять) грн. 12 коп. 3% річних, 7889 (сім тисяч вісімсот вісімдесят дев'ять) грн. 71 коп. інфляційних втрат та 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн. 38 коп. судового збору.

3. В решті позову - відмовити.

4. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

5. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Адамант-Майстер ЛТД" (04071, м. Київ, вулиця Нижній Вал, будинок 3-А; ідентифікаційний код 24262124) з Державного бюджету України 675 (шістсот сімдесят п'ять) грн. 19 коп. зайво сплаченого судового збору, перерахованого квитанцією №27 від 22.07.2015, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 08.10.15

Суддя О.А. Грєхова