номер провадження справи 4/134/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2015 Справа № 908/4890/15

За позовом Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83)

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ВК Спецгазпром (69006, м. Запоріжжя, вул. В. Лобановського, буд. 30)

про стягнення штрафу у розмірі 68000 грн. та пені у розмірі 31620 грн.

Суддя Зінченко Н.Г.

Представники сторін:

Від позивача не зявився;

Від відповідача не зявився.

03.09.2015р. до господарського суду Запорізької області звернулося Одеське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України з позовною заявою до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ВК Спецгазпром про стягнення штрафу у розмірі 68000 грн. та пені у розмірі 31620 грн.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 03.09.2015р. порушено провадження у справі № 908/4890/15, справі присвоєно номер провадження 4/134/15, розгляд справи призначено на 01.10.2015 р., у сторін витребувані документи і докази, необхідні для вирішення спору.

В судовому засіданні на 01.10.2015 р. справу розглянуто, прийнято та оголошено на підставі ст. 85 ГПК України вступну та резолютивну частини рішення.

За інициативою суду розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Позивач та відповідач в судове засідання призначене на 01.10.2015р. не з'явилися про причини неявки суд не попереджали.

Позовні вимоги викладені в позовній заяві та ґрунтуються на підставі ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції та ст. 25 Закону України Про Антимонопольний комітет України, рішенні № 29-р/к від 12.05.2015р. по справі № 108-02/2014 в яких позивач просить позов задовольнити, стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ВК Спецгазпром штраф у розмірі 68000 грн. та пеню у розмірі 31620 грн.

Суд дійшов висновку про можливість розгляду позовної заяви по суті в судовому засіданні за відсутності представника позивача.

Відповідач у судове засідання не зявлявся, про причини неявки суд не повідомив, витребувані документи та письмовий відзив не надав. Про час та місце слухання справи відповідач повідомлений належним чином.

Згідно зі ст. 93 ЦК України місцезнаходження юридичної особи визначається місцем її державної реєстрації, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, станом на 30.09.2015р., юридичною адресою ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ВК Спецгазпром () є: 69006, м. Запоріжжя, вул. В. Лобановського, буд. 30, що відповідає юридичній адресі відповідача, зазначеній у позовній заяві.

Ухвала суду від 03.09.2015р. про порушення провадження у справі № 908/4890/15, яка направлялася на зазначену адресу відповідача, на адресу господарського суду Запорізької області не поверталася.

Згідно з п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно з п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Оскільки всі учасники судового процесу були належним чином повідомлені про час та місце розгляду, проте не скористалися своїми правами, передбаченими статтею 22 ГПК України, участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статті 22 ГПК України) є правом, а не обовязком сторони, суд дійшов висновку про можливість розгляду позовної заяви по суті в судовому засіданні 01.10.2015 року за відсутності представника відповідача.

У відповідності до ст. 22 ГПК України, сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

З урахуванням викладеного, суд вважає за доцільне розглянути справу по-суті за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті, за відсутністю відповідача.

Розглянувши матеріали та фактичні обставини справи у їх сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

12.05.2015 року адміністративною колегією Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України прийнято рішення № 29-р/к по справі № 108-02/2014, яким визнано дії ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ВК Спецгазпром порушенням, передбаченим п. 1 ст. 50, яке кваліфікується за п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю «послуги з монтажу нагрівальних котлів», що проводилися ВАТ «Одеський припортовий завод» Державним підприємством «Одеська залізниця» у 2010р. та накладення штрафу у розмірі 68 000 грн.

Листом від 14.05.2015р. №02-03/1303 на адресу відповідача було надіслано копію рішення адміністративної колегії територіального відділення від 12.05.2015 № 29-р/к, який було вручено уповноваженій особі ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ВК Спецгазпром за довіреністю 26.05.2015р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за №654.

Відповідно до ч. 2, 3, 8 ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу. Протягом пяти днів з дня сплати штрафу субєкт господарювання зобовязаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу. Рішення може бути оскаржене до господарського суду у двомісячний строк з дня його одержання.

В зазначений термін відповідачем штраф не було сплачено. Доказів сплати штрафу надано не було, до суду рішення адміністративної колегії відповідачем не оскаржено.

Враховуючи не сплату відповідачем суми штрафу, позивач звернувся до суду із цим позовом про стягнення з відповідача штрафу та пені за прострочення сплати штрафу.

Суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, на підставі наступного

Пунктом 1 ст. 3 Закону України Про Антимонопольний комітет України від 26.11.1993 № 3659-ХП передбачено, що одним з основних завдань Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах різності суб'єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Пунктами 1, 4, 15 ч. 1 ст. 7 вказаного закону визначено, що у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має повноваження розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами; перевіряти суб'єкти господарювання, об'єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю щодо дотримання ними вимог законодавства про захист економічної конкуренції та під час проведення розслідувань за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції; звертатися до суду з позовами, заявами і скаргами у зв'язку із застосуванням законодавства про захист економічної конкуренції, а також із запитами щодо надання інформації про судові справи, що розглядаються цими судами відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції.

Рішенням адміністративної колегії Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 29-р/к по справі № 108-02/2014 ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ВК Спецгазпром притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 68000 грн. 00 коп.

Статтею 24 Закону України Про Антимонопольний комітет України від 26.11.1993 № 3659-ХІІ визначено, що рішення та розпорядження, що приймаються органами Антимонопольного комітету України, головами його територіальних відділень відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції, надаються особам, які беруть участь у справі, у вигляді їх копій, посвідчених у порядку, встановленому законодавством. Особливості порядку надання та оприлюднення рішень, розпоряджень встановлюються законодавством про захист економічної конкуренції.

Частиною 1 ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції від 11.01.2001 №2210-ІІІ передбачено, що рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 та ч. 8 ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу. Протягом пяти днів з дня сплати штрафу субєкт господарювання зобовязаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Копія рішення адміністративної колегії Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 12.05.2015р. № 29-р/к по справі № 108-02/2014, надіслана ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ВК Спецгазпром листом №02-03/1303, який був вручений 26.05.2015 р., уповноваженій особі ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ВК Спецгазпром за довіреністю, що підтверджується поштовим повідомленням №654 з відміткою про вручення.

У частині 2 ст. 62 Закону України Про захист економічної конкуренції зазначено, що перебіг строку, який обчислюється роками, місяцями або днями, починається наступного дня після календарної дати або настання події, якими визначено його початок. Строк, який обчислюється місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку. У разі, коли останній день припадає на неробочий день, днем закінчення строку вважається перший наступний за ним робочий день.

Кінцевим терміном сплати штрафу є 27.07.2015 р.

Відповідач до 27.07.2015 р. штраф не сплатив.

Відповідно до ч. 7 ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням органи Антимонопольного комітету України стягують штраф у судовому порядку.

Частиною 5 ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції передбачено, що за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Відповідно до рішення адміністративної колегії Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України 12.05.2015р. № 29-р/к по справі № 108-02/2014 розмір штрафу становить 68 000 грн.00 коп.

Як встановлено судом, позивач при накладенні штрафу не вийшов за межі наданої йому компетенції.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України Про захист економічної конкуренції заявник, відповідач, третя особа (у розумінні конкурентного законодавства) мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Відповідач з відповідною заявою про перегляд чи визнання недійсним рішення адміністративної колегії тервідділення ні в двомісячний термін, ні на день подання позову, до вищестоящого органу Антимонопольного комітету України чи господарського суду не звертався.

Розрахунок пені складає: з 28.07.2015р. по 27.08.2015р. (31 днів) = 68 000 х 1,5% х 31 = 31620, 00 грн.

Оскільки, нарахована пеня у розмірі 31620, 00 грн. не перевищує суму штрафу (68 000,00 грн.), позивач правомірно заявив до стягнення з відповідача пеню у розмірі 31620, 00 грн. пені.

Відповідачем доказів сплати суми штрафу та пені не надано.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідачем не спростований факт порушення законодавства про захист економічної конкуренції, не надані докази оскарження рішення та сплати штрафу.

Відповідно до ч. 7 ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню у судовому порядку.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 68 000,00 грн. та 31620, 00 грн. пені нормативно обґрунтовані, документально підтверджені і підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно пункту 12 статті 5 Закону України Про судовий збір (в редакції на час подання позовної заяви) Антимонопольний комітет України та його територіальні відділення у справах, що вирішуються на підставі законодавства про захист економічної конкуренції та законодавства про здійснення державних закупівель звільняються від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход держбюджету України.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Одеса до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ВК Спецгазпром, м. Запоріжжя задовольнити повністю.

2.Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ВК Спецгазпром (69006, м. Запоріжжя, вул. В. Лобановського, буд. 30, код ЄДРПОУ ) до Державного бюджету на рахунок УК у м. Одеса, , МФО 828011, р/р 0008, код за бюджетним класифікатором 22030001 вид платежу «Адміністративні штрафи та інші санкції» символ банку 106) 68 000 (шістдесят вісім тисяч) грн. 00 коп. штрафу та 31620 (тридцять одну тисячу шістсот двадцять) грн. 00 коп. пені за прострочення терміну сплати штрафу Видати наказ.

3. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ВК Спецгазпром (69006, м. Запоріжжя, вул. В. Лобановського, буд. 30, код ЄДРПОУ ) в дохід Державного бюджету України (Одержувач: УДКСУ у м. Запоріжжя (Орджонікідзевский район), 22030001, Банк одержувача: ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015, , № рахунку 3007, символ звітності 206) 1992 (одну тисячу дев'ятсот дев'яносто дві) грн. 40 коп. судового збору. Видати наказ.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст., ст. 84, 85 ГПК України 05 жовтня 2015 р.

Суддя Н.Г.Зінченко