П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2015 року м. Київ
Судова палата у господарських справах

Верховного Суду України у складі

головуючого Колесника П.І.,
суддів:Барбари В.П.,Берднік І.С.,Ємця А.А.,
Жайворонок Т.Є.,Потильчака О.І.,Шицького І.Б.,
за участю представників: Генеральної прокуратури України - Київський національний університет ім. Тараса Шевченка - товариства з обмеженою відповідальністю "Будальянсіндустрія-2006" - Гнатюка М.М., Мельник Т.М., Фрідмана О.О., Головченка В.В., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Будальянсіндустрія-2006" (далі - ТОВ "Будальянсіндустрія-2006") про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 4 грудня 2014 року у справі № 910/4293/13 за позовом заступника прокурора міста Києва до Київської міської ради, ТОВ "Будальянсіндустрія-2006", треті особи: Київський національний університет ім. Тараса Шевченка (далі -

КНУ ім. Тараса Шевченка), Міністерство освіти і науки України (далі - МОН України) про визнання незаконним і скасування рішення, визнання недійсним договору, повернення земельної ділянки,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року заступник прокурора міста Києва звернувся до господарського суду міста Києва із позовом, в якому просив поновити йому строк звернення із цим позовом, крім того, просив:

- визнати незаконним і скасувати рішення Київської міської ради від

26 червня 2007 року № 986/1647 "Про передачу товариству з обмеженою відповідальністю "Будальянсіндустрія-2006" земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування житлово-офісного комплексу з об'єктами соціальної інфраструктури, приміщеннями торговельно-розважального і спортивно-оздоровчого призначення, закладами громадського харчування та паркінгом на вул. Анрі Барбюса, 9 у Печерському районі міста Києва" (далі - рішення Київської міської ради № 986/1647);

- визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 3,02 га, розташованої за адресою вул. Анрі Барбюса, 9, у Печерському районі міста Києва, який було укладено між Київською міською радою і ТОВ "Будальянсіндустрія-2006" та зареєстровано 26 вересня 2008 року за № 82-6-00521 у книзі записів державної реєстрації договорів (далі - договір оренди № 82-6-00521);

- зобов'язати ТОВ "Будальянсіндустрія-2006" повернути Київській міській раді земельну ділянку площею 3,02 га, кадастровий № :79:009:0004, вартістю 49 888 921,06 грн, розташовану за адресою вул. Анрі Барбюса, 9, у Печерському районі міста Києва (далі - спірна земельна ділянка площею 3,02 га);

- визнати відсутність у ТОВ "Будальянсіндустрія-2006" права на користування спірною земельною ділянкою площею 3,02 га.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у січні 2013 року під час проведення перевірки прокуратурою міста Києва виявлено порушення чинного законодавства та інтересів держави у зв'язку із набуттям ТОВ "Будальянсіндустрія-2006" права користування спірною земельною ділянкою всупереч вимогам статей 9, 116, 123, 124, 141, 142, 152 Земельного кодексу України (далі - ЗК України).

ТОВ "Будальянсіндустрія-2006" проти позову заперечувало з огляду на пропуск прокурором строку позовної давності, про що зазначило у поданих до суду письмових поясненнях.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Під час нового розгляду справи рішенням господарського суду міста Києва

від 2 червня 2014 року в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 18 вересня

2014 року рішення господарського суду міста Києва від 2 червня 2014 року скасовано та прийнято нове, яким позовні вимоги задоволено частково:

- визнано незаконним і скасовано рішення Київської міської ради

№ 986/1647 в частині передачі земельної ділянки площею 3,0 га, розташованої за адресою вул. Анрі Барбюса, 9, у Печерському районі міста Києва;

- визнано недійсним договір оренди № 82-6-00521 в частині передачі в оренду земельної ділянки площею 3,0 га, розташованої за адресою вул. Анрі Барбюса, 9,

у Печерському районі міста Києва;

- в іншій частині позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 4 грудня 2014 року постанову Київського апеляційного господарського суду від 18 вересня 2014 року скасовано частково, в частині визнання недійсним договору оренди № 82-6-00521, в частині передачі в оренду земельної ділянки площею 3,0 га; у скасованій частині визнання недійсним договору оренди № 82-6-00521 та в частині повернення земельної ділянки залишено в силі рішення господарського суду міста Києва від 2 червня

2014 року; в решті постанову Київського апеляційного господарського суду

від 18 вересня 2014 року у справі № 910/4293/13 залишено без змін.

Ухвалою від 14 липня 2015 року Верховний Суд України допустив до провадження справу № 910/4293/13 та відкрив провадження за заявою

ТОВ "Будальянсіндустрія-2006" про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 4 грудня 2014 року у зазначеній справі.

У заяві про перегляд з підстав, передбачених пунктами 1, 3 частини 1 статті 11116 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК України),

ТОВ "Будальянсіндустрія-2006" просить скасувати постанову Вищого господарського суду України від 4 грудня 2014 року, постанову Київського апеляційного господарського суду від 18 вересня 2014 року та залишити в силі рішення господарського суду міста Києва від 2 червня 2014 року, посилаючись на неоднакового застосування положень статей 116, 124, 141, 142 ЗК України та статей 257, 261, 267 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

В обґрунтування заяви надано копії постанов Вищого господарського суду України від 12 серпня 2013 року у справі № 910/6313/13, від 1 квітня 2015 року

у справі № 911/3396/14, від 9 червня 2015 року у справі № 916/4329/14, копію ухвали Верховного Суду України від 9 листопада 2011 року у справі

№ 6-61281св10 та копії постанов Верховного Суду України від 21 травня 2014 року у справі № 6-7цс14, від 27 травня 2014 року у справі № 3-23гс14, від 23 грудня 2014 року у справі № 3-194гс14, від 25 березня 2015 року у справі № 3-21гс15,

від 22 квітня 2015 року у справі № 3-54гс15.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши наведені заявником обставини, Судова палата у господарських справах Верховного Суду України дійшла висновку, що заява не підлягає задоволенню з підстав, наведених нижче.

У справі, про перегляд рішення в якій просить заявник, заступник прокурора міста Києва звертається з позовом до Київської міської ради та інших відповідачів як самостійний суб'єкт (позивач) і просить поновити строк позовної давності у зв'язку з проведенням перевірки у січні 2013 року. Із матеріалів цієї справи вбачається, що прокурор не зазначив орган, уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, а відтак набув статусу позивача.

Разом із тим у постановах Верховного Суду України від 27 травня 2014 року у справі № 3-23гс14, від 23 грудня 2014 року у справі № 3-194гс14, від 25 березня

2015 року у справі № 3-21гс15, від 22 квітня 2015 року у справі № 3-54гс15 і постановах Вищого господарського суду України від 12 серпня 2013 року у справі № 910/6313/13, від 9 червня 2015 року у справі № 916/4329/14, на які посилається заявник, прокурор звертався в інтересах держави, зазначаючи відповідний орган, уповноважений здійснювати функції держави. Відповідно до правової позиції, викладеної у цих постановах Верховного Суду України, зазначені органи набули статусу позивачів у справах, відтак, строк позовної давності мав обчислюватися з моменту, коли саме цим органам стало відомо про порушення їх права, а не з моменту проведення перевірки прокуратурою. Отже, фактичні обставини у справі, що розглядається, є відмінними від обставин у справах, на рішення в яких посилається заявник.

Крім того, у наданій для порівняння постанові Вищого господарського суду України від 1 квітня 2015 року у справі № 911/3396/14 прокурор звертався до Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області та інших відповідачів як самостійний суб'єкт (позивач), однак предметом позову у цій справі було визнання незаконним і скасування рішення виконавчого комітету Підгірцівської сільської ради, у зв'язку з його повноваженнями щодо розпорядження земельними ділянками, що відрізняється від предмета позову у справі, що розглядається.

Оскільки, як вбачається із ухвали Верховного Суду України від 9 листопада 2011 року у справі № 6-61281св10, постанови Верховного Суду України від 21 травня 2014 року у справі № 6-7цс14 суб'єктний склад, предмет позову, фактичні обставини

у цих справах відрізняються від суб'єктного складу, предмета позову та фактичних обставин у справі № 910/4293/13, про перегляд постанови Вищого господарського суду України від 4 грудня 2014 року в якій просить заявник, відтак, зазначені рішення не можуть бути прикладом різного застосування норм матеріального права.

Обставини, на які ТОВ "Будальянсіндустрія-2006" посилається у заяві як на підстави для перегляду зазначених судових рішень, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 11126 ГПК України Верховний Суд України відмовляє у задоволенні заяви, якщо обставини, що стали підставою для перегляду справи, не підтвердилися, або норми права у рішенні, про перегляд якого подана заява, застосовано правильно.

За таких обставин Судова палата у господарських справах Верховного Суду України відмовляє у задоволенні заяви про перегляд постанови Вищого господарського суду України від 4 грудня 2014 року у справі № 910/4293/13.

Керуючись статтями 11116 , 11123 , 11124 , 11126 Господарського процесуального кодексу України, Судова палата у господарських справах Верховного Суду України

п о с т а н о в и л а:

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Будальянсіндустрія-2006" відмовити.

Постанова є остаточною і може бути оскаржена тільки з підстави, передбаченої пунктом 4 частини 1 статті 11116 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий П.І. Колесник

Судді: В.П. Барбара

І.С. Берднік
А.А. Ємець
Т.Є. Жайворонок
О.І. Потильчак
І.Б. Шицький