ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.09.2015 Справа № 905/974/15

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Чернової О.В., при секретарі судового засідання Вороніній О.С.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю від 13 липня 2015 р.

відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Зодіак-КБ, м. Київ,

до відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства Азовський машинобудівний завод, смт. Мангуш, Донецька область

про стягнення заборгованості у сумі 307 274,78 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Зодіак-КБ", м. Київ (далі-Позивач) звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_2 акціонерного товариства «Азовський машинобудівний завод», смт. Мангуш Донецької області (далі-Відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 307274,78 грн., з яких основна сума боргу - 271191,20 грн., 36083,58грн. - пеня.

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на неналежне виконання Відповідачем грошових зобов'язань за договором про надання охоронних послуг №25 від 01.02.2013р., внаслідок чого з грудня 2014р. по червень 2015р. утворилась стягувана заборгованість та виникли підстави для нарахування пені за період порушення грошових зобов'язань.

Нормативно Позивач обґрунтував свої вимоги посиланням на ст. 525, 526, 610,611,625 Цивільного кодексу України, 193,216 Господарського кодексу України, ст. ст. 1, 54-57 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні представник Позивача підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача у судові засідання не з'являвся, відзив на позовну заяву не надав, 05.08.2015р. телефонограмою надав клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд вважає за можливе розглянути спір в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в справі матеріалами, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин, а неявка належним чином повідомленого Відповідача і ненадання ним витребуваних документів у світлі достатності наданого судом часу для реалізації процесуальних прав останнім у світлі приписів ст.ст. 4-3, 22 33 Господарського процесуального кодексу України істотним чином не впливають на таку кваліфікацію.

Заслухавши у судовому засіданні представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду сторонами докази в порядку ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВСТАНОВИВ:

01.02.2013р. між Позивачем (Охорона) та Відповідачем (Замовник) укладений договір про надання охоронних послуг №25 (далі-Договір), відповідно до умов п.п. 1.1, якого Замовник передає, а Охорона приймає під охорону обєкт, вказаний в дислокації (Додаток № 1).

Охорона обєкта здійснюється у дні і години, вказані у дислокації та згідно регламенту несення служби на постах, вказаних в Додатку № 2. Система охорони обєкту та дислокація постів визначається Охороною та узгоджується Замовником в додатках, які є невідємною частиною договору (п.п.1.3, 1.4).

Охорона зобов'язується приймати обєкт під охорону, забезпечувати охорону товарно-матеріальних цінностей Замовника, прийнятих під охорону, від розкрадання і не допускати проникнення сторонніх осіб на обєкт, здійснювати пропускний режим, і т.п. (Розділ 3 Договору).

Розділом 7 Договору сторони визначили порядок розрахунків. Так, відповідно до п.п.7.1. сума Договору складає 43000грн. щомісяця.

Факт надання замовнику охоронних послуг підтверджується Актом виконаних робіт (наданих послуг), який складається щомісячно та затверджується представниками Замовника та охорони, які підписали даний договір. Замовник зобовязаний підписати Акт виконаних робіт відповідно до даного Договору не пізніше першого числа наступного за звідним місяцем. В разі обґрунтованих зауважень до Охорони Замовник зобовязаний негайно заявити про них Охороні. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатись на ці відступи від умов Договору. У разі необґрунтованої відмови Замовника підписати (затвердити) Акт виконаних робіт (наданих послуг) Замовник зобовязаний сплатити штраф на користь Охорони у розмірі 0,5% від суми оплати за звітний місяць за кожний день прострочення виконання такого зобовязання (п.п.7.2. Договору).

Відповідно до п.п.7.3.1 строк оплати щомісячно. Сплата Замовником вартості охоронних послуг здійснюється до 05 числа місяця слідує за звітним. Оплата здійснюється в безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок охорони без попереднього надання охороною рахунка для здійснення оплати.

Згідно з п. 7.6. Договору, у разі прострочення виконання грошового зобов'язання щодо здійснення обовязкової і повної оплати Послуг в строки, передбачені п. 7.3.1 даного договору, крім штрафу передбаченого п. 7.4.1. Договору, Замовнику нараховується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, від суми невиконаного зобов'язання за кожний день прострочення.

Пунктом 9.1. Договору визначено, що цей договір набуває чинності з 01.02.2013р. і діє до 31.12.2013р.

Після закінчення терміну дії договору, якщо Сторони продовжують виконувати його умови, договір вважається поновленим на невизначений термін, але кожна із сторін має право припинити його дію, попередивши про це другу сторону за 60 діб (п.9.2).

Перелік обєктів, придбаних під охорону, визначений у дислокації ( Додаток №1 до Договору).

Додатковою угодою № 25/1 від 18.04.2013р. сторонами досягнута згода щодо зміни вартості послуг за договором, що становлять 49500.00грн.

Додатковою угодою № 2 від 09.10.2013р. змінено ціну договору на 49450,00грн. Визначено, що ціна складається з щомісячної вартості одного цілодобового поста 7475,00грн., щомісячної вартості послуг начальнику відділу охорони 4600,00грн.

За умовами додаткової угоди від 01.11.2014р. ціна договору складає 49450,00грн.; ціна складається з щомісячної вартості одного цілодобового поста 7475,00грн., щомісячної вартості послуг начальнику відділу охорони 4600,00грн.

Додатковою угодою від 18.12.2014р. змінено ціну договору на 41975,00грн. Визначено, що вартість послуг по договору складається з загальної вартості постів охорони, визначених у дислокації.

Додатковою угодою від 22.06.2015р. сторони прийшли до згоди розірвати з 30.06.2015р. Договір № 25 від 01.02.2013р.

Актом зняття постів засвідчено сторонами факт зняття 30.06.2015р. всіх постів, які були передані під охорону.

Посилаючись на невиконання Відповідачем умов договору щодо своєчасної оплати послуг охорони, Позивач звернувся з розглядуваним позовом і просить суд стягнути на його користь заборгованість по послугам з охорони в розмірі 271191,20 грн.

В підтвердження часткової сплати Відповідачем охоронних послуг надано банківську виписку Позивача по контрагенту ПРаТ «АМЗ» від 11.09.2013р.

У зв'язку із несплатою Відповідачем охоронних послуг у сумі 271191,20грн. за період з грудня 2014р. по червень 2015р. Позивач, нарахував пеню за період з 06.01.2015р. по 06.07.2015р. в розмірі 36083,58грн., яку також просить стягнути на його користь.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає розглядувані вимоги Позивача до Відповідача такими, що підлягають задоволенню повністю, враховуючи наступне:

Зважаючи на статус сторін та характер правовідносин, останні, згідно ст.ст.1-3 Господарського кодексу України регламентуються насамперед його положеннями, Цивільним кодексом України та умовами договору про надання охоронних послуг №25 від 01.02.2013р.

Згідно ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають, зокрема, з договорів. Аналогічні положення встановлені і в ст.ст. 173-175 Господарського кодексу України.

Виходячи із змісту прав та обов'язків сторін, визначених договором по надання охоронних послуг №25 від 01.02.2013р., його предмету, такий договір кваліфікується судом як договір про надання послуг.

Як встановлено ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг виконавець зобов'язується за завданням замовника надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Отже, в контексті зазначених норм укладений між Позивачем та Відповідачем договір №25 від 01.02.2013р. є належною підставою для виникнення у останнього грошових зобов'язань, визначених його умовами.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ч.1 ст.903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому, приписи ч.7 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України про обов'язковість договору для виконання сторонами.

Надання Позивачем послуг з охорони підтверджується наявними в матеріалах справи актами надання послуг за період з грудня 2014р. по червень 2015р.

За таких підстав, Відповідач не мав правових підстав ухилятися від здійснення розрахунку за надані послуги у розглядуваному періоду щомісячно до 5 числа місяця наступного за звітним, згідно умов п. 3.1. договору щодо надання охоронних послуг №25 від 01.02.2013р.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України та ст.599 Цивільного кодексу України за загальним правилом зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Як вбачається із наявних в матеріалах справи, несплаченими Відповідачем лишились послуги за період з грудня 2014р. по червень 2015р. в сумі 271191,20грн., жодних доказів на спростування чого Відповідачем всупереч вимог ст.ст.4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України до матеріалів справи не надано.

Відтак, нездійснення оплати наданих послуг і несвоєчасна оплата згідно умов договору №25 від 01.02.2013р. кваліфікується судом як порушення Відповідачем грошових зобов'язань у розумінні ст. 610 Цивільного кодексу України, а сам Відповідач - таким, що прострочив згідно ч. 1 ст. 612 цього Кодексу.

Зважаючи на вищевикладене, заявлені вимоги в цій частині судом задовольняються у повному обсягу - в розмірі 271191,20 грн.

Відповідно ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі - сплата неустойки, що узгоджується із ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України.

Аналогічні положення закріплені і в ст.ст. 216, 217 Господарського кодексу України. При цьому, несвоєчасне виконання грошових зобов'язань є належною підставою у розумінні ст. 218 Господарського кодексу України для застосування заходів господарсько-правової відповідальності.

Як встановлено ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є вид неустойки, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Враховуючи, що домовленість Позивача та Відповідача про застосування пені у разі прострочення грошового зобов'язання сформульована безпосередньо у п. 7.6. договору, вимоги ст. 547 Цивільного кодексу України стосовно форми правочину про забезпечення виконання зобов'язання, видом якого у розумінні ч.1 ст. 546 Цивільного кодексу України є неустойка, у розглядуваному випадку дотримані.

Суд вважає правомірним застосування Позивачем при розрахунку пені розміру подвійної облікової ставки НБУ, оскільки це узгоджується з вимогами Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» щодо обмежень розміру пені, а період стягнення визначений ним із урахуванням меж, передбачених ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України.

Беручи до уваги встановлений судом факт невиконання грошових зобов'язань Відповідачем у розглядуваний період, перевіривши розрахунок позовних вимог в цій частині, суд дійшов висновку про можливість повного задоволення вимог щодо стягнення пені в сумі 36083,58 грн.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати підлягають стягненню з Відповідача на користь Позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 4, 4-2 - 4-6, 22, 33, 34, 43, 47, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Зодіак - КБ», Київ до ОСОБА_2 акціонерного товариства «Азовський машинобудівний завод», смт. Мангуш, Донецької області про стягнення заборгованості у сумі 307 274, 78грн. задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 акціонерного товариства «Азовський машинобудівний завод», (87400, АДРЕСА_1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Зодіак - КБ» (02091, м. Київ, вул. Харківське шосе, 144 Б, оф. 305, ) заборгованість в розмірі 307 274, 78 грн., з яких основна сума боргу - 271191,20 грн., 36083,58 грн. - пеня.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано.

Суддя О.В. Чернова

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину.

Повний текст рішення складено та підписано 24.09.2015 р.