ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

05.10.2015 Справа № 38/5005/6637/2012

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Білецької Л.М. (доповідач),

суддів: Верхогляд Т.А., Паруснікова Ю.Б.,

розглянувши апеляційну скаргу та клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю Житлові комунікації на постанову господарського суду Дніпропетровської області від 14.08.2012р. у справі № 38/5005/6637/2012

за заявою голови ліквідаційної комісії виробничого ремонтного житлово-експлуатаційного підприємства Амур-Нижньодніпровського району

м. Дніпропетровська, м. Дніпропетровськ

до боржника виробничого ремонтного житлово-експлуатаційного підприємства Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська,

м. Дніпропетровськ,

про визнання банкрутом,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 14.08.2012 року у даній справі (суддя Бондарєв Е.М.) визнано виробниче ремонтне житлово-експлуатаційне підприємство Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська, м. Дніпропетровськ, Амур-Нижньодніпровський район, вул. Березинська, буд. 3А, - банкрутом. Відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на 1 рік, до 14.08.13 року. Ліквідатором виробничого ремонтного житлово-експлуатаційного підприємства Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська, м. Дніпропетровськ, Амур-Нижньодніпровський район, вул. Березинська, буд. 3А призначено арбітражного керуючого ОСОБА_1, ліцензія серія АВ № 470482 від 07.06.2010року. Припинено повноваження ліквідаційної комісії підприємства та інших органів, щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, повноваження власника (власників) майна ліквідатора покладено на ліквідатора. Голові ліквідаційної комісії комунального виробничого ремонтного житлово-експлуатаційного підприємства Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська протягом пятнадцяти днів з дня призначення ліквідатора передати бухгалтерську та іншу документацію банкрута, печатку і штамп, матеріальні та інші цінності банкрута ліквідатору. Зобовязано ліквідатора виробничого ремонтного житлово-експлуатаційного підприємства Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська у пятиденний термін опублікувати у офіційних друкованих органах (газети Голос України або Урядовий курєр) оголошення про визнання виробничого ремонтного житлово-експлуатаційного підприємства Амур-Нижньодніпровського району

м. Дніпропетровська, банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Докази опублікування оголошення надати суду у строк до 14.09.12р. Оголошення повинно містити найменування та інші реквізити боржника, визнаного банкрутом, найменування господарського суду, в провадженні якого знаходиться справа про банкрутство, дату прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, відомості про ліквідатора.

З дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури:

- підприємницька діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу;

- строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута та зобов'язання щодо сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інші види загальнообов'язкового державного соціального страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав;

- припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій по всіх видах заборгованості банкрута;

- відомості про фінансове становище банкрута перестають бути конфіденційними чи становити комерційну таємницю;

- укладення угод, пов'язаних з відчуженням майна банкрута чи передачею його майна третім особам, допускається в порядку, передбаченому цим розділом;

- скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається;

- виконання зобов'язань боржника, визнаного банкрутом, здійснюється у випадках і порядку, передбаченому розділом ІІІ Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Ліквідатору ОСОБА_1 постановлено розглянути претензії до боржника, які надійдуть в місячний строк з дня публікації оголошення про визнання боржника, який ліквідується банкрутом, та повідомити кредиторів про результати розгляду їх вимог.

Зобовязано ліквідатора ОСОБА_1 після прийняття до свого відання майна боржника, вживати заходів по забезпеченню його збереження, виконувати функції з управління та розпорядження майном банкрута, здійснити інвентаризацію та оцінку майна банкрута, згідно з законодавством, виконувати повноваження керівника (органів управління) банкрута, формувати ліквідаційну масу у порядку, передбаченому Розділом ІІІ Законом України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Визначено, ліквідатору ОСОБА_1 використовувати при проведенні ліквідаційної процедури тільки один рахунок боржника в банківській установі. Інші рахунки боржника підлягають закриттю ліквідатором.

Постановлено ліквідатору ОСОБА_1 задоволення вимог кредиторів боржника здійснювати виключно в порядку, визначеному ст. 31 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Зобов'язано ліквідатора ОСОБА_1 у строк до 14.08.2013р. подати на затвердження до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс з документами, які підтверджують заходи щодо здійснення ліквідаційної процедури, копії договорів купівлі-продажу, акти приймання-передач і майна, документи, які підтверджують погашення вимог кредиторів, тощо.

Ліквідатору ОСОБА_1 раз на місяць надавати господарському суду звіт про свою діяльність, інформацію про фінансове становище і майно боржника на день відкриття ліквідаційної процедури та при проведенні ліквідаційної процедури, використання коштів боржника, а також іншу інформацію, щодо здійснення ліквідаційної процедури боржника.

Не погодившись з вказаною постановою, товариство з обмеженою відповідальністю Житлові комунікації звернулося до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на подання апеляційної скарги, відстрочити сплату судового збору, скасувати постанову господарського суду першої інстанції та направити справу на новий розгляд до місцевого суду.

Відповідно до статті 93 ГПК України апеляційна скарга, подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня її оголошення місцевим господарським судом. Дотримання цього строку є обов'язковим для всіх учасників судового процесу.

Статтею 53 ГПК України передбачено, що господарський суд може відновити пропущений процесуальний строк за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи, якщо визнає причину пропуску строку поважною.

Виходячи зі змісту вказаної норми, у клопотанні повинно міститися обґрунтування поважності причин пропуску процесуального строку.

Поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов'язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Разом з цим, відновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку та наявності обставин, які об'єктивно перешкоджали скаржнику реалізувати своє право на подання скарги протягом законодавчо встановленого терміну.

Клопотання скаржника про поновлення процесуального строку повинно містити роз'яснення причин пропуску такого строку і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними.

Як вбачається з мотивувальної частини апеляційної скарги, скаржник обґрунтовує поважності причин пропуску строку, встановленого для її подання, тим що, йому стало відому про винесення оскаржуваної постанови господарського суду Дніпропетровської області від 14.08.2012 року лише 20.07.2015 року.

Згідно пункту 4 постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 17.05.2011 року «Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України», клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 53 ГПК повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи, в газеті "Голос України" № 159 від 28.08.2012р. (а.с.134 т.2) здійснено публікацію оголошення про визнання банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури Виробничого ремонтного житлово-експлуатаційного підприємства Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська та призначення ліквідатором банкрута - арбітражного керуючого ОСОБА_1

Згідно ч. 3 ст. 51 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом кредитори мають право заявити свої претензії до боржника, який ліквідується, в місячний строк з дня офіційного оприлюднення ухвали про визнання боржника, який ліквідується, банкрутом.

Отже, скаржник мав дізнатися про відповідне оголошення та вчасно заявити грошові вимоги до боржника та відповідно своєчасно оскаржити постанову господарського суду від 14.08.2012р., а подання апеляційної скарги після спливу дворічного строку з дати прийняття ухвали свідчить лише про зловживання скаржником своїми правами.

Наразі, скаржником не наведено жодних обґрунтувань поважності пропуску встановленого господарським процесуальним кодексом строку апеляційного оскарження постанови місцевого господарського суду у даній справі від 14.08.2015 року, як і не надано доказів в підтвердження поважності причин пропуску такого строку.

Згідно частини 2 статті 93 ГПК України апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Пункт 4 частини 1 статті 97 ГПК України передбачає, що апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що лише факт подання скаржником клопотання про поновлення строку не кореспондується з автоматичним обов'язком суду відновити цей строк, оскільки поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку, які в даному випадку не вбачаються за відсутності обставин, які об'єктивно перешкоджали скаржнику реалізувати своє право на подання апеляційної скарги протягом законодавчо встановленого строку. Отже, в даному клопопанні слід відмовити.

Щодо клопотання товариства з обмеженою відповідальністю Житлові комунікації про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення по справі, то його необхідне залишити без задоволення з огляду на наступне.

За приписом статті 129 Конституції України та статті 22 ГПК України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Визначення поняття судового збору міститься в статті 1 Закон України Про судовий збір (далі - Закон) це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до статті 3 наведеного Закону судовий збір справляється за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення.

Стаття 4 Закону містить вичерпний перелік розміру ставок судового збору. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно Закону України Про Державний бюджет України на 2015 рік, рівень мінімальної заробітної плати з 1 січня 2015 року становить 1 218,00 гривень.

п.п. 2 п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір зі змінами від 01.09.2015 року (який діє на час подання апеляційної скарги) передбачено, що за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 110 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином, виходячи з наведеної норми закону, сума судового збору, що підлягає сплаті за подання апеляційної скарги на постанову господарського суду Дніпропетровської області від 14.08.2012 року становить (згідно п.п.2 п.10 ч.2 ст.4 Закону України Про судовий збір зі змінами від 01.09.2015 року (який діє на час подання апеляційної скарги) передбачено, що заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом; заяви про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі про банкрутство, ставка судового збоу становить 2 розміри мінімальної заробітньої плати, а отже (2436,00 грн. судовий збір в першу інстанцію х 110 %) = 2679, 6 грн.

В силу частини 3 статті 94 ГПК України до скарги, зокрема, додаються докази сплати судового збору.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 97 ГПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Стаття 8 Закону України «Про судовий збір» передбачає, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до пункту 3.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI ГПК України» від 21.02.2013 року №7 єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення сплати судового збору може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Так, товариство з обмеженою відповідальністю Житлові комунікації взагалі не навело у своїй скарзі доводів і не подало доказів на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому порядку і розмірі. Аналогічної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України (ухвала від 23.06.2014 року у даній справі).

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю Житлові комунікації підлягає поверненню без розгляду.

Керуючись статтями 53, 93, 97 ГПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання товариства з обмеженою відповідальністю Житлові комунікації про відновлення строку для подання апеляційної скарги та клопотання про відстрочення сплати судового збору відхилити.

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Житлові комунікації на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 14.08.2014 року у справі №38/5005/6637/2012 повернути без розгляду.

Головуючий суддя Л.М. Білецька

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Ю.Б. Парусніков