ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02 жовтня 2015 р. Справа № 903/870/15

за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "ВолиньПром"

про заміну товару неналежної якості

Суддя Кравчук В.О.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність №1165 від 03.07.2015р.

від відповідача: ОСОБА_3, довіреність №1 від 15.08.2015р.

Судове засідання проведено в режимі відеоконференції на підставі ухвал господарського суду Волинської області від 25.08.2015р., 02.09.2015р. та 23.09.2015р.

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України представникам сторін розяснено право відводу судді. Відводу судді заявлено не було. В судовому засіданні учасникам судового процесу згідно ст. 22 ГПК України розяснено процесуальні права та обовязки. Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу не заявлено.

В судовому засіданні 02.10.2015р. оголошувалась перерва для вирішення питання щодо призначення у справі судової експертизи.

В судовому засіданні 02.10.2015р.оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

СУТЬ СПОРУ: фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до господарського суду Волинської області до товариства з обмеженою відповідальністю "ВолиньПром" про заміну товару неналежної якості.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 05.08.2015р. було порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 02.09.2015р. на 15.00 год.

25.08.2015р. за вх. №01-54/8289/15 представник фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до господарського суду Волинської області з клопотанням, яким просить суд здійснити розгляд справи № 903/870/15 в судовому засіданні в режимі відеоконференції у зв'язку із віддаленістю господарського суду Волинської області від місця проживання представника; найближчий суд до якого може прибути представник позивача - господарський суд Кіровоградської області (25022, м. Кіровоград, вул. В`ячеслава Чорновола, 29/32).

Ухвалою суду 25.08.2015р. клопотання представника позивача про розгляд справи в режимі відеоконференції задоволено.

В судових засіданнях 02.09.2015р., 23.09.2015р. та 02.10.2015р. в режимі відеоконференції представник позивача просив суд заявлені позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Додатково в судовому засіданні 02.10.2015р. представник позивача заявив клопотання про призначення у справі судово - хімічної експертизи експертизи, на вирішення якої поставити наступні питання:1) чи відповідає хімічний склад матеріалу з якого виготовлений товар, а саме захист ротора ЧХ16 2М вимогам ГОСТУ 7769-82, що висувають до матеріалу, з якого виготовлений товар; 2) чи відповідає придбаний товар. захист ротора ЧХ16 2М за своїми показниками: якісними та фізико - хімічним вимогам ГОСТУ 7769-82.

Представник відповідача в судових засіданнях 23.09.2015р. щодо задоволення позовних вимог заперечив, так як вважає їх необгрунтованими та листом від 02.10.2015р. за №01-54/9949/15 надав суду заперечення щодо відкладення розгляду та призначення у справі судової експертизи з огляду на наступне, а саме, що питання про відповідність товару зазначеного в накладних і рахунках, які ставляться позивачем перед експертом не мають доказів, що їхні назви є ідентичними та, що позивачем не визначено саму кількість товару щодо якого потрібно провести експертизу.

Суд, розглянувши клопотання представника ФОП ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі, відхилив останнє як безпідставне та таке, що не ґрунтується на приписах ст. 79 ГПК України. Зокрема заявник не надав суду чітких доказів щодо якого товару і саме якої його кількості потрібно провести вищевказану експертизу.

Розглянувши матеріали справи та додатково представлені документи, заслухавши пояснення, доводи та заперечення представників сторін, господарський суд, оцінюючи подані докази за своїм переконанням, що ґрунтується на повному й обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень,

встановив:

На підставі видаткових накладних №РН-0000100 від 13.10.2014р., №РН-0000102 від 17.10.2014р. товариство з обмеженою відповідальністю "Волинь Пром" передало у власність фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 товар, а саме захист ротора ЧХ-162М в кількості 52шт. на загальну суму :42 432,00 грн.

У відповідності із ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

В даному випадку між сторонами у справі було укладено договір купівлі-продажу спрощеним способом - шляхом підписання видаткових накладних №РН-0000100 від 13.10.2014р. та №РН-0000102 від 17.10.2014р .

Судом встановлено, що позивач на обґрунтування своїх вимог щодо неналежної якості товару, наводить хімічний аналіз від 31.03.2015 року, проведений ТОВ «Механічно-ливарний завод».

Відповідно до ч. 1 ст. 675 ЦК України товар, який продавець передає або зобов'язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу.

За вимогами ч. 1 ст. 678 ЦК України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

Згідно зі ст. 679 ЦК України продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту.

Як свідчать матеріали справи, при прийманні товару, представниками позивача жодних зауважень щодо якості поставленого товару не було.

Якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

Статтею 700 ЦК України передбачено, що продавець зобов'язаний надати покупцеві необхідну і достовірну інформацію про товар, що пропонується до продажу. Інформація має відповідати вимогам закону та правилам роздрібної торгівлі щодо її змісту і способів надання.

Належним доказом підтвердження відповідності переданого товару вимогам законодавства України у розумінні ст.674 Цивільного кодексу України в даному випадку є сертифікат відповідності.

Відповідно до наявних доказів в матеріалах справи встановлено, що на підтвердження якості захисту ротора ЧХ-16 2М відповідачем позивачу було надано сертифікат якості №1010 від 10.10.2014 року.

За таких обставин у суду немає підстав для задоволення відповідного позову про заміну товару неналежної якості, оскільки позивачем не надано також доказів в підтвердження правильної експлуатації товару.

Інші твердження викладені у поясненнях представників позивача, також не знайшли свого підтвердження під час їх розгляду, а тому відхиляються судом як необґрунтовані.

В силу ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При цьому вимоги, що предявляються до доказів, визначені ст.34 ГПК України, відповідно до якої, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладені обставини, беручи до уваги наявні в матеріалах справи документи, докази та пояснення сторін, господарський суд, оцінюючи подані сторонами докази за своїм переконанням, що ґрунтується на всебічному й обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов до висновку, що вимоги позивача є необґрунтованими, позбавлені фактичного та правового обґрунтування, а також такі, що не відповідають, як матеріалам справи, так і нормам чинного законодавства, у звязку з чим прийшов до переконання, що право чи інтерес позивача не порушені, суд відмовляє в позові з підстав необґрунтованості позовних вимог.

Судові витрати згідно зі ст. 49 ГПК України при відмові у позові покладаються на позивача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України , господарський суд,-

вирішив:

В позові відмовити.

Повний текст рішення складено

07.10.2015

Суддя В. О. Кравчук