КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2015 р. Справа№ 910/17587/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Коршун Н.М.

Алданової С.О.

при секретарі Драчук Р.А.

за участю представників:

від позивача Ковтунова І.А. - дов. №146 від 23.02.2015 р.

від відповідача Омаркадієвої Е.Б. - дов. №28-09/01 від 28.09.2015 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» в особі

філії «Управління магістральних газопроводів

«Львівтрансгаз»

на рішення господарського суду міста Києва

від 03.08.2015 р. (суддя Марченко О.В.)

у справі №910/17587/15

за позовом Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» в особі

філії «Управління магістральних газопроводів

«Львівтрансгаз» (далі - ПАТ «Укртрансгаз»)

до Товариства з обмеженою відповідальністю

«Магістральне будівництво»

(далі - ТОВ «Магістральне будівництво»)

про зобов'язання вчинити певні дії

та стягнення 95 525,14 грн. збитків

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 03.08.2015 р. у справі №910/17587/15 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись із згаданим рішенням суду, позивач оскаржив його в апеляційному порядку й просив скасувати. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що оскаржене рішення прийнято з порушенням вимог чинного законодавства України, судом не в повному обсязі з'ясовано обставини справи, які мають значення для правильного вирішення спору, неправильно та неповно досліджено докази, що призвело до невідповідності висновків суду обставинам справи тощо.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.09.2015 р. апеляційну скаргу позивача прийнято до провадження в складі колегії суддів: головуючий суддя Дикунська С.Я., судді: Алданова С.О., Коршун Н.М. та розгляд справи призначено на 06.10.2015 року.

Представник апелянта в судовому засіданні доводи скарги підтримав, просив її задовольнити за наведених в ній підстав, рішення скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити на підставі ст. 224 ГК України.

Представник відповідача доводи скарги заперечив, просив не брати їх до уваги, а відтак рішення місцевого суду як законне та обґрунтоване залишити без змін.

Відповідно до ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

На підставі ст. 101 ГПК України в процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню.

Так, ПАТ «Укртрансгаз» в особі філії «Управління магістральних газопроводів «Львівтрансгаз» звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про: зобов'язання ТОВ «Магістральне будівництво» провести коригування вартості робіт на суму 95 525,14 грн. в сторону її зменшення; стягнення з ТОВ «Магістральне будівництво» збитків в сумі 95 525,14 грн. в зв'язку із завищенням відповідачем вартості робіт за договором підряду.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначав, що через завищення вартості виконаних підрядних робіт, ПАТ «Укртрансгаз» сплачено зайві кошти у сумі 95 525,14 грн., тому просив суд стягнути з ТОВ «Магістральне будівництво» на користь позивача 95 525,14 грн. збитків та зобов'язати ТОВ «Магістральне будівництво» провести коригування вартості робіт на цю суму в сторону її зменшення тощо.

Суд першої інстанції, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про безпідставність позовних вимог, відтак відмовив в їх задоволенні.

Так, відмовляючи в задоволенні позову, місцевий суд посилався на те, що сплачені за виконання робіт кошти є оплатою підрядних робіт на підставі укладеного сторонами Договору та не підпадають під визначення збитків на підставі приписів ст. 22 ЦК України та ст.ст. 224, 225 ГК України, позивачем не доведено наявності всіх елементів складу цивільного правопорушення. Позовні вимоги про зобов'язання провести коригування вартості робіт в сторону її зменшення, на думку суду, є безпідставними, адже зобов'язання провести корегування вартості робіт, які вже виконано, прийнято та оплачено, як спосіб захисту цивільного права чинним законодавством України не передбачено тощо.

Апеляційний господарський суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції, як підставними та обґрунтованими.

Як встановлено матеріалами справи, 21.06.2012 р. між позивачем (замовником) та відповідачем (підрядником) укладено договір підряду № (далі - Договір), за умовами якого:

- підрядник зобов'язався в порядку та на умовах, визначених Договором, на свій ризик власними та залученими силами і засобами за завданням замовника виконати, а замовник зобов'язався в порядку та на умовах, визначених Договором, прийняти і оплатити роботу, а саме: ремонт підводного переходу магістрального газопроводу «Кам'янка-Бузька-Рівне-1» та резервну нитку, Ду 500, Ру 51 через р.Іква (116,7 км.) (п. 2.1 Договору);

- підставою для укладення Договору є перемога в конкурсних торгах із закупівлі робіт: будівництво водних шляхів, пристаней, гребель та інших водних споруд (п. 2.3 Договору);

- вартість доручених підряднику за Договором робіт визначається договірною ціною та складає 2 213 184,00 грн., в тому числі ПДВ 20% - 368 864 грн. (п. 4.1 Договору);

- договірна ціна є твердою (п. 4.2 Договору);

- зміни до твердої договірної ціни можуть вноситися лише за погодженням сторін (п. 4.3 Договору);

- замовник згоден з достроковим закінченням робіт і оплатою підряднику виконаних робіт (п. 5.3 Договору);

- замовник здійснює платежі за виконані роботи на підставі підписаних сторонами актів приймання-передачі виконаних робіт (форма КБ 2-в) і довідок про вартість підрядних робіт (форма КБ-3). Акт приймання-передачі виконаних робіт готує підрядник і у строк 5 (п'ять) календарних днів передає для підписання уповноваженому представнику замовника (п. 6.3 Договору);

- уповноважений представник замовника протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів від дня отримання визначених п. 6.3 Договору документів зобов'язаний надіслати підряднику підписаний акт або мотивовану відмову від приймання виконаних робіт. Якщо недоліки виконання робіт були виявлені в процесі їх використання, рекламація повинна бути надіслана в десятиденний строк з дня їх виявлення. Підрядник зобов'язується усунути недоліки за свій рахунок в тридцятиденний строк після одержання реклами (п. 6.4 Договору);

- Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за Договором (п. 18.1 Договору).

Судом першої інстанції встановлено, що Договір підписано головним інженером Філії «Львівтрансгаз» ОСОБА_4 та головним інженером ТОВ «Магістральне будівництво» ОСОБА_5, у встановленому порядку він не оспорений, не розірваний, не визнаний недійсним, отже є укладеним належним чином та обов'язковим для виконання сторонами.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу (ч. 1 ст. 837 ЦК України).

Підрядник зобов'язаний здійснювати будівництво та пов'язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт. Підрядник зобов'язаний виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду (ч. 1 ст. 877 ЦК України).

На підставі ч. 4 ст. 879 ЦК України оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об'єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Відповідно до ч. 4 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Положеннями ст. 632 ЦК України передбачено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Місцевим судом встановлено, що сторонами було підписано та скріплено печатками договірну ціну на будівництво «Ремонт підводного переходу магістрального газопроводу «Кам'янка-Бузька-Рівне-1» та резервна нитка, Ду 500, Ру 51 через р.Іква (116,7 км.)», що здійснюється у 2012 році, відповідно до якої вартість виконання таких робіт становить 684 798,85 грн., в тому числі ПДВ, та довідку про вартість виконаних будівельних робіт/та витрат на загальну суму 335 191,22 грн.

Крім цього, сторонами було погоджено: локальний кошторис №2-1-1 та локальний кошторис №2-1-2, складені станом на 15.05.2012 р.; розрахунки №1-4, прямі витрати і загальновиробничі витрати; загальновиробничі витрати на будову; підсумкову відомість ресурсів та календарний план.

На виконання умов Договору сторонами було підписано та скріплено печатками сторін акт приймання-передачі виконаних робіт від 31.10.2012 р. на загальну суму 335 191,22 грн., що свідчить про те, що позивачем прийнято роботи без будь-яких зауважень.

ДФІ у Львівській області було проведено ревізію фінансової-господарської діяльності Філії «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз»; згідно довідки ревізії та вимоги про усунення порушень від 22.10.2014 р. №05-14/1498 ревізією встановлено завищення вартості виконаних проектних, будівельно-монтажних та ремонтних робіт підрядними організаціями та порушення вимог «Правил визначення вартості будівництва» ДБН Д.1.1-1-2000, затверджених наказом Держбуду від 27.08.2000 р. №174, внаслідок чого завдано матеріальну шкоду (збитки) на суму 2 605 284,42 грн.

Крім цього, в період з 22.07.2014 р. по 31.07.2014 р. ДФІ була проведена зустрічна звірка ТОВ «Магістральне будівництво» з метою документального та фактичного підтвердження виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися останнім та ПАТ «Укртрансгаз» за період з 01.10.2012 р. по 31.05.2014 року. За результатами проведеної перевірки складено довідку від 31.07.2014 р. №05-21/100, відповідно до якої в ході зустрічної звірки інспекторами здійснено перерахунок вартості виконаних робіт ТОВ «Магістральне будівництво» для ПАТ «Укртрансгаз» та його структурних підрозділів за період з 01.10.2012 р. по 31.05.2014 р. та встановлено їх завищення на загальну суму 1 904 518,96 грн.

В зв»язку з наведеним позивач звернувся до відповідача із претензійною вимогою від 17.12.2014 р. №4500/6-06 про проведення коригування вартості завищених ремонтно-будівельних робіт шляхом підписання акта про таке коригування і зняття зайвих сум витрат згідно довідки ревізії ДФІ у Львівській області від 02.09.2014 року.

Відповідач, в свою чергу, листом від 25.12.2014 р. №65/12 надав позивачу заперечення на його претензійну вимогу, в якому заперечував факт завищення вартості виконаних робіт, не погодився й з викладеними у довідці зустрічної звірки висновками та зазначеними у претензії ПАТ «Укртрансгаз» вимогами.

З огляду на з'ясовані обставини справи та наявні у справі докази, апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Зі змісту укладеного між сторонами Договору видно, що за своєю правовою природою він є договором підряду.

Положеннями ст.ст.627, 629, 632 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Цивільним законодавством (ст.ст. 525, 526 ЦК України) передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ч.1 ст.193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як вбачається з матеріалів справи, обов'язки сторін за Договором виконано повністю, про що свідчать матеріали справи та пояснення представників сторін тощо.

В матеріалах справи відсутні й докази на підтвердження факту звернення позивача до відповідача з ініціативою внести зміни до Договору щодо ціни чи умов оплати в передбаченому ст. 188 ГК України порядку. Матеріали справи не містять також даних про те, що Договір в частині визначення ціни визнано у встановленому законом порядку недійсним повністю або частково з підстав її завищення, або щодо нього внесено відповідні зміни тощо.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

На підставі ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

За наведених обставин, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що заявленими до стягнення збитками в сумі 95 525,14 грн. позивач визначив сплачені ним на виконання Договору грошові кошти, які не є збитками в розумінні ст. 224 ГК України.

Водночас, апеляційний господарський суд вважає, що відповідні довідки ДФІ можуть бути підставою для вчинення відповідних процесуальних дій посадовими особами (зокрема, пред'явлення відповідного позову до суду) щодо порушника, однак не позбавляють відповідну особу процесуального обов'язку доводити свої вимоги належними та допустимими доказами.

За умови існування між сторонами договірних правовідносин, посилання на висновки перевірок ДФІ у Львівській області та ДФІ у м. Києві як на підставу для задоволення позовних вимог є неправомірними. Виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного між сторонами договору і не можуть їх змінювати.

Крім цього, висновки перевірок ДФІ є одним із доказів, які оцінюються судом в сукупності з іншими доказами згідно приписів ст. 43 ГПК України. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Жодні докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Обставини, які вказано в акті ревізії, в господарському судочинстві повинні підтверджуватися належними доказами на підставі ст.ст. 33-34 ГПК України.

Підставою для притягнення особи до господарсько-правової відповідальності у вигляді відшкодування збитків є наявність складу господарського правопорушення, елементи якого в діях відповідача відсутні, відтак позивачем не доведено факту понесених ним збитків в розмірі 95 525,14 грн.

Таким чином, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення збитків не підлягають задоволенню, як і вимоги про зобов'язання провести коригування вартості робіт в сторону її зменшення, оскільки, як вище згадувалось, цивільним законодавством України такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів як зобов'язання провести корегування вартості робіт, які вже виконані, прийняті та оплачені, не передбачено.

За таких обставин, апеляційний господарський суд погоджується з висновками місцевого суду, як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. Доводи апелянта по суті скарги, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» в особі філії «Управління магістральних газопроводів «Львівтрансгаз» залишити без задоволення, рішення господарського суду міста Києва від 03.08.2015 р. у справі №910/17587/15 - без змін.

Матеріали справи №910/17587/15 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді Н.М. Коршун

С.О. Алданова