номер провадження справи 11/118/14-35/106/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2015 Справа № 908/4887/14

Суддя господарського суду Запорізької області Топчій О.А.

при секретарі Коцар А.О.

За участю представників сторін:

від позивача: Мастеров О.В., дов. № 2/40-19юр від 09.01.2015р.

від відповідача: Чайка Д.І., дов. б/н від 02.02.2015р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Державне підприємство "Бердянський морський торговий порт", м. Бердянськ, Запорізька область,

до відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Агропромекспорт", м. Бердянськ, Запорізька область,

про стягнення 183227,54 грн.

ВСТАНОВИВ:

21.01.2015р. господарським судом Запорізької області прийнято рішення відмовити у задоволенні позовних вимог Державного підприємства "Бердянський морський торговий порт". Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 15.04.2015р., вказане рішення залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 22.07.2015р. по справі № 908/4887/14 рішення господарського суду Запорізької області від 21.01.2015р. та постанова Харківського апеляційного господарського суду від 15.04.2015р. у справі 908/4887/14 скасовані, матеріали справи №908/4887/14 направлено на новий розгляд до господарського суду Запорізької області.

03.08.2015р. автоматизованою системою документообігу господарського суду здійснено розподіл справ між суддями, справу № 908/4887/14 призначено судді Топчій О.А.

Ухвалою від 05.08.2015р. справа прийнята до провадження, справі присвоєний номер провадження 35/106/15, призначене судове засідання на 01.09.2015р.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що на підставі договору № 6К про організацію та здійснення операцій по перевалці та транспортно-експедиторському обслуговуванню від 04.04.2013р. відповідачу надавались послуги з вивантаження вагонів на склад, розстановки вагонів, зачищення вагонів після вивантаження, зберігання вантажу, зачищення складських площ та переміщення вантажу. В ході виконання умов договору від відповідача 04.11.2013р. надійшла партія вугілля, частина якого у кількості 690 тон. залишилася в порту після формування на завантаження судової партії на судно "Jasper". Залишок вугілля знаходився під митним контролем, оскільки призначався для експорту. Тривалий час від відповідача не надходило жодних розпоряджень стосовно цього залишку, що призвело до перевищення максимального строку зберігання вантажу. Відповідно до умов договору та норм діючого законодавства загальний строк тимчасового зберігання становить 90 діб, після чого, вантаж має бути переданий на склад митного органу. При цьому, до моменту передачі вантажу на склад митного органу експедитор має сплатити рахунки порту по перевалці вантажу та його зберіганню за весь період знаходження під митним контролем. Період зберігання вугілля в порту становив з 04.11.2013р. по 22.05.2014р. Таким чином, позивач вважає, що відповідач повинен сплатити витрати на зберігання вугілля за час його знаходження під митним контролем. Позивач зазначає, що тарифи, які застосовані портом, є договірними, вони не підлягають регулюванню з боку держави, а тому, як вважає позивач, порт не зобов'язаний доводити їх обґрунтованість. На адресу відповідача був направлений рахунок № від 15.08.2014р. на суму 183227,54 грн., який отримано повноважним представником 17.08.2014р. Рахунок підлягав оплаті у десятиденний строк, проте відповідач оплату не здійснив, що стало підставою для звернення позивача до суду з відповідним позовом.

Відповідач заперечує проти позову посилаючись на те, що залишок вугілля в кількості 690 тон, який залишився на складі порту, не був перевалений на судно, а був добровільно переданий позивачем зі зберігання всупереч вказівкам власника вугілля та експедитора. Відповідач вказує на те, що позивачем не були надані послуги з перевалки цього вугілля в порту на судно та його зберігання. В зв'язку з чим відповідач вважає, що вартість наданих послуг не підлягає сплаті. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

01.09.2015р. через канцелярію господарського суду від позивача надійшли нормативне та документальне обґрунтування заявлених вимог в яких останній надає розрахунок витрат порту за ставками згідно з договором № 6к від 04.04.2013р. та зазначає, що у випадку застосування ставок 2013р. розрахунок позовних вимог має бути наступним:

- плата за вивантаження вантажу з вагонів на склад: 690,105*9,1 грн. = 6279,96 грн. без ПДВ (розрахунок не змінювався),

- розстановка вагонів силами та засобами порту має складати: 11 (вагонів)* 180,00 (ставка)=1980 грн. без ПДВ,

- зачищення вагонів після вивантаження забруднюючого вантажу: 11*105,57 = 1161,27 грн. без ПДВ,

- зберігання вантажу (відкрите) з моменту прибуття по 01.02.2014р. (застосовано 90 діб): 2013 рік-30 діб* 0,015=0,45,

2013 рік-28 діб* 0,09 = 2,52,

2014 рік - 2 доби* 0,05 =0,1,

2014 рік-30 діб* 0,01= 3,0.

Загальна ставка зберігання 1 тони вугілля за 90 діб складе 6,07 (0,45+2,52+0,1+3,0) доларів США

Вартість зберігання 690,105 тон складе: 690,105*6,07 = 4188,94 долари США, що по курсу НБУ на 01.02.2014р. - 7,993 складе 33482,20 грн. без ПДВ,

- зачищення складських площ складе 690,105 * 0,77 = 5084,98 грн. без ПДВ,

- переміщення вантажу - 5084,98 грн. (розрахунок не змінювався).

Загальна сума складе 58223,75 грн. з ПДВ за курсом НБУ на 01.02.2014р. 7,993 грн.

В судовому, відкритому 01.09.2015р. була оголошена перерва до 11 год. 30 хв. 01.10.2015р.

15.09.2015р. через канцелярію господарського суду від відповідача надійшли пояснення на нормативне та документальне обґрунтування заявлених вимог, в яких останній зазначає що акт виконаних робіт від 15.08.2014р., який був відкликаний позивачем, не підписувався директором відповідача, а наявний на акті підпис належить не директору, а невідомій особі. Також відповідач наполягає на тому, що сторонами не узгоджувалися тарифи щодо плати за вивантаження вугілля з вагонів на склад, зберігання вантажу та переміщення вантажу. Послуги по розстановці вагонів силами та засобами порту, а також зачищенню вагонів після вивантаження забруднюючого вантажу були надані у листопаді 2013р., а тому стягнення за надані послуги в даній позовній заяві є безпідставним. Крім того, відповідач заперечує щодо надання послуг зачищення складських площ. Просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Після закінчення перерви, розгляд справи продовжено 01.10.2015р.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Просить стягнути з відповідача 183227,54 грн. заборгованості.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позови заперечив в повному обсязі. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

За заявою представників сторін справа розглядалася без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

В судовому засіданні 01.10.2015 р., на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, документи, надані сторонами додатково, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступне.

04.04.2013 року між Державним підприємством "Бердянський морський торгівельний порт" (далі - порт) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агропромекспорт" (далі - експедитор) був укладений договір № 6К.

Відповідно до п. 1.1 договору предметом договору є організація та виконання операцій з перевалки і транспортно-експедиторського обслуговування портом експортного вугілля, що надходить для фірм, з якими експедитор (відповідач) має договори. Вантаж надходить до порту у залізничних вагонах, вивантажується на склади порту для накопичення судової партії і подальшого навантаження на судно.

Строк дії договору узгоджений сторонами в п. 8.1 договору та встановлений до 31 грудня 2013 року, а в частині зобов'язань - до повного їх виконання.

02.01.2014 року між сторонами укладений договір № 26К (далі - договір перевалки № 26К).

Згідно з п. 1.1 договору перевалки № 26 к предметом договору є надання послуг портовим оператором (позивачем) послуг з перевалки експортного та транзитного вугілля, що надходить для фірм, з якими експедитор (відповідач) має договори. Експедитор діє на території акваторії Бердянського порту на підставі договору з вантажовласником, за довіреністю, виданою останнім в уставленому порядку.

Відповідно до п. 9.1 договір № 26К діє з 01.01.2014 по 31.12.2014, а в частині зобов'язань - до остаточного їх виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.11.2013р. було здійснено навантаження судової партії на судно "Jasper". Отримувач - «Росморснаб». Після навантаження на складі порту залишилось вугілля кількістю 690,105 тон.

Листом № 12-3-25/1-234 від 15.05.2014 року на адресу відповідача був направлений рахунок на оплату послуг порту з перевалки та зберігання вантажу у кількості 690,105 т, виставлений у зв'язку із закінченням граничних строків зберігання, передбачених Митним кодексом України (а.с. 31 т. 1).

22.05.2014 року за актом приймання-передавання № 7 вантаж у кількості 690,105 т переданий на склад Запорізької митниці. (а.с. 35 т. 1)

Листом № 14/164 від 15.08.2014 року позивач направив відповідачу рахунок № від 15.08.2014 року із зазначенням суми платежу в розмірі 183227,54 року, в т.ч. ПДВ, та вказівкою, що підставою для видачі цього рахунку є договір № 26К від 02.01.2014 року. Просив оплатити рахунок в строки, передбачені договором № 26К від 01.01.2014р. (а.с. 32 т. 1).

Як вбачається із змісту листа № 14/164 від 15.08.2014 р, акт виконаних робіт від 15.08.2015р. на адресу відповідача не надсилався.

27.08.2014 р. листом № 512Б відповідач підтверджує отримання рахунку № від 15.08.2014 р. на суму 183227,54 грн. та повідомляє, що ТОВ "Агропромекспорт" є експедитором наявного у порту вантажу на підставі договору транспортного експедирування, а отже діє відповідно до вказівок принципала. Натомість, у підприємства відсутні вказівки вантажовласника щодо вантажу, а тому ТОВ "Агропромекспорт" не може прийняти будь - яке рішення відносно вантажу або надати згоду щодо виставленого рахунку.

У вказаному вище листі, мова про акт виконаних робіт не йдеться, що дає підстави суду зробити висновок щодо відсутності вказаного акту на день надіслання листа.

Листом № 14/175 від 28.08.2014 р. порт повідомляв відповідача про наявність у останнього заборгованості за рахунком № від 15.08.2014 р., на що відповідачем листом № 515Б від 03.09.3014 р. дана була відповідь із запереченням заборгованості ТОВ Агропромекспорт" перед ДП "БМТП" за цим рахунком. (а.с. 131-134 т. 2)

Як вбачається із вказаного листування, мова йде лише щодо оплати рахунку № від 15.08.2014 р. та не йдеться щодо приймання та підписання акту виконаних робіт.

Листом вих. № 14/186 від 17.09.2014 року позивач направив новий рахунок № від 15.08.2014 року (підставою для видачі якого є договір № 6К від 04.04.2013 року, та договір № 26К від 02.01.2014 року), а також два примірника акту виконаних робіт (наданих послуг) від 15.08.2015р., підписаний примірник якого слід було повернути на адресу Бердянського порту. Також лист містив повідомлення про відкликання всіх раніше виставлених рахунків і відповідних актів виконаних робіт. (а.с. 36 т. 1)

Згідно зі ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань) є зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з абзацом другим пункту 2.1 глави 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995 господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Згідно частини 5 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996-ХІV від 16.07.1999 господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Згідно з ч. 1 ст. 9 цього закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Відповідно до п. 4.21 договору № 6К від 04.04.2013 року та п. 5.23 договору № 26К від 02.01.2014 року по факту виконаних робіт (наданих послуг) портом складається акт приймання - передачі виконаних робіт (наданих послуг) в двох екземплярах на направляються експедитору разом із остаточним рахунком.

Матеріали справи містять два акти здачі - прийняття виконаних робіт від 15.08.2014р., при цьому з один цих актів здачі - прийняття виконаних робіт має підпис від керівника та головного бухгалтера відповідача (а.с. 108 т.1), а інший - ні (а.с. 137 т.2).

Під час розгляду справи судом було встановлено, що протягом 2014р. між сторонами відбувалося листування з приводу оплати рахунку № від 15.08.2014 р., при цьому відповідачем заперечувався сам факт наявності заборгованості в розмірі 183227,54 грн.

Проаналізувавши матеріали справи суд дійшов висновку, що сторонами підписаний перший акт здачі-прийняття виконаних робіт (наданих послуг) на суму 183227,54 року з посиланням на договір № 26К від 02.01.2014 року від 15.08.2014 року (а.с. 108 т. 1).

Повторний акт від 15.08.2014 року (а.с. 137 т. 1), який був надісланий позивачем листом № 14/186 від 17.09.2014 року, відповідачем не підписаний, про що також підтвердили представники сторін в судовому засіданні.

Крім того, відповідачем взагалі заперечується підписання акту виконаних робіт.

Матеріали справи містять лист № 14/186 від 17.09.2014 року, яким позивач повідомляв про відкликання всіх раніше виставлених рахунків і відповідних актів виконаних робіт.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що підписаний акт виконаних робіт (наданих послуг) від 15.08.2015р. позивачем був відізваний, а новий акт виконаних робіт (наданих послуг) від 15.08.2015р., що надсилався листом від 17.09.2014р. відповідачем підписаний не був, а отже факт надання послуг сторонами не узгоджений.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позивачем не доведено порушення його прав, необґрунтовано вартість за вивантаження вантажу з вагонів, розстановки вагонів силами і засобами порту та зачищенню складських площ, а також відсутні докази щодо надання послуг по перевалці вугіллю та його зберігання, і переміщення вантажу.

Так, позивач зазначив вартість послуги зачищення вагонів після забруднюючого вантажу за тарифом 115,46 грн. за один вагон, а всього - на суму 1270,06 грн.

Як було з'ясовано судом, зачищення вагонів відбувається між вивантаженням та поданням порожніх вагонів на залізничну станцію Бердянськ, і припадає на листопад 2013р.

Пунктом 4.7 договору № 6К від 04.04.2013р. передбачена вартість зачищення за 1 вагон в розмірі 105,57 грн.

Отже, застосування іншого тарифу, ніж встановлений п. 4.7, є безпідставним.

Як вбачається з тексту позовної заяви вимога про стягнення плати за зберігання вантажу (на суму 137 291,33 грн. без ПДВ) ґрунтується на умовах договору № 6К від 04.04.2013р.

Разом з тим, за зберігання вантажу у період з 01.01.2014р. по 21.05.2014р. позивач застосовує ставку, визначену в договорі №26К від 02.01.2014р., що також є безпідставним.

Крім того, позивачем застосовується граничний термін зберігання вантажу під митним контролем у 180 діб, встановлений в договорі №26К від 02.01.2014, а не 90 діб, як передбачено договором № 6К від 04.04.2013. До того ж 180-добовий термін позивачем був порушений, вугілля на митницю передано через 199 діб.

Що стосується послуги по зачищенню складських площ.

По-перше, позивачем не надано жодного доказу виконання цих робіт. А по-друге, застосована ставка не передбачена договором.

Так, позивачем нарахована вартість по зачищенню складських площ за ставкою 0,88 грн. за 1 тону, що складає за 690,105 тон 609,29 грн. без ПДВ.

Проте, п. 4.6 договору № 6К від 04.04.2013 експедитор сплачує порту вартість зачистки складських площ після вивозу судової партії вантажу в розмірі 0,77 грн. за одну тонну вантажу.

Доказом факту вивозу судової партії вантажу може слугувати коносамент, або інший транспортний документ. Суд не може прийняти акт приймання-передавання майна №7 від 22.05.2014 в якості транспортного документу, який підтверджує переміщення вантажу. Крім того, в своїх запереченнях та поясненнях представником позивача в судовому засіданні було зазначено, що передача майна на склад митниці є формальністю, вугілля територію порту не залишало.

Відсутність таких доказів також спростовує законність підстав для задоволення вимоги щодо стягнення вартості робіт з переміщення вантажу (265,000 тонн вугілля на суму 5 084,98 гривень без ПДВ). Крім того, як зазначалося раніше, плата за виконання робіт, вартість яких не включена в акордні ставки, або на які ставки не встановлені (саме такими є послуги з переміщення вантажу), стягується за вільними тарифами. Доказів узгодження сторонами вартості послуги суду не надано.

Стягнення плати із застосуванням ставок, введених в дію Наказами по ДП "Бердянський морський торговельний порт" щодо даної послуги є неможливим за відсутності затвердженої портом калькуляції та Акту виконаних робіт, підписаного обома сторонами, як того вимагає п. 2.6 договору № 6К від 04.04.2013.

Плата за вивантаження вантажу з вагонів на склад згідно рахунку складає 6279,96грн. без ПДВ (690,105 тон за ставкою 9,10 грн. за 1 тону).

З урахуванням того, що вантаж надійшов до ДП "Бердянський морський торговельний порт" 04.11.2013р. вивантаження вугілля з вагонів на склад фактично виконувалось у листопаді 2013 року, протягом дії договору № 6К від 04.04.2013, а тому слід застосовувати умови саме цього договору.

Проте, як було з'ясовано судом, вартість даної операції сторонами договору не визначена, а тому застосування ставки у 9,10 грн. за 1 тону є неправомірним виходячи з наступного:

Пунктом 4.1 договору № 6К від 04.04.2013 (у редакції згідно з додатком № 1 від 13.06.2013) визначено тариф за виконання навантажувально-розвантажувальних робіт при перевалці 1 тони експортного вугілля у розмірі 30,37 грн. (3,80 долара США х 7,993 (курс НБУ за 13.06.2013р.)) що відповідає тарифам 1-ї категорії та затверджені наказом по ДП "Бердянський морський торговельний порт" №730 від 13.06.2013, який дублює положення "Збірнику тарифів на комплекс робіт, пов'язаних з обробленням вантажів у портах України", затверджений наказом Міністерства транспорту України від 31.10.1995 № 392 (що діяв на момент здійснення операції).

Відповідно до вказаних документів, за виконання навантажувально-розвантажувальних робіт у портах (обробка вантажів) стягується плата за акордними ставками. Ставки 1-ї категорії - установлені для вантажів, при перевалці яких порт виконує усі роботи, пов'язані з проходженням вантажів через порт (як через склад, так і за прямим варіантом): з моменту початку розвантаження вантажу, який прибув залізницею (на судні або автотранспортом клієнта), і до моменту закінчення його навантаження на судно (або навпаки).

Отже, вивантаження вантажу з вагона на склад є складовою частиною комплексу навантажувально-розвантажувальних робіт, які входять до складу акордної ставки 1-ї категорії і мають оплачуватися за її рахунок. Оскільки експорт вугілля фактично не відбувся (вугілля на судно не завантажувалось) застосування для даної операції акордної ставки, передбаченої умовами договорів є неможливим.

Відповідно до п. 2.1.1.10 "Збірнику тарифів на комплекс робіт, пов'язаних з обробленням вантажів у портах України" за переробку в портах України вантажів, які не перевозяться водним транспортом і за виконання робіт, вартість яких не включена в акордні ставки, або на які ставки не встановлені… плата стягується за вільними тарифами.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про ціни та ціноутворення" вільні ціни (тарифи) встановлюються суб'єктами господарювання самостійно за згодою сторін на всі товари (послуги), крім тих, щодо яких здійснюється державне регулювання цін.

В договорі № 6К від 04.04.2013 сторони не узгоджували такого тарифу, як "Плата за вивантаження вугілля з вагонів на склад". Відсутній такий тариф і наказах по ДП "Бердянський морський торговельний порт" № 730 від 13.06.2013 та № 2364 від 20.12.2013.

Водночас, п. 2.6 договору № 6К від 04.04.2013 передбачено, що за заявкою експедитора порт має право виконувати додаткові роботи. Оплата в такому разі здійснюється на підставі затвердженою портом калькуляції та акта виконаних робіт, підписаного обома сторонами. Жодних калькуляцій та актів, які б підтверджували правомірність застосування ставки у розмірі 9,10 грн. за вивантаження 1 тони вугілля з вагонів на склад у листопаді 2013 року позивачем суду не надано, а тому позовні вимоги в цій частині заявлені безпідставно.

Плата за розстановку вагонів силами та засобами порту згідно рахунку складає 2156,00 грн. без ПДВ (11 вагонів за ставкою 196,00 грн. за 1 вагон).

Під даною послугою мається на увазі забирання вагонів з вугіллям, що прибуло на залізничну станцію Бердянськ, тепловозом порту, розстановка їх на залізничних шляхах порту для вивантаження згідно з технологічним регламентом, що прийнятий у Бердянському порту та подання порожніх вагонів після вивантаження на залізничну станцію Бердянськ. Тобто, маніпуляції з вагонами є допоміжними та здійснювались безпосередньо з вивантаженням вугілля - у листопаді 2013 року, протягом дії договору № 6К від 04.04.2013.

Згідно з п. 4.4 зазначеного договору тариф за послуги з розстановки вагонів силами та засобами порту складає 180,00 грн. за 1 вагон.

Як зазначив у своїх поясненнях представник позивача ставка у 196,00 грн. за 1 вагон затверджена наказом ДП "Бердянський морський торговельний порт" №2353 від 20.12.2013р., а її застосування обумовлене датою закінчення операції - 21.05.2014 (передачею товару на склад митниці).

Проте, дана послуга була надана у листопаді 2013 року, а не в травні 2014 року. Зміна вартості послуги в односторонньому порядку, через місяць після її надання суперечить принципам діючого законодавства та звичаїв ділового обігу.

За приписами ст. 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги чи заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє в позові повністю.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України судовий збір відноситься на позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в позові повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку для подання апеляційної скарги з моменту оформлення та підписання повного тексту рішення.

Повне рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 84 ГПК України 06.10.2015 р.

Суддя О.А. Топчій