КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2015 р. Справа№ 910/15642/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Отрюха Б.В.

Тищенко А.І.

За участю представників:

від позивача: Ковальов С.В. - за дов.

від відповідача: Власенко І.І. - за дов.

від третьої особи: не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства «Метал-Сервіс»

на рішення Господарського суду міста Києва від 18.05.2015

у справі № 910/15642/14 (суддя Спичак О.М.)

за позовом Приватного підприємства «Метал-Сервіс»

до Київської міської ради

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Громадська організація «Київська міська спілка автомобілістів»

про внесення змін до договору

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Метал-Сервіс» (далі, позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом (із урахуванням заяви про зміну предмету позову; том 1, а.с. 102) до Київської міської ради (далі, відповідач), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Громадська організація «Київська міська спілка автомобілістів» (далі, третя особа) про внесення змін до нової редакції договору оренди землі, викладеній в угоді про поновлення та про внесення змін та доповнень до договору оренди земельної ділянки від 03 вересня 2013 року, посвідченій Кравченко Н.П., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрованій в реєстрі за №169, шляхом виключення абз. 17 п/п 8.4 п. 8 щодо зобов'язання орендарів перерахувати місту кошти через Головне управління економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) як компенсацію витрат за інженерну підготовку та гідронамив території.

Позовні вимоги обґрунтовані зміною законодавства України, що регулюють правовідносини сторін, а саме: позивач посилається на частину 7 статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», якою заборонено органам місцевого самоврядування вимагати від замовника будівництва надання будь-яких послуг, у тому числі здійснення будівництва об'єктів та передачі матеріальних або нематеріальних активів (зокрема житлових та нежитлових приміщень, у тому числі шляхом їх викупу), крім пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, та, крім того, згідно з пунктом 7 розділу V Прикінцевих положень вказаного закону якщо договором про пайову участь, який укладений до набрання чинності цим Законом, передбачена сплата пайової участі замовником будівництва (повністю або частково) в обсягах інших, ніж визначено цим Законом, такий договір підлягає приведенню у відповідність із цим Законом, будь-які рішення органів місцевого самоврядування про надання замовником будівництва будь-яких послуг, передачу активів у будь-якій формі (матеріальній чи нематеріальній), передачу частини (відсоткової частки) площ, прийнятих в експлуатацію об'єктів містобудування, крім пайової участі відповідно до цього закону, прийняті до набрання чинності цим законом, підлягають приведенню у відповідність з цим законом. З урахуванням викладеного, позивач вказує на наявність підстав для виключення абз. 17 п/п 8.4 п. 8 із нової редакції договору оренди землі, викладеній в угоді про поновлення та про внесення змін та доповнень до договору оренди земельної ділянки від 03 вересня 2013 року.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.08.2014 у справі № 910/15642/14 позов задоволено, внесено зміни до нової редакції Договору оренди земельної ділянки від 19.01.2007, викладеній в угоді про поновлення та про внесення змін та доповнень до Договору оренди земельної ділянки від 03.09.2013, укладеного між Громадською організацією «Київська міська спілка автомобілістів» та Приватним підприємством «Метал-Сервіс» та Київською міською радою, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко Н.П. та зареєстрований в реєстрі за №169, шляхом виключення абзацу 17 п. 8.4 п. 8 Договору щодо зобов'язання орендарів перерахувати місту кошти через Головне управління економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) як компенсацію витрат за інженерну підготовку та гідронамив території.

Присуджено до стягнення з Київської міської ради на користь Приватного підприємства «Метал-Сервіс» судовий збір в сумі 1 218,00 грн.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.11.2014 у справі № 910/15642/14 рішення Господарського суду міста Києва від 22.08.2014 у справі № 910/15642/14 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 26.02.2015 постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.11.2014 та рішення Господарського суду міста Києва від 22.08.2014 у справі № 910/15642/14 скасовано, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Як зазначив Вищий господарський суд України, судами попередніх інстанцій не досліджено обов'язкової наявності чотирьох умов, визначених частиною 2 статті 652 Цивільного кодексу України, як підстави для внесення змін до договору.

За результатами автоматичного розподілу справ у Господарському суді міста Києва справу № 910/15642/14 було передано на розгляд судді Спичаку О.М.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.05.2015 у справі № 910/15642/14 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що рішення Київської міської ради від 21.12.2006 № 374/431, яким ПП «Метал-Сервіс» та ГО «Київська міська спілка автомобілістів» надано в спільну короткострокову оренду на 5 років земельну ділянку площею 1,91 га для будівництва житлового комплексу з об'єктами побутової та адміністративної інфраструктури та підземним паркінгом на просп. Героїв Сталінграда, 2-б в Оболонському районі м. Києва - є чинним, в установленому порядку - не скасовано, а отже, істотна зміна обставин, з якими закон пов'язує внесення змін у договір - не настала в силу відсутності сукупності умов, встановлених статтею 652 Цивільного кодексу України, у зв'язку з чим у суду відсутні правові підстави для внесення змін в укладений між сторонами правочин. Також, суд зазначив, що Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» не передбачає звільнення забудовників від зобов'язань, які виникли за раніше укладеними договорами, а лише передбачає можливість існування цих зобов'язань виключно в грошовій формі, що зокрема і було узгоджено сторонами в абз. 17 п/п 8.4ю п. 8 Договору оренди землі, викладеному в угоді про поновлення та про внесення змін та доповнень до договору оренди земельної ділянки від 03 вересня 2013 року, посвідченій Кравченко Н.П., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрованій в реєстрі за №169, щодо зобов'язання орендарів перерахувати місту кошти через Головне управління економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) як компенсацію витрат за інженерну підготовку та гідронамив території.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Приватне підприємство «Метал-Сервіс» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 18.05.2015 у справі № 910/15642/14 та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити.

На думку скаржника, суд зробив помилковий висновок про те, що на виконання пункту 7 розділу V Прикінцевих положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у відповідність до вказаного Закону підлягають приведенню саме рішення органу місцевого самоврядування, а не укладені на виконання наведених рішень договори оренди земельних ділянок.

Також, позивач зазначив, що він обґрунтував наявність чотирьох умов, визначених частиною 2 статті 652 Цивільного кодексу України, які у сукупності дають усі підстави для внесення змін до Договору.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями апеляційну скаргу позивача у справі було передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Отрюх Б.В., Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.06.2015 апеляційну скаргу позивача прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 21.07.2015.

У зв'язку із перебуванням судді Отрюха Б.В. у відпустці, а судді Тищенко А.І. на лікарняному, розпорядженням Заступника Голови Київського апеляційного господарського суду від 21.07.2015 сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 910/15642/14 колегію суддів у складі: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Іоннікова І.А., Федорчук Р.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.07.2015 (головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Іоннікова І.А., Федорчук Р.В.) апеляційну скаргу прийнято до провадження та розгляд справи вирішено здійснювати у судовому засіданні, призначеному на 21.07.2015.

20.07.2015 представник позивача подав через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.07.2015 клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи задоволено, розгляд справи відкладено на 10.09.2015.

У зв'язку із виходом із відпустки суддів Тищенко А.І. та Отрюха Б.В., які входять до постійного складу судової колегії, розпорядженням Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 10.09.2015 розгляд справи № 910/15642/14 вирішено здійснювати у наступному складі колегії суддів: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Отрюх Б.В., Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.09.2015 апеляційну скаргу позивача прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Отрюх Б.В., Тищенко А.І., розгляд справи вирішено здійснювати у судовому засіданні, призначеному на 10.09.2015.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.09.2015 розгляд справи відкладено на 17.09.2015.

17.09.2015 представник відповідача подав у судовому засіданні відзив на апеляційну скаргу, у якому просив суд рішення Господарського суду міста Києва від 18.05.2015 у справі № 910/15642/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу Приватного підприємства «Метал-Сервіс» - без задоволення.

Представник третьої особи у судове засідання, призначене на 17.09.2015, не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.09.2015 розгляд справи відкладено на 29.09.2015.

28.09.2015 представник позивача подав через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду письмові пояснення, у яких наголосив на тому, що виконання Договору на первинних умовах призведе до порушення співвідношення майнових інтересів сторін і позбавить позивача, як заінтересовану сторону, того, на що він розраховував при укладенні договору, а саме можливості здійснення забудови на прийнятних умовах відповідно до законодавчо встановлених вимог.

Представник третьої особи у судове засідання 29.09.2015 не з'явився, про причин неявки суд не повідомив, про дату, час і місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином, враховуючи зазначене, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі представника третьої особи.

Представник позивача у судових засіданнях підтримував доводи, викладені ним у апеляційній скарзі, просив її задовольнити, рішення суду скасувати, позов задовольнити повністю.

Представник відповідача проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

Розглянувши у судових засіданнях апеляційну скаргу, відзив на неї, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія встановила наступне:

Як підтверджується матеріалами справи, рішенням Київської міської ради №374/431 від 21.12.2006 «Про передачу земельної ділянки» (том 1, а.с. 52-54) затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки Громадській організації «Київська міська спілка автомобілістів» та Приватному підприємству «Метал-Сервіс» для будівництва житлового комплексу з об'єктами побутової та адміністративної інфраструктури та підземним паркінгом на просп. Героїв Сталінграда, 2-б в Оболонському районі міста Києва; передано Громадській організації «Київська міська спілка автомобілістів» та Приватному підприємству «Метал-Сервіс», за умови виконання пункту 3 цього рішення, в спільну короткострокову оренду на 5 років земельну ділянку площею 1,91 га для будівництва, житлового комплексу з об'єктами побутової та адміністративної інфраструктури та підземним паркінгом на просп. Героїв Сталінграда, 2-б в Оболонському районі міста Києва за рахунок міських земель, не наданих у власність чи користування.

Пунктом 3.11. рішення Київської міської ради №374/431 від 21.12.2006 «Про передачу земельної ділянки» на Громадську організацію «Київська міська спілка автомобілістів» та Приватне підприємство «Метал-Сервіс» покладено обов'язок перерахувати місту кошти через Головне управління економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) як компенсацію витрат за інженерну підготовку та гідронамив території.

На підставі рішення Київської міської ради №374/431 від 21.12.2006 19 січня 2007 року між Київською міською радою, Громадською організацією «Київська міська спілка автомобілістів» та Приватним підприємством «Метал-Сервіс» укладено Договір оренди земельної ділянки (том 1, а.с 10-15), за умовами якого відповідач зобов'язався за актом приймання-передачі передати, а ПП «Метал-Сервіс» та ГО «Київська міська спілка автомобілістів» - прийняти в спільну оренду (строкове платне користування) земельну ділянку площею 1,9139 га для будівництва, житлового комплексу з об'єктами побутової та адміністративної інфраструктури та підземним паркінгом на просп. Героїв Сталінграда, 2-б в Оболонському районі міста Києва строком на 5 років.

07.09.2012 між Київською міською радою, Громадською організацією «Київська міська спілка автомобілістів» та Приватним підприємством «Метал-Сервіс» укладено Угоду про поновлення та про внесення змін та доповнень до договору оренди земельної ділянки (том 1, а.с. 20-22), якою, зокрема, сторони дійшли згоди поновити на 5 років договір оренди земельної ділянки площею 1,91 га для будівництва житлового комплексу з об'єктами побутової та адміністративної інфраструктури та підземним паркінгом на просп. Героїв Сталінграда, 2-б в Оболонському районі м. Києва.

03.09.2013 між Київською міською радою, Громадською організацією «Київська міська спілка автомобілістів» та Приватним підприємством «Метал-Сервіс» укладено Угоду про поновлення та внесення змін та доповнень до Договору оренди земельної ділянки (далі, Договір), згідно пункту 8.4. якої ПП «Метал-Сервіс» та ГО «Київська міська спілка автомобілістів» зобов'язались перерахувати місту кошти через Головне управління економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) як компенсацію витрат за інженерну підготовку та гідронамив території.

Також, як вбачається із матеріалів справи, 31.07.2013 між Департаментом економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Громадською організацією «Київська міська спілка автомобілістів» (забудовник-2) та Приватним підприємством «Метал-Сервіс» (забудовник-1) було укладено Договір пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва №174 (далі, Договір пайової участі) (том 1, а.с. 32-45) пунктом 1.1. якого визначено, що предметом цього договору є сплата ПП «Метал-Сервіс» пайової участі (внесків) на створення соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва у зв'язку з будівництвом житлового комплексу з об'єктами побутової та адміністративної інфраструктури та підземним паркінгом на просп. Героїв Сталінграда, 2-б в Оболонському районі міста Києва, а саме:

І черга: житлового будинку №1 секції 1-1, 1-2 (загальна площа квартир 10519,30 кв.м.) з нежитловими приміщеннями (офіси) загальною площею 1264,60 кв.м. (за даними БТІ);

ІІ черга: житлового будинку №1 секція 1-3 (загальна площа квартир 7676,55 кв.м.) з нежитловими вбудованими приміщенням (офіси) загальною площею 782,05 кв.м.

Згідно пунктів 1.2.1., 1.2.2 Договору пайової участі розмір пайового внеску становить: у зв'язку із будівництвом І черги (секції 1-1, 1-2), відповідно розрахунків 1.1 та 1.2 від 26.07.2013 року, 2965,11 тис. грн. (без ПДВ); у зв'язку із будівництвом ІІ черги (секція 1-3), відповідно до розрахунків 2.1 та 2.2 від 26.07.2013 року, 2066,20 тис. грн. (без ПДВ) та підлягає уточненню після надання фактичних даних технічної інвентаризації та техніко-економічних показників ІІ черги об'єкту, визначеного в п. 1.1 цього договору.

У відповідності до пункту 2.1. Договору пайової участі забудовник-1 зобов'язаний перерахувати пайовий внесок за І чергу будівництва у сумі 2965,11 тис. грн. (без ПДВ) та за ІІ чергу будівництва у сумі 2066,20 тис. грн. (без ПДВ) на умовах, визначених у цьому договорі.

Пунктом 2.2 Договору пайової участі визначено, що забудовник-1 та забудовник-2 зобов'язані до введення ІІ черги об'єкту, визначеного в пункті 1.1. цього договору, в експлуатацію звернутися до Департаменту економіки та інвестицій для проведення остаточних розрахунків пайового внеску за фактичними техніко-економчними показниками.

Як вбачається із довідки Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 050/18-6547 від 01.08.2013 (том 1, а.с. 48) ПП «Метал-Сервіс» та ГО «Київська міська спілка автомобілістів» виконали умови Договору пайової участі №174 від 31.07.2013.

Листом №288 від 03.04.2014 (том 1, а.с. 50-51) ПП «Метал-Сервіс» звернулось до Київської міської ради з вимогами:

- про визнання протиправним та скасування рішення Київської міської ради III сесії V скликання №374/431 від 21.12.2006 в частині підпункту 3.11. пункту 3, що стосується зобов'язань ПП «Метал-Сервіс» та ГО «Київська міська спілка автомобілістів» щодо перерахування місту коштів через Головне управління економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) як компенсацію витрат за інженерну підготовку та гідронамив території;

- про визнання протиправним та внесення змін до договору оренди земельної ділянки 19.01.2007, а саме: виключити абзац 18 підпункту 8.4. пункту 8, в якому міститься зобов'язання щодо перерахування місту коштів через Головне управління економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) як компенсацію витрат за інженерну підготовку та гідронамив території;

- про визнання протиправним та виключення абзацу 17 підпункту 8.4. пункту 8 з нової редакції договору оренди земельної ділянки, викладеної в угоді про поновлення та про внесення змін та доповнень до договору оренди земельної ділянки 03.09.2013.

Листом № від 06.05.2014 (том 1, а.с. 57) Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) повідомило ПП «Метал-Сервіс», що ним підготовлено проект рішення Київської міської ради з порушеного питання, який буде опрацьовано відповідно до Регламенту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Як уже зазначалося, позовні вимоги ПП «Метал-Сервіс» про внесення змін до Договору оренди землі, у редакції, викладеній в угоді про поновлення та про внесення змін та доповнень до договору оренди земельної ділянки від 03.09.2013 шляхом виключення абз. 17 п/п 8.4 п. 8 обґрунтовані зміною законодавства України, що регулює правовідносини сторін, а саме, нормами частини 7 статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та пунктом 7 розділу V Прикінцевих положень вказаного Закону. Зазначене, на думку позивача, є підставою для внесення змін до Договору у зв'язку з істотною зміною обставин, що передбачено статтею 652 Цивільного кодексу України.

Приймаючи рішення у даній справі, суд першої інстанції прийшов до висновку щодо відсутності сукупності умов, встановлених статтею 652 Цивільного кодексу України, що стало підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, не погоджується із висновками суду першої інстанції щодо відсутності істотної зміни обставин у спірних правовідносинах, вважає їх помилковими, та приходить до висновку про те, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно частини 1, 2 статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно частини 1 статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування.

Відповідно до частини 7 статті 40 Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності», який набрав чинності 12.03.2011, органам місцевого самоврядування забороняється вимагати від замовника будівництва надання будь-яких послуг, у тому числі здійснення будівництва об'єктів та передачі матеріальних або нематеріальних активів (зокрема житлових та нежитлових приміщень, у тому числі шляхом їх викупу), крім пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, передбаченої цією статтею, а також крім випадків, визначених частиною п'ятою статті 30 цього Закону.

У відповідності до пункту 7 розділу V Прикінцевих положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» якщо договором про пайову участь, який укладений до набрання чинності цим Законом, передбачена сплата пайової участі замовником будівництва (повністю або частково) в обсягах інших, ніж визначено цим Законом, такий договір підлягає приведенню у відповідність із цим Законом.

Будь-які рішення органів місцевого самоврядування про надання замовником будівництва будь-яких послуг, передачу активів у будь-якій формі (матеріальній чи нематеріальній), передачу частини (відсоткової частки) площ прийнятих в експлуатацію об'єктів містобудування, крім пайової участі відповідно до цього Закону, прийняті до набрання чинності цим Законом, підлягають приведенню у відповідність із цим Законом.

З наведеного випливає, що норми Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» в частині заборони органам місцевого самоврядування вимагати передачі матеріальних або нематеріальних активів, крім пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, розповсюджується і на відносини, що виникли до набрання вказаним законом чинності.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що договори про пайову участь, укладені до набрання чинності Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», та якими передбачена сплата пайової участі замовником будівництва (повністю або частково) в обсягах інших, ніж визначено цим Законом, мають бути приведені у відповідність до вимог Закону шляхом внесення відповідних змін до умов договору у зв'язку з прямою вказівкою на це в Законі.

Із матеріалів справи вбачається, що на виконання пункту 7 розділу V Прикінцевих положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», з метою приведення правовідносин сторін у відповідність до положень чинного законодавства, позивач ініціював перед відповідачем вирішення спірного питання, що підтверджується листом №288 від 03.04.2014, натомість, відповідачем вказані пропозиції були проігноровано.

З огляду на зазначене, позивач звернувся до суду з даним позовом, предметом якого є внесення змін до Договору оренди земельної ділянки згідно норм статті 652 Цивільного кодексу України.

Так, частиною 1 статті 652 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Частиною 2 статті 652 Цивільного кодексу України встановлено, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Згідно частини 4 статті 652 Цивільного кодексу України зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Отже, закон пов'язує можливість зміни договору за рішенням суду у зв'язку з істотною зміною обставин на вимогу заінтересованої сторони за наявності чотирьох умов, визначених частиною 2 статті 652 вказаного Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що є підстави для внесення змін до договору відповідно до частини 2 статті 652 Цивільного кодексу України.

Так, зміна або розірвання договору у зв'язку з істотною зміною обставин є самостійним випадком зміни (розірвання) договору.

Під час дії договору баланс інтересів сторін може бути порушений внаслідок зміни певних обставин, що не залежать від волі контрагентів, є зовнішніми відносно правового зв'язку, що існує між контрагентами договору.

Норма абзацу 2 частини 1 статті 652 Цивільного кодексу України містить критерій, за яким зміну обставин можна визначити як істотну: вони мають змінитися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір, або уклали його на інших умовах.

Отже, істотна зміна обставин не виключає можливість виконання договірного зобов'язання, а робить це виконання невигідним для сторони договору.

Як вже було зазначено, за змістом частини 2 статті 652 Цивільного кодексу України якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті (зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом), - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане.

Природно, що укладаючи договір, сторони проаналізували багато чинників, які мали місце на момент укладення договору, оцінювали вигоди (збитки), які вони можуть отримати (зазнати) в результаті виконання (невиконання) договірних зобов'язань. Проте, зміну обставин, що відбулася, вони не могли і не повинні були передбачити.

Так, суд погоджується із твердженнями позивача, що сторони на момент укладання Договору не могли передбачити, що відповідачу в силу вимог закону буде заборонено вимагати передачі матеріальних або нематеріальних активів, крім пайової участі, тому при укладенні договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане. Інакше б, сторони не уклали Договір на відповідних умовах.

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися.

Аналізуючи другу умову, колегія суддів зазначає, що вона з однієї сторони вказує на характер причин, які зумовили зміну обставин, з іншого - передбачає оцінку поведінки заінтересованої сторони: чи могла вона усунути зазначені причини.

Згідно з вимогами добросовісності виконання зобов'язання кожна із сторін договору повинна: вживати заходів щодо досягнення мети зобов'язання, вчиняти дії, направлені на полегшення виконання зобов'язання, та уникати вчинення дій, які можуть обтяжити виконання зобов'язання чи взагалі унеможливити його; не допускати порушення прав іншої сторони тощо (статті 525, 526 Цивільного кодексу України, стаття 193 Господарського кодексу України тощо). Тобто, сторони мають докладати усіх зусиль для належного виконання договірного зобов'язання.

Проте, у даному випадку причини, що зумовили зміну обставин, не могли бути усунуті зусиллями заінтересованої сторони, навіть якщо б вона добросовісно таких зусиль доклала. Іншими словами, заінтересована сторона має довести, що вона є невинуватою в тому, що причини, які викликали зміну обставин, не усунуті.

Так, оскільки виконання положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» стосовно приведення у відповідність до його положень умов договорів в частині сплати виключно пайової участі потребує або згоди відповідача, яку, як зазначалося вище, позивачу отримати не вдалося, або судового рішення, відповідно позивач, як заінтересована сторона, не міг усунути обставини, що зумовили необхідність внесення змін до Договору, після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від позивача вимагалися.

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

З приводу наявності третьої умови колегія суддів зазначає наступне.

Для застосування статті 652 Цивільного кодексу України важливо довести порушення еквівалентності у відносинах сторін.

Сторони, вступаючи в договірні відносини, розраховують задовольнити свій майновий інтерес.

Майнові інтереси сторін мають перебувати в збалансованому стані. Виконання договору за істотної зміни обставин може призвести до порушення цього балансу. У підсумку заінтересована сторона договору не лише не задовольнить свої інтереси, а й може зазнати збитків.

Так, виконання сторонами Договору на первинних умовах, а саме умов щодо обов'язку орендарів перерахувати місту кошти через Головне управління економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) як компенсацію витрат на інженерну підготовку і гідронамив території, які суперечать чинному законодавству, в ситуації, коли Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» прямо передбачає необхідність приведення правовідносин сторін у відповідність до його вимог, порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б позивача, як заінтересовану сторону, того, на що він розраховував при укладенні Договору, а саме можливості здійснення забудови на прийнятних умовах відповідно до законодавчо встановлених вимог.

Водночас, слід також зазначити, що законотворча діяльність є виключною компетенцією Верховної Ради України, як законодавчого органу України, а тому зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися і виконання обов'язку щодо перерахування коштів на сьогоднішній день призведене до повторної сплати позивачем грошових коштів за тим же зобов'язанням, а отже виконання Договору в цій частині порушило б співвідношення майнових інтересів сторін.

Четвертою умовою, із якою закон пов'язує можливість внесення зміни договору у зв'язку з істотною зміною обставин є те, що із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

З приводу цього колегія суддів зазначає, що із суті спірного Договору або звичаїв ділового обороту явно не випливає, що ризик зміни обставин у вигляді прийняття законів, які по іншому регулюватимуть спірні відносини, несе позивач, як заінтересована сторона.

Такої ж правової позиції дотримується і Вищий господарський суд України, про що зазначено у постанові від 25.01.2012 № 51/344 та Верховний Суд України, що знайшло своє відображення у постанові від 27.02.2012 у справі №2/52-09.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог ПП «Метал-Сервіс» та необхідність їх задоволення.

Доводи відповідача, з якими погодився суд першої інстанції, з приводу того, що на сьогоднішній день рішення Київської міської ради №374-431 від 21.12.2006 є чинним в первісній редакції, пунктом 3.11. якого покладено обов'язок на Приватне підприємство «Метал-Сервіс», Громадську організацію «Київська міська спілка автомобілістів» перерахувати місту кошти через Головне управління економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) як компенсацію витрат за інженерну підготовку та гідронамив території, а договір оренди земельної ділянки є похідним від нього, колегія суддів не приймає до уваги з огляду на те, що законодавство, яке передбачає внесення змін до договору, не містить положень щодо необхідності внесення змін до договорів від наявності чи відсутності будь-яких рішень державних органів, органів місцевого самоврядування тощо.

Як уже зазначалося вище, відповідно до абзацу 2 пункту 7 розділу V Прикінцевих положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» будь-які рішення органів місцевого самоврядування про надання замовником будівництва будь-яких послуг, передачу активів у будь-якій формі (матеріальній чи нематеріальній), передачу частини (відсоткової частки) площ прийнятих в експлуатацію об'єктів містобудування, крім пайової участі відповідно до цього Закону, прийняті до набрання чинності цим Законом, підлягають приведенню у відповідність із цим Законом.

Згідно статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на вказане, колегія суддів приходить до висновку, що Київською міською радою станом на дату прийняття рішення у даній справі не дотримано вимог пункту 7 розділу 5 Прикінцевих положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» щодо приведення рішення №374/431 від 21.12.2006 (в частині, що визначає обов'язок позивача перерахувати місту кошти через Головне управління економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) як компенсацію витрат за інженерну підготовку та гідронамив території) у відповідність до норм названого закону, а тому в силу положень частини 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України, пункт 3.11. вищезазначеного рішення відповідача судом не застосовується, оскільки на даний час він не відповідає положенням чинного законодавства України.

Позивач уклав Договір № 174 пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва від 31.07.2013, сплатив пайову участь (внески) у зв'язку з будівництвом житлового комплексу згідно Договору пайової участі, що підтверджується довідкою Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 01.08.2013 № 050/18-6547, а тому договір, що містить умову про сплату інших платежів (в тому числі і в грошовій формі), встановлену абз. 17 п.п. 8.4 п. 8 угоди про поновлення та про внесення змін та доповнень до договору оренди земельної ділянки від 03.09.2013, а саме компенсації витрат за інженерну підготовку та гідронамив території, підлягає зміні відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та статті 652 Цивільного кодексу України шляхом виключення абз. 17 п.п. 8.4 п. 8.

Колегія суддів також не приймає до уваги заперечення відповідача про те, що підписуючи нову редакцію договору оренди землі від 03.09.2013, позивач знав про дію Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» і жодних заперечень до Київради не надсилав, оскільки зазначене не позбавляє позивача права на звернення до суду з відповідним позовом.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі вищевикладеного колегія суддів Київського апеляційного господарського суду вважає апеляційну скаргу Приватного підприємства «Метал-Сервіс» такою, що підлягає задоволенню, а рішення господарського суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись статтями 49, 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Метал-Сервіс» на рішення Господарського суду міста Києва від 18.05.2015 у справі № 910/15642/14 задовольнити.

Рішення Господарського суду міста Києва від 18.05.2015 у справі № 910/15642/14 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Внести зміни до нової редакції Договору оренди земельної ділянки від 19.01.2007, викладеній в угоді про поновлення та про внесення змін та доповнень до Договору оренди земельної ділянки від 03.09.2013, укладеного між Громадською організацією «Київська міська спілка автомобілістів» (04050, м. Київ, вул. Дегтярівська, 8-А; ), Приватним підприємством «Метал-Сервіс» (02099, м. Київ, вул. Ялтинська, 5-Б; ) та Київською міською радою (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 36, ), що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко Н.П. та зареєстрований в реєстрі за №169, шляхом виключення абзацу 17 п. 8.4 п. 8 Договору щодо зобов'язання орендарів перерахувати місту кошти через Головне управління економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) як компенсацію витрат за інженерну підготовку та гідронамив території.

Стягнути з Київської міської ради (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 36; ) на користь Приватного підприємства «Метал-Сервіс» (02099, м. Київ, вул. Ялтинська, 5-Б; ) 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. судового збору за подання до суду позовної заяви та 609 (шістсот дев'ять) грн. 00 коп. судового збору за подання до суду апеляційної скарги.

Видати наказ. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва відповідно до вимог процесуального законодавства.

Матеріали справи № 910/15642/14 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді Б.В. Отрюх

А.І. Тищенко