ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2015 року Справа № 910/6242/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого Демидової А.М. (доповідач у справі),
суддів:Акулової Н.В., Шевчук С.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Пересувна механізована колона-43"
на рішення та постанову господарського суду міста Києва від 16.03.2015 Київського апеляційного господарського суду від 28.07.2015
у справі№ 910/6242/14 господарського суду міста Києва
за позовомКомунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс"
доПриватного акціонерного товариства "Пересувна механізована колона-43"
прозобов'язання вчинити дії,
за участю представників:
від позивачаМаксименко А.П., Довбня Є.І.
від відповідачаКучеренко В.О., Богдан Д.А.

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2014 року Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс" (далі - КП "Київкомунсервіс") звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Пересувна механізована колона-43" (далі - ПрАТ "Пересувна механізована колона-43") про зобов'язання відповідача повернути позивачу за актом приймання-передачі асенізаційний автомобіль для перевезення рідких побутових відходів МАЗ/КО-503В9, держ. № АА80-66СА, в робочому та технічно справному стані, зі свідоцтвом про реєстрацію, інструкцією по експлуатації та технічному обслуговуванню.

Рішенням господарського суду міста Києва від 03.06.2014 у справі № 910/6242/14 у задоволенні позову КП "Київкомунсервіс" відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.08.2014 рішення господарського суду міста Києва від 03.06.2014 у справі № 910/6242/14 скасовано повністю. Прийнято нове рішення, яким позов КП "Київкомунсервіс" задоволено. Зобов'язано ПрАТ "Пересувна механізована колона-43" повернути КП "Київкомунсервіс" за актом приймання-передачі асенізаційний автомобіль для перевезення рідких побутових відходів МАЗ/КО-503В9, державний реєстраційний номер АА80-66СА, в робочому та технічно справному стані, зі свідоцтвом про реєстрацію, інструкцією по експлуатації та технічному обслуговуванню.

Постановою Вищого господарського суду України від 23.12.2014 постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.08.2014 та рішення господарського суду міста Києва від 03.06.2014 у справі № 910/6242/14 скасовано, справу № 910/6242/14 передано на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

За результатами нового розгляду рішенням господарського суду міста Києва від 16.03.2015 у справі № 910/6242/14 (суддя Грєхова О.А.) позовні вимоги КП "Київкомунсервіс" задоволено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.07.2015 (колегія суддів у складі: Власова Ю.Л. - головуючого, Пономаренка Є.Ю., Хрипуна О.О.) рішення господарського суду міста Києва від 16.03.2015 у справі № 910/6242/14 залишено без змін.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду міста Києва від 16.03.2015 та постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.07.2015 у справі № 910/6242/14, ПрАТ "Пересувна механізована колона-43" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить суд скасувати зазначені рішення та постанову повністю і прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог КП "Київкомунсервіс".

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що оскаржувані судові акти прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 21.09.2015 колегією суддів у складі: Демидової А.М. - головуючого (доповідач у справі), Воліка І.М., Шевчук С.Р. прийнято зазначену касаційну скаргу ПрАТ "Пересувна механізована колона-43" до касаційного провадження та призначено її розгляд у судовому засіданні на 29.09.2015 о 10 год. 55 хв.

Розпорядженням заступника секретаря першої судової палати Вищого господарського суду України від 28.09.2015 № 02-05/715 для розгляду справи № 910/6242/14 сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя - Демидова А.М. (доповідач), судді Акулова Н.В., Шевчук С.Р.

У відзиві на касаційну скаргу, який надійшов до Вищого господарського суду України 29.09.2015 до початку судового засідання, КП "Київкомунсервіс" проти касаційної скарги заперечує та просить суд касаційної інстанції залишити її без задоволення, а оскаржувані судові акти без змін.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування господарськими судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, 01.04.2008 між позивачем та відповідачем був укладений договір про надання послуг (далі - Договір), за умовами якого позивач надає, а відповідач приймає послуги з експлуатації технічно справного асенізаційного автомобіля для перевезення рідких побутових відходів у кількості 1 одиниця марки МАЗ/КО-503В9/, державний № АА 8066 СА.

Відповідно до п.п. 2.1.1, 2.1.2, 2.1.3, 2.1.4 Договору відповідач зобов'язався: використовувати автомобіль за призначенням за рахунок власних коштів; забезпечити збереження автомобіля, провадити технічне обслуговування, поточний та капітальний ремонт автомобіля; не передавати автомобіль в експлуатацію іншим особам; по закінченню терміну дії Договору повернути автомобіль позивачу в робочому та справному стані.

Згідно з п. 3.1 Договору автомобіль повинен бути повернутий позивачу протягом 5 днів з моменту закінчення терміну дії Договору в робочому та справному стані.

Відповідно до п. 4.1 Договору вартість надання послуг договірна і становить 6 198,00 грн. на місяць.

Згідно з п. 4.3 Договору плата за послуги по цьому Договору здійснюється на підставі виставлених позивачем рахунків протягом п'яти банківських днів з дня одержання відповідного документа, але не пізніше 25 числа кожного місяця.

Відповідно до п. 5.1 Договору, даний договір набуває чинності з 01.04.2008 і діє до 31.12.2008.

01.04.2008 між позивачем та відповідачем був підписаний акт приймання-передачі, згідно з яким позивач передав, а відповідач прийняв автомобіль МАЗ/К0-503В9, вартістю 136 800 грн. разом зі свідоцтвом про реєстрацію, інструкцією по експлуатації та технічному обслуговуванню.

08.01.2009 між позивачем та відповідачем був укладений додатковий договір № 1 до договору від 01.04.2008, відповідно до якого сторони внесли зміни у вказаний договір щодо зміни найменування позивача та строку дії Договору - до 31.12.2009.

На підтвердження надання послуг з експлуатації асенізаційного автомобіля між позивачем та відповідачем були підписані акти здачі-прийняття робіт (надання послуг): № 4 від 31.01.2009, № 7 від 28.02.2009, № 10 від 31.03.2009, № 13 від 30.04.2009, № 16 від 31.05.2009, № 19 від 30.06.2009, № 46/1 від 30.10.2009, № 127 від 31.12.2009, № ОУ-0000052 від 28.02.2010, № ОУ-0000078 від 31.03.2010, № ОУ-0000145 від 31.05.2010, № ОУ-0000215 від 30.06.2010, № ОУ-0000258 від 31.07.2010, № ОУ-0000295 від 31.08.2010, № ОУ-0000336 від 30.09.2010, № ОУ-0000395 від 31.10.2010.

На підтвердження часткової оплати наданих послуг позивачем надано суду копії виписок з банківського рахунку КП "Київкомунсервіс".

Позивач звернувся до відповідача з листом від 26.07.2013 № 1-1555, в якому повідомив про закінчення дії Договору та просив повернути асенізаційний автомобіль МАЗ/К0-503В9, державний реєстраційний номер АА80-66СА, що був переданий відповідачу за актом приймання-передачі.

Проте, вказаний лист залишений відповідачем без відповіді та задоволення.

З урахуванням положень Договору, які передбачають передачу позивачем автомобіля відповідачу у користування, збереження та страхування відповідачем отриманого автомобіля, щомісячну плату відповідачем фіксованої суми платежів за користування та повернення відповідачем автомобіля позивачу після закінчення строку Договору, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що правовідносини сторін за цим договором регулюються правилами щодо правочину оренди.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Договір найму укладається на строк, встановлений договором (ч. 1 ст. 763 ЦК України).

Згідно зі ст. 764 ЦК України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

З огляду на положення ст.ст. 1, 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", місцевий господарський суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, вірно зазначив, що акт приймання-передачі є первинним документом, оскільки він відображає суть господарської операції, а відтиск печатки на первинному документі не визначено як його обов'язковий реквізит.

З урахуванням викладеного, суди попередніх інстанцій, надавши оцінку акту приймання-передачі від 01.04.2008, визнали його належним доказом передачі відповідачу спірного автомобіля.

Колегією суддів касаційної інстанції визнаються обґрунтованими висновки господарських судів про те, що положеннями п. 4.3 Договору сторони обумовили необхідність надання рахунків позивачем відповідачеві, разом з тим, Договором було обумовлено обов'язковість здійснення платежів не пізніше 25 числа кожного місяця, а тому ненадання рахунку-фактури не є відкладальною умовою щодо здійснення оплати за Договором.

Водночас апеляційним господарським судом вмотивовано відхилено доводи відповідача, що останнім здійснювалась оплата не за спірним договором, оскільки доказів наявності інших договірних відносин між позивачем та відповідачем суду не надано.

Суд апеляційної інстанції також обґрунтовано не взяв до уваги доводи ПрАТ "Пересувна механізована колона-43" щодо розірвання Договору з посиланням на лист відповідача, адресований позивачу, з проханням розірвати Договір, з огляду на приписи ст. 654 ЦК України, за якими розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Відповідно до положень ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

За таких обставин, встановивши, що доказів повернення відповідачем автомобіля МАЗ/К0-503В9, державний реєстраційний номер АА80-66СА позивачеві ані місцевому господарському суду, ані апеляційному господарському суду не надано, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог КП "Київкомунсервіс".

Враховуючи викладене, місцевий господарський суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, правомірно задовольнив позов.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1115 ГПК України та ч.ч. 1, 2 ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє судові рішення виключно на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення у рішенні або постанові господарського суду. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Твердження скаржника про порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваних рішення та постанови не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування законних та обґрунтованих судових актів колегія суддів не вбачає.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Пересувна механізована колона-43" залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 28.07.2015 та рішення господарського суду міста Києва від 16.03.2015 у справі № 910/6242/14 залишити без змін.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді Н.В. Акулова

С.Р. Шевчук