КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2015 р. Справа№ 910/12837/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зеленіна В.О.

суддів: Синиці О.Ф.

Шевченка Е.О.

при секретарі Волуйко Т.В.

представники сторін:

позивача: Лисак О.М. - довіреність б/н від 07.07.2015;

відповідача: Пічугіна С.С. - довіреність ЦХП-15/7 від 12.01.2015;

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України "Укрзалізничпостач"

на рішення господарського суду міста Києва від 10.07.2015

у справі № 910/12837/15 (головуючий суддя: Отрош І.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Новабуд-Інвест"

до Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України "Укрзалізничпостач"

про стягнення 6441574 грн. 02 коп

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 10.07.2015 у справі № 910/12837/15 позов задоволено частково, стягнуто з Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України "Укрзалізничпостач" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Новабуд-Інвест" суму основного боргу у розмірі 5 477 067 грн. 70 коп., пеню у розмірі 413 551 грн. 29 коп., 3% річних у розмірі 41 401 грн. 37 коп., інфляційні втрати у розмірі 714 573 грн. 43 коп. та судовий збір у розмірі 71 057 грн. 90 коп. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням місцевого господарського суду Державне підприємство матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України "Укрзалізничпостач" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким зменшити розмір пені, яка підлягає стягненню.

Скарга мотивована тим, що суд першої інстанції безпідставно не прийняв до уваги клопотання про зменшення пені, оскільки фінансування підприємства здійснюється Державною адміністрацією залізничного транспорту України, стягнення штрафних санкцій може призвести до порушення економічних інтересів держави та унеможливити належне функціонування залізниць та заводів України, а також відновлення залізничних колій, які були знищенні в ході проведення терористичних дій на Донеччині та Луганщині.

Відповідно до автоматизованого розподілу справ між суддями апеляційну скаргу Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України "Укрзалізничпостач" по справі № 910/12837/15 передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Зеленіна В.О., суддів: Ткаченка Б.О., Синиці О.Ф.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 14.08.2015, у зв'язку з перебуванням суддів Синиці О.Ф. та Ткаченка Б.О. у відпустці, сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 910/12837/15 колегію суддів у складі: головуючий суддя: Зеленін В.О., судді: Зубець Л.П., Шевченко Е.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.08.2015 колегію суддів у зазначеному складі прийнято до розгляду справу 910/12837/15. Розгляд апеляційної скарги призначений на 28.09.2015.

03.09.2015 представник позивача через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суд подав письмові пояснення, у яких просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, посилаючись на те, що пеня не є надмірно великою порівняно із сумою основного боргу, а доводи відповідача не можуть бути підставою для задоволення вимог апеляційної скарги.

Розпорядженням Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 28.09.2015 року, у зв'язку з виходом судді Синиці О.Ф. з відпустки, а також формування постійного складу судових колегій Київського апеляційного господарського суду, сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 910/12837/15 колегію суддів у складі: головуючого судді: Зеленіна В.О., суддів: Синиці О.Ф., Шевченка Е.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.09.2015 колегію суддів у зазначеному складі прийнято до розгляду справу 910/12837/15.

28.09.2015 у судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, просив зменшити розмір стягнутої пені. Представник позивача заперечив проти апеляційної скарги, просив відмовити у її задоволенні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів встановила наступне.

23.09.2014 між відповідачем - Державним підприємством матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України "Укрзалізничпостач", як замовником, та позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Новабуд-Інвест", постачальник, було укладено Договір поставки № ЦХП-07-01914-01 (далі - Договір), відповідно до умов якого постачальник зобов'язується поставити та передати у власність, а замовник прийняти та оплатити продукцію, найменування, марка й кількість якої вказується в специфікації, яка є невід'ємною частиною Договору, на умовах, що викладені у цьому Договорі.

Відповідно до п. 1.2 Договору, найменування продукції: акумулятори електричні та частини до них (акумуляторні батареї стартерні, акумуляторні батареї свинцево-кислотні залізничні вагонні, акумулятори автоблокіровочні, акумулятори свинцеві стаціонарні).

Згідно з п. 4.1 Договору, ціна визначається даним Договором і приймається сторонами: в національній валюті України - гривні, на умовах СРТ (перевезення оплачено до) - пункт призначення - матеріальний склад ДП "Укрзалізничпостач", Київська обл., м. Фастів, вул. Шевченка, 48. Постачання здійснюється за цінами, передбаченими специфікаціями до даного Договору. Ціна продукції, узгоджена у специфікаціях до даного Договору, включає: вартість продукції, тари, всі податки і збори, передбачені чинним законодавством, транспортні витрати постачальника згідно з п. 5.1.

Відповідно до п. 4.3 Договору (в редакції Додаткової угоди № 1 від 24.09.2014), загальна сума даного Договору складає 32026128 грн. 35 коп.. ПДВ 20% - 6405225 грн. 67 коп., разом - 38431354 грн. 02 коп.

Пунктом 5.2 Договору встановлено, що поставка продукції здійснюється партіями протягом терміну дії договору, згідно з графіком постачання, наведеного у додатку 1 до даного Договору, або після письмової рознарядки замовника, яка вважається дозволом на поставку та є підтвердженням готовності замовника до прийому продукції, але з дотриманням порядку, зазначеного в даному Договорі. Відповідальність за достовірність інформації, яка вказується у рознарядці, несе замовник. Рознарядка видається щомісячно до 25 числа поточного місяця на відвантаження в наступному місяці, кварталі або на інший термін, що зазначено у рознарядці та у відповідності до графіку постачання. У разі ненадання рознарядки замовником до 25 числа поточного місяця, відвантаження продукції у наступному місяці відбувається згідно з графіком постачання, крім випадків, коли замовник надав лист про зменшення обсягів постачання або відмову від приймання продукції згідно з умовами даного Договору. Кожна партія продукції постачається протягом 30 календарних днів з дати письмової рознарядки замовника, але не пізніше закінчення відповідного місяця згідно з графіком постачання.

Згідно з п. 6.2 Договору, датою оплати вважається дата відправлення коштів замовником за банківськими реквізитами постачальника.

Згідно з п. 7.1 Договору, приймання продукції замовником здійснюється на підставі підтвердження наступних документів: рахунок-фактура; видаткова накладна або акт прийому-передачі, підписаний представником постачальника, який замовник повинен підписати після прийняття продукції; податкова накладна; товарно-транспортна накладна; документи, що підтверджують якість продукції, зазначені у п. 2.2 Договору, крім копії сертифікату відповідності, яка надається з першою партією продукції; пакувальний аркуш. Відвантажувальні і платіжні документи повинні надаватися замовнику протягом 5 днів з моменту відвантаження продукції, але не пізніше другого числа місяця, наступного за місяцем, в якому проводилось відвантаження продукції.

Відповідно до п. 13.7 Договору, термін дії даного Договору встановлюється з моменту його підписання до 31.12.2014, а в разі наявності потреби замовника, що підтверджено відповідним повідомленням та рознарядкою, направленими на адресу постачальника - до повного виконання.

Специфікацією № 2 до Договору сторони погодили найменування продукції, її технічні характеристики. Кількість, ціну та загальну вартість.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач, відповідно до п. 5.2 Договору поставки № ЦХП-07-01914-01 від 23.09.2014, надав позивачу письмові рознарядки № ЦХП-20/5266 від 25.09.2014 на відвантаження товару у вересні 2014 року на загальну суму 1246684 грн. 60 коп., № ЦХП-20/5344 від 30.09.2014 на відвантаження товару у вересні 2014 року на загальну суму 871162 грн. 20 коп., № ЦХП-20/5440 від 03.10.2014 на відвантаження товару у жовтні 2014 року на загальну суму 13008672 грн. 63 коп., № ЦХП-20/5919 від 29.10.2014 на відвантаження товару у листопаді 2014 року на загальну суму 11410187 грн. 00 коп. При цьому, листом вих. № ЦХП-20/6054 від 05.11.2014 відповідач не заперечив щодо продовження терміну дії рознарядки № ЦХП-20/5440 від 03.10.2014 на листопад 2014 року, а листом вих. № ЦХП-20/6651 від 09.12.2014 - щодо продовження терміну дії рознарядок № ЦХП-20/5440 від 03.10.2014 та № ЦХП-20/5919 від 29.10.2014 та надав уточнений перелік товару на відвантаження у грудні 2014 року.

На виконання умов Договору та вказаних рознарядок позивач здійснював поставку відповідачу товар, зокрема: 26.09.2014 позивач поставив відповідачу товар на суму 1246684 грн. 60 коп., що підтверджується видатковою накладною № РН-0000410 від 26.09.2014, 30.09.2014 - товар на суму 871162 грн. 20 коп., що підтверджується видатковою накладною № РН-0000411 від 30.09.2014, 07.10.2014 - товар на суму 1744609 грн. 88 коп., що підтверджується видатковою накладною № РН-0000439 від 07.10.2014, 16.10.2014 - товар на суму 1559151 грн. 71 коп., що підтверджується видатковою накладною № РН-0000470 від 16.10.2014, 27.10.2014 - товар на суму 428003 грн. 90 коп., що підтверджується видатковою накладною № РН-0000625 від 27.10.2014, 29.1.2014 - товар на суму 1606884 грн. 89 коп., що підтверджується видатковою накладною № РН-0000632 від 29.10.2014, 13.11.2014 - товар на суму 599327 грн. 35 коп., що підтверджується видатковою накладною № РН-0000733 від 13.11.2014, 25.11.2014 - товар на суму 611382 грн. 38 коп., що підтверджується видатковою накладною № РН-0000780 від 25.11.2014, 27.11.2014 - товар на суму 870386 грн. 40 коп., що підтверджується видатковою накладною № РН-0000831 від 27.11.2014, 04.12.2014 - товар на суму 903009 грн. 37 коп., що підтверджується видатковою накладною № РН-0000860 від 04.12.2014, 11.12.2014 - товар на суму 1470489 грн. 55 коп., що підтверджується видатковою накладною РН-0000886 від 11.12.2014, 18.12.2014 - товар на суму 1893298 грн. 98 коп., що підтверджується видатковою накладною № РН-0000901 від 18.12.2014 та 25.12.2014 - товар на суму 1322676 грн. 49 коп., що підтверджується видатковою накладною № РН-0000906 від 25.12.2014, а також відповідними довіреностями на отримання матеріальних цінностей. Факт поставки товару позивачем за вказаними видатковими накладними та його отримання відповідачем не заперечується.

Отже, загальна вартість поставленого позивачем товару за Договором поставки № ЦХП-07-01914-01 від 23.09.2014 становить 15127067 грн. 70 коп.

Листом вих. № ЦХП-20/6990 від 25.12.2014 відповідач повідомив позивача, зокрема, про недійсність листа № ЦХП-20/6651 від 09.12.2014 (щодо продовження терміну дії рознарядок № ЦХП-20/5440 від 03.10.2014 та № ЦХП-20/5919 від 29.10.2014 та надання уточненого переліку товару на відвантаження у грудні 2014 року).

З огляду на те, що лист відповідача вих. № ЦХП-20/6990 датований 25.12.2014 (останньою датою здійснення позивачем поставки товару), суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що позивач правомірно здійснював поставку товару у грудні 2014 року, керуючись листом позивача № ЦХП-20/6651 від 09.12.2014 (щодо продовження терміну дії рознарядок № ЦХП-20/5440 від 03.10.2014 та № ЦХП-20/5919 від 29.10.2014 та надання уточненого переліку товару на відвантаження у грудні 2014 року).

Відповідно до п. 6.1 Договору, оплата за кожну партію поставленої продукції по даному Договору проводиться замовником протягом 75 банківських днів після дати поставки партії продукції, у відповідності з рахунком-фактурою на дану партію, обумовлену згідно з п. 5.2.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, умова Договору, відповідно до якої оплата здійснюється у відповідності з рахунком-фактурою, по суті не містить конкретно визначеного строку здійснення оплати, оскільки умова укладеного між сторонами договору щодо оплати товару у відповідності до рахунку-фактури не містить вказівку на подію, яка має неминуче настати, конкретну календарну дату, або чітко визначений період у часі. Також вказівка у договорі щодо оплати за товар у відповідності до рахунку-фактури не є відкладальною обставиною в розумінні статті 212 Цивільного кодексу України, оскільки відсутнє обумовлення настання строку оплати фактом виставлення рахунку-фактури.

Відповідно до п. 6.5 Договору, у разі прострочення постачальником термінів постачання продукції, термін оплати за дану продукцію збільшується за кожний календарний день прострочення постачання продукції на 1 банківський день відповідно. Термін прострочення є різниця календарних днів між датою планового прибуття на умовах згідно з п. 5.2 та датою фактичної поставки продукції.

Відповідачем не надано суду першої інстанції доказів прострочення позивачем строків поставки узгодженого між сторонами товару за Договором поставки № ЦХП-07-01914-01 від 23.09.2014 (з урахуванням листів відповідача вих. № ЦХП-20/6054 від 05.11.2014, в якому відповідач не заперечив щодо продовження терміну дії рознарядки № ЦХП-20/5440 від 03.10.2014 на листопад 2014 року, та вих. № ЦХП-20/6651 від 09.12.2014 щодо продовження терміну дії рознарядок № ЦХП-20/5440 від 03.10.2014 та № ЦХП-20/5919 від 29.10.2014 та надання уточненого переліку товару на відвантаження у грудні 2014 року).

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що свій обов'язок з оплати за поставлений позивачем товар відповідач повинен був виконати в строк до 16.01.2015 (включно) за товар, поставлений за видатковою накладною № РН-0000410 від 26.09.2014, в строк до 19.01.2015 (включно) за товар, поставлений за видатковою накладною № РН-0000411 від 30.09.2014, до 26.01.2015 (включно) за товар, поставлений за видатковою накладною № РН-0000439 від 07.10.2014, до 03.02.2015 (включно) за товар, поставлений за видатковою накладною № РН-0000470 від 16.10.2014, до 12.02.2015 (включно) за товар, поставлений за видатковою накладною № РН-0000625 від 27.10.2014, до 14.02.2015 (включно) за товар, поставлений за видатковою накладною № РН-0000632 від 29.10.2014, до 02.03.2015 (включно) за товар, поставлений за видатковою накладною № РН-0000733 від 13.11.2014, до 13.03.2015 (включно) за товар, поставлений за видатковою накладною № РН-0000780 від 25.11.2014, до 17.03.2015 (включно) за товар, поставлений за видатковою накладною № РН-0000831 від 27.11.2014, до 24.03.2015 (включно) за товар, поставлений за видатковою накладною № РН-0000860 від 04.12.2014, до 31.03.2015 (включно) за товар, поставлений за видатковою накладною РН-0000886 від 11.12.2014, до 07.04.2015 (включно) за товар, поставлений за видатковою накладною № РН-0000901 від 18.12.2014 та до 15.04.2015 (включно) за товар, поставлений за видатковою накладною № РН-0000906 від 25.12.2014.

Відповідач свої зобов'язання з оплати за поставлений позивачем товар виконав частково, сплативши грошові кошти у загальному розмірі 9650000 грн. 00 коп., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями банківських виписок.

Отже, заборгованість відповідача за Договором поставки № ЦХП-07-01914-01 від 23.09.2014 становить 5477067 грн. 70 коп., що підтверджується складеним представниками сторін актом звірки поставок та розрахунків станом на 31.05.2015 та не заперечується відповідачем.

Вказана сума заборгованості відповідача за Договором поставки № ЦХП-07-01914-01 від 23.09.2014 у загальному розмірі 5477067 грн. 70 коп. складається із суми боргу у розмірі 790602 грн. 68 коп. за видатковою накладною № РН-0000860 від 04.12.2014 (з урахуванням зарахованої позивачем часткової оплати у розмірі 112406 грн. 69 коп.), 1470489 грн. 55 коп. за видатковою накладною № РН-0000886 від 11.12.2014, 1893298 грн. 98 коп. за видатковою накладною № № РН-0000901 від 18.12.2014 та 1322676 грн. 49 коп. за видатковою накладною № РН-0000906 від 25.12.2014.

Господарський суд міста Києва дійшов вірного висновку про те, що укладений сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки.

За змістом ст.ст. 173, 174, 193, 202 Господарського кодексу України (далі - ГК України), ст.ст. 509, 525, 526, 599 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), угода (договір) є підставою для виникнення цивільних прав та обов'язків (зобов'язань), зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, припиняється на підставах, встановлених договором або законом, зокрема належним виконанням.

Так, відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 265 ГК України встановлено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Наявність та обсяг заборгованості відповідача за Договором поставки № ЦХП-07-01914-01 від 23.09.2014 у загальному розмірі 5477067 грн. 70 коп. підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не спростована, у зв'язку з чим суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 5477067 грн. 70 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За прострочення виконання відповідачем грошового зобов'язання, позивачем було нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 41401 грн. 37 коп. 3% річних в редакції заяви про збільшення позовних вимог (6758 грн. 03. коп. 3% річних за прострочення оплати за видатковою накладною № РН-0000860 від 04.12.2014 за період з 25.03.2015 по 06.07.2015; 11723 грн. 63 коп. 3% річних за прострочення оплати за видатковою накладною РН-0000886 від 11.12.2014 за період з 01.04.2015 по 06.07.2015; 14005 грн. 23 коп. 3% річних за прострочення оплати за видатковою накладною № РН-0000901 від 18.12.2014 за період з 08.04.2015 по 06.07.2015 та 8914 грн. 48 коп. 3% річних за прострочення оплати за видатковою накладною № РН-0000906 від 25.12.2014).

Також позивачем було заявлено до стягнення з відповідача 903716 грн. 17 коп. інфляційних втрат за квітень - травень 2015 року в редакції заяви про збільшення позовних вимог (130449 грн. 44 коп. інфляційних втрат за прострочення оплати за видатковою накладною № РН-0000860 від 04.12.2014; 242630 грн. 78 коп. інфляційних втрат за прострочення оплати за видатковою накладною РН-0000886 від 11.12.2014; 312394 грн. 33 коп. інфляційних втрат за прострочення оплати за видатковою накладною № РН-0000901 від 18.12.2014 та 218241 грн. 62 коп. інфляційних втрат за прострочення оплати за видатковою накладною № РН-0000906 від 25.12.2014).

Суд першої інстанції, перевіривши наданий позивачем розрахунок, прийшов до висновку, з яким погоджується колегія суддів Київського апеляційного господарського суду, про те, що розрахунок 3% річних є обґрунтованим, тому вказані вимоги підлягають задоволенню. Також місцевим господарським судом були встановлені помилки у розрахунку інфляційних втрат, тому він дійшов до обґрунтованого висновку про те, що в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 903716 грн. 17 коп. вони підлягають частковому задоволенню у розмірі 714573 грн. 43 коп.

Виконання зобов'язання, згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України, може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею), згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України, є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань з оплати за поставлений товар, позивачем було нараховано та заявлено до стягнення пеню у загальному розмірі 413551 грн. 29 коп. у редакції заяви про збільшення позовних вимог (67504 грн. 82 коп. пені, нарахованій на прострочену заборгованість за видатковою накладною № РН-0000860 від 04.12.2014 за період з 25.03.2015 по 06.07.2015; 117105 грн. 38 коп. пені, нарахованій на прострочену заборгованість за видатковою накладною № РН-0000886 від 11.12.2014 за період з 01.04.2015 по 06.07.2015; 139895 грн. 86 коп. пені, нарахованій на прострочену заборгованість за видатковою накладною № РН-0000901 від 18.12.2014 за період з 08.04.2015 по 06.07.2015 та 89045 грн. 23 коп. пені, нарахованій на прострочену заборгованість за видатковою накладною № РН-0000906 від 25.12.2014 за період з 16.04.2015 по 06.07.2015).

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

У пункті 10.6 Договору сторони встановили, що в разі несвоєчасної оплати за поставлену продукцію, замовник сплачує постачальнику пеню у розмірі облікової ставки НБУ від вартості несплаченої продукції за кожен день прострочення. При розрахунку пені постачальник враховує умови п. 6.5 даного Договору, якщо випадки несвоєчасного постачання продукції мали місце.

Суд першої інстанції дійшов висновку про правильність розрахунку пені у загальному розмірі 413551 грн. 29 коп., а тому задовольнив дані вимоги у повному обсязі.

Відповідно до п.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Статтею 233 ГК України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно п.3 ч.1 ст.83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Частиною 2 статті 99 ГПК України встановлено, що апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Враховуючи обставини справи, та те, що відповідач є стратегічним державним підприємством, яке здійснює матеріально-технічне забезпечення залізничного транспорту України, має кредиторську заборгованість в розмірі 535,7 млн. грн. (у тому числі простроченої 256,2 млн.грн.), та необхідність відновлення залізничних колій, які були знищенні в ході проведення терористичних дій на Донеччині та Луганщині, колегія суддів прийшла до висновку, що ці обставини мають істотне значення. Тому клопотання відповідача про зменшення, нарахованої позивачем пені підлягає задоволенню, і Київський апеляційний господарський суду зменшує суму пені, яка підлягає стягненню з відповідача, на 100000 грн. від суми пені, нарахованої позивачем та задоволеної судом першої інстанції.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення пені за прострочення виконання грошового зобов'язання підлягають частковому задоволенню в розмірі 313551 грн. 29 коп., тому в цій частині рішення суду першої інстанції підлягає зміні.

Відповідно до ст.49 ГПК України судові витрати, понесені відповідачем у зв'язку із апеляційним оскарженням, покладають на відповідача і не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України "Укрзалізничпостач" задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 10.07.2015 у справі № 910/12837/15 змінити.

3. Резолютивну частину рішення господарського суду міста Києва від 10.07.2015 у справі № 910/12837/15 викласти у наступній редакції:

"1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України "Укрзалізничпостач" (03049, м. Київ, просп. Повітрофлотський, буд. 11/15; ідентифікаційний код: 19014832) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Новабуд-Інвест" (08105, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Горенка, вул. Радгоспна, буд. 14; ідентифікаційний код: 37832928) суму основного боргу у розмірі 5477067 (п'ять мільйонів чотириста сімдесят сім тисяч шістдесят сім) грн. 70 коп., пеню у розмірі 313551 (триста тринадцять тисяч п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 29 коп., 3% річних у розмірі 41401 (сорок одна тисяча чотириста одна) грн. 37 коп., інфляційні втрати у розмірі 714573 (сімсот чотирнадцять тисяч п'ятсот сімдесят три) грн. 43 коп. та судовий збір у розмірі 71057 (сімдесят одна тисяча п'ятдесят сім) грн. 90 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ."

4. Матеріали справи № 910/12837/15 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя В.О. Зеленін

Судді О.Ф. Синиця

Е.О. Шевченко