ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

06 жовтня 2015 р.

Справа № 902/940/15

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "ВіЕйБі Лізинг" (вул. Дегтярівська. 27 Т. м. київ, 04119; адреса для кореспонденції: вул. Лінійна,17, м. Київ, 03038)

до:Товариства з обмеженою відповідальністю " Вінницька аграрно-промислова група" (22800, Вінницька обл., Немирівський район, м. Немирів, вул. Леніна, буд. 226-А)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Прилуцьке" (22512, Вінницька обл., Липовецький район, с. Нова Прилука, вул. Чапаєва, буд. 1)

про стягнення 191143,13 грн. заборгованості

Головуючий суддя Яремчук Ю.О.

Судді Банасько О.О.

ОСОБА_1

Cекретар судового засідання Кузьменко В.В.

Представники

позивача : ОСОБА_2

відповідача 1 : не з'явився

відповідача 2: ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ :

Подано позов товариством з обмеженою відповідальністю "ВіЕйБі Лізинг" до товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницька аграрно-промислова група" до товариства з обмеженою відповідальністю "Прилуцьке" про солідарне стягнення 751922,68 грн. заборгованості, з яких: 425678,62 грн. простроченої заборгованості за лізинговими платежами; 33359,82 грн. пені; 16686,05 грн. 30 % річних; 21177,15 грн. інфляційних втрат, 255021,04 грн. штрафів за неподання відомостей про стан та місцезнаходження майна.

Ухвалою суду від 08.07.2015 року порушено провадження у справі за № 902/940/15 з призначенням судового засідання на 18.08.2015 року.

Ухвалами суду від 18.08.2015 року та 03.09.2015 року розгляд справи відкладався, з об'єктивних причин.

При цьому, 18.08.2015 року відповідачем 2 ( ТОВ "Прилуцьке") подано відзив на позовну заяву, в якому він заперечує проти задоволення позову повністю, мотивуючи обставинами вказаним у відзиві та поданими докази в обґрунтування останнього.

03.09.2015 року позивачем було подано заяву про зміну предмету позову ( № б/н від 02.09.2015 року), в якій останній просить суд стягнути солідарно з відповідача 1 та відповідача 2 - 469823,88 грн., з яких: 198021,05 грн. прострочена заборгованість за лізинговими платежами; 11117,23 грн. пені; 5664,56 грн. 30% річних, 255021,04 грн. штрафи за неподання відомостей про стан та місцезнаходження майна. Одночасно просить суд припинити провадження у справі № 902/940/15 по стягненню погашеної (після подання позову та порушення провадження у справ) заборгованості по черговим лізингових платежах за 31-33 період лізингу в сумі 421830,14 грн. згідно договором № 120813-25/ФЛ-Ю-І фінансового лізингу від 13.08.2012 року; договором № 120813-26/ФЛ-Ю-І фінансового лізингу від 13.08.2012 року; договором № 120813-27/ФЛ-Ю-І фінансового лізингу від 13.08.2012 року; договором № 120813-28/ФЛ-Ю-І фінансового лізингу від 13.08.2012 року; договором № 120813-29/ФЛ-Ю-І фінансового лізингу від 13.08.2012 року, а також частини нарахованих на цю прострочену заборгованість за заявлених до стягнення санкцій, а саме: 33278,04 грн. пеня, 16645,17 грн. 30 % річних, 21177,15 грн. інфляційних втрат.

Суд, дослідивши дану заяву розцінює останню як заяву про зменшення розміру позовних вимог.

З огляду на права, надані позивачеві ст.22 Господарського процесуального кодексу України (ГПК України), заява представника позивача про зменшення позовних вимог судом прийнята як така, що не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осіб.

При цьому, варто зазначити, що пунктом 6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України "Про деякі питання застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2008 року" №01-8/482 від 13.08.2008 року роз'яснено, що в разі зменшення позовних вимог, якщо його прийнято господарським судом, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір. Факт зменшення ціни позову обов'язково відображається господарським судом в описовій частині рішення зі справи. При цьому будь-які підстави для припинення провадження у справі в частині зменшення позовних вимог у господарського суду відсутні.

На підставі заяви судді від 07.09.2015 р. в зв'язку із віднесенням даної справи до категорії справ значної складності розпорядженням керівника апарату суду від 07.09.2015 р. було утворено колегію суддів у складі головуючого судді Яремчука Ю.О., суддів Банасько О.О., Мельника П.А.

Ухвалою суду від 07.09.2015 року колегією суддів було прийнято справу до провадження з призначенням судового засідання на 06.10.2015 року.

В судове засідання 06.10.2015 року з'явився представник позивача, та представник відповідача 2.

Представник відповідача 1, в судове засідання не з'явився, про дату час та місце судового засідання належним чином повідомлений, про що свідчить поштове повідомлення, копія якого міститься в матеріалах справи.

Разом з тим, в судовому засіданні представником позивача подано заяву від 06.10.2015р. про зменшення розміру позовних вимог (вх. № 06-52/10051/15), в якій останній просить суд, стягнути солідарно з відповідачів 1,2 191143,13 грн. заборгованості по лізингових платежах.

З огляду на права, надані позивачеві ст.22 Господарського процесуального кодексу України (ГПК України), заява представника позивача про зменшення позовних вимог судом прийнята як така, що не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осіб.

При цьому, варто зазначити, що пунктом 6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України "Про деякі питання застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2008 року" №01-8/482 від 13.08.2008 року роз'яснено, що в разі зменшення позовних вимог, якщо його прийнято господарським судом, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір. Факт зменшення ціни позову обов'язково відображається господарським судом в описовій частині рішення зі справи. При цьому будь-які підстави для припинення провадження у справі в частині зменшення позовних вимог у господарського суду відсутні.

Присутній в судовому засіданні представник відповідача 2, позовні вимоги визнає в сумі 191143,13 грн. по лізингових платежах, про що зазначив письмово.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, заслухавши представника позивача та представника відповідача 2, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Між товариством з обмеженою відповідальністю "ВіЕйБі Лізинг та товариством з обмеженою відповідальністю "Прилуцьке" були укладені договори фінансового лізингу, а саме:

договором № 120813-25/ФЛ-Ю-І фінансового лізингу від 13.08.2012 року;

договором № 120813-26/ФЛ-Ю-І фінансового лізингу від 13.08.2012 року;

договором № 120813-27/ФЛ-Ю-І фінансового лізингу від 13.08.2012 року;

договором № 120813-28/ФЛ-Ю-І фінансового лізингу від 13.08.2012 року;

договором № 120813-29/ФЛ-Ю-І фінансового лізингу від 13.08.2012 року.

Відповідно до умов договорів п.п.1.1. Лізингодавець набуває у свою власність і передає на умовах фінансового лізингу у платне володіння та користування Предмет лізингу, найменування, марка, модель, комплектації, рік випуску, ціна одинці, кількість і загальна вартість якого на момент укладення договору наведені в додатку «Специфікаціях», а Лізингоодержувач зобов'язується прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі на умовах цього договору. По закінченню строку лізингу до лізингоодержувача переходить право власності на предмет лізингу згідно умов цього договору ( за виключенням випадків, передбачених Договором та/або законодавством. Пунктами 1.2. договорів встановлено строк користування Лізингоодержувачем предметом лізингу (строк лізингу), що складається з періодів (місяців) лізингу зазначених в додатку «Графік сплати лізингових платежів» до Договору та починається з дати підписання сторонами Акту приймання-передачі Предмета лізингу, але в будь-якому випадку не може бути менше одного року.

Згідно п.п.1.4. договорів предмет лізингу є власністю Лізингодавця протягом усього строку дії даного Договору. В разі переходу права власності на предмет лізингу від Лізингодавця до Лізингоодержувача згідно умов цього Договору, Предмет лізингу по закінченню строку лізингу Лізингоодержувачем не повертається.

У п. 2.2. договорів зазначено, що усі платежі за договорами Лізингоодержувач зобов'язаний здійснювати в національній валюті України (гривнях) відповідно до Графіку та загальних умов шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Лізингодавця. лізингові платежі включають: платежі по відшкодуванню (компенсації) частини вартості Предмета лізингу, винагороду ( комісію) Лізингодавцю за отриманий у лізинг Предмет лізингу, з врахуванням коригування, вказаного в пунктах 2.7.-2.9., 2.4. загальних умов ( Винагорода).

Відповідно до п.2.1.10. за кожен випадок прострочення сплати лізингових платежів ( в.т.ч. частково на строк понад 3 (трьох) календарних днів згідно умов цього Договору Лізингодавець має право вимагати сплати адміністративно комісії за адміністрування простроченої заборгованості в розмірі 150,00 грн., ПДВ 20 % - 30 грн., всього 180 ( сто вісімдесят) гривень, в т.ч. ПДВ. Дана комісія сплачується Лізингоодержувачем на підставі виставленого лізингодавцем рахунку.

Договором передбачено, що лізингоодержувач здійснює погашення заборгованості перед лізингодавцем у наступному порядку:

- сплата нарахованих штрафних санкцій за порушення Лізингоодержувачем обов'язків за даним договором;

- сплата комісії за адміністрування простроченої заборгованості;

- сплата простроченої заборгованості з нарахованої Винагороди;

- сплата суми поточної заборгованості з нарахованої Винагороди;

- сплата простроченої заборгованості з відшкодування частини вартості Предмета лізингу;

- сплата поточної заборгованості з відшкодування частини вартості Предмета лізингу.

- у випадку перерахування Лізингоодержувачем платежів за цим договором ( як чергових лізингових платежів, так і комісій, штрафних санкцій і простроченої заборгованості) у порушення вищевказаної черговості, Лізингодавець має право самостійно перерозподіли отримані від лізингоодержувача кошти, у відповідності з черговістю, викладеною в цьому пункті, шляхом проведення відповідних бухгалтерських проводок, а Лізингоодержувач підтверджує свою згоду на це підписуючи цей Договір ( п.2.11).

Згідно п. 7.1.1. договору лізингу передбачено, що за порушення обов'язку з своєчасної сплати платежів передбачених даним Договором та/або чинним законодавством України - Лізингоодержувач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочки, від простроченої заборгованості за платежами за кожен день прострочки, та відшкодувати всі збитки, завдані цим Лізингодавцеві, понад вказану пеню. Сторони домовились, що нарахування даної пені за прострочення сплати платежів, передбачених даним Договором та/або чинним законодавством України, припиняється через дванадцять місяців, від дня коли сплата мала відбутися.

Умовами договору передбачено, що за порушення обов'язку з своєчасної сплати платежів, передбачених даним Договору та/або чинним законодавством України - сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, як а діяла в період прострочки, та відшкодувати всі збитки, платежами за кожен день прострочки та відшкодовувати всі збитки, завдані цим Лізингодавцем, понад вказану пеню. Сторони домовились, що нарахування даної пені за прострочення сплати платежів, передбачених даним Договором та/або чинним законодавством України, припиняється через дванадцять місяців, від дня коли сплата мала відбутися ( п. 7.1.2).

Тобто Позивач відповідно до умов договорів зобов'язувався передати Лізингоодержувачу в платне користування на умовах фінансового лізингу майно, зазначене в Специфікаціях до Договорів, а Лізингоодержувач зобов'язався прийняти майно (предмет лізингу), своєчасно сплачувати періодичні лізингові платежі у порядку та строки передбачені Договорами.

У відповідності до п.2.1.6. договорів акт-це акт приймання передачі Предмета лізингу в лізинг.

Як видно з матеріалів справи Позивач передав в користування Лізингоодержувачу (відповідачу 2 ) предмети лізингу, на підставі підписаних сторонами актів прийому-передачі майна, а саме:

12 вересня 2015 року за договорами фінансового лізингу від 13.08.2012 року за № 120813-26/ФЛ-Ю-І лізингодавець передав предмет лізингу, а саме: сільськогосподарська техніка глибокорозпушувач причіпний Agrisem CULTIPLOW 686 м з пружинними запобіжниками, 2012 року випуску, номер кузова (шасі, рами, заводський) 1268SR0107.

12 вересня 2015 року за договорами фінансового лізингу від 13.08.2012 року № 120813-27/ФЛ-Ю-І лізингодавець передав предмет лізингу, а саме: сільськогосподарська техніка глибокорозпушувач причіпний Agrisem CULTIPLOW 686,5 м з пружинними запобіжниками, 2012 року випуску, номер кузова (шасі, рами, заводський) 1268SR0108.

12 вересня 2015 року за договорами фінансового лізингу від 13.08.2012 року № 120813-29/ФЛ-Ю-І лізингодавець передав предмет лізингу, а саме: новий сільськогосподарська техніка самохідний обприскувач NITRO 4512 HT, 2012 року випуску, номер кузова (шасі, рами заводський) 2113924_4215.

26 вересня 2012 року за договором фінансового лізингу від 13.08.2012 року за № 120813-25/ ФЛ-Ю-І лізингодавець передав предмет лізингу, а саме: лізингодавець передав предмет лізингу, а саме сільськогосподарська техніка Бункер-накопичувач Bourgault 1200, 2012 року випуску, номер кузова ( шасі, рами, заводський) 40694 GC-07;

26 вересня 2012 року за договором фінансового лізингу від 13.08.2012 року №120813-28/ ФЛ-Ю-І лізингодавець передав предмет лізингу, а саме: лізингодавець передав предмет лізингу, а саме сільськогосподарська техніка глибокорозпушувач причіпний Agrisem CULTIPLOW 686,5 м з пружинними запобіжниками, 2012 року випуску, номер кузова (шасі, рами, заводський) 1368SR0102.

Пунктами 2.4 умов Договорів визначено, що всі чергові лізингові платежі, відповідно до Графіку та Загальних умов, Лізингоодержувач сплачує у число сплати, визначення якого наведено в п.2.1.7 Загальних умов, а саме: «число сплати» - це число (порядковий номер дня у відповідному календарному місяці) сплати чергових лізингових платежів кожного календарного місяця, яке співпадає з числом підписання Акту. Якщо число (порядковий номер дня у відповідному календарному місяці) підписання акту відповідає одному із чисел від 24 по 31 включно, то числом сплати є 25 число календарного місяця протягом усього строку лізингу. У випадку, якщо число 25 припадає на святковий або інший неробочий день, то днем сплати є останній робочий день перед цим числом.

Враховуючи викладене числом сплати за Договорами є:

12 число кожного місяця строку лізингу (за договорами фінансового лізингу від 13.08.2012 року №120813-26/ФЛ-Ю-І, №120813- 27/ФЛ-Ю-І та №120813-29/ФЛ-Ю-І);

25 число кожного місяця строку лізингу (за договорами фінансового лізингу від 13.08.2012 року №120813-25/ФЛ-Ю-І та №120813- 28/ФЛ-Ю-І).

Оскільки Лізингоодержувач ( відповідач 2) мав заборгованість перед Позивачем між Сторонами 22.07.2014 року було укладено додаткові угоди до договорів фінансового лізингу від 13.08.2012 року №120813-25/ФЛ-Ю-І, № 120813-28/ФЛ-Ю-І, № 120813-29/ФЛ-Ю-І, за умовами яких було викладено в новій редакції Додаток «графік сплати лізингових платежів». Так Сторонами було узгоджено Графік сплати лізингових платежів №1 (далі - Графік№1) та Графік сплати лізингових платежів №2.

Згідно п.5 цих вищезазначених додаткових угод Сторони погодили, що сплата лізингових платежів здійснюється одночасно за Графіком №1 та Графіком№2. Також сторонами було погоджено, що у випадку недостатності коштів для сплати платежів за обома Графіками, то першочергово погашається заборгованість за Графіком №1.

28.07.2014 р., на виконання умов договорів фінансового лізингу між ТОВ "ВіЕйБі Лізинг" (Кредитор) та ТОВ «Вінницька аграрно-промислова група» (Поручитель) укладено договір поруки № 140728-17/П (а.с.13-14).

За умовами Договору поруки Поручитель зобов'язується солідарно відповідати перед Кредитором за виконання Боржником (ТОВ «Прилуцьке») грошових зобов'язань за договорами фінансового лізингу, укладених між ТОВ "ВіЕйБі Лізинг" та ТОВ «Прилуцьке», в тому рахунку і за договорами: № 120813-25/ФЛ-Ю-І фінансового лізингу від 13.08.2012 року; № 120813-26/ФЛ-Ю-І фінансового лізингу від 13.08.2012 року; № 120813-27/ФЛ-Ю-І фінансового лізингу від 13.08.2012 року; № 120813-28/ФЛ-Ю-І фінансового лізингу від 13.08.2012 року; № 120813-29/ФЛ-Ю-І фінансового лізингу від 13.08.2012 року.

Як видно з матеріалів справи до предмету спору позивачем було заявлено до стягнення заборгованості за реструктуризованими лізинговими платежами лише по договору фінансового лізингу №120813-29/ФЛ-Ю-І від 13.08.2012 року, а саме: за нарахованими та несплаченими лізинговими платежами № 9 та №10 (вказані в графіку сплати лізингових платежів №2 додаткової угоди від 22.07.2014 року до цього договору фінансового лізингу №120813-29/ФЛ-Ю-І від 13.08.2012 року .

Разом з тим, судом встановлено, що станом на день розгляду справи в суді основний борг відповідача перед позивачем за лізинговими платежами (простроченими та поточними) за договорами фінансового лізингу № 120813-25/ФЛ-Ю-І фінансового лізингу від 13.08.2012 року; № 120813-26/ФЛ-Ю-І фінансового лізингу від 13.08.2012 року; № 120813-27/ФЛ-Ю-І фінансового лізингу від 13.08.2012 року; № 120813-28/ФЛ-Ю-І фінансового лізингу від 13.08.2012 року; № 120813-29/ФЛ-Ю-І фінансового лізингу від 13.08.2012 року складає 191143,13 грн., що підтверджено матеріалами справи та, що визнано відповідачем в засіданні суду.

З врахуванням встановлених обставин, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З моменту укладення сторонами договорів фінансового лізингу № 120813-25/ФЛ-Ю-І фінансового лізингу від 13.08.2012 року; № 120813-26/ФЛ-Ю-І фінансового лізингу від 13.08.2012 року; № 120813-27/ФЛ-Ю-І фінансового лізингу від 13.08.2012 року; № 120813-28/ФЛ-Ю-І фінансового лізингу від 13.08.2012 року; № 120813-29/ФЛ-Ю-І фінансового лізингу від 13.08.2012 року між ними виникли зобов'язання, які регулюються параграфом 6 главою 58 Цивільного кодексу України "Лізинг".

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом.

Згідно ст.806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Відповідно до ч. 2,3. ст. 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом, а також застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом.

В силу ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст.692 ЦК України, покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України, ч.7 ст.193 Господарського кодексу України)

Відповідно до ст.527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Слід також зазначити, що з огляду на заявлення позову не тільки до Лізингоодержувача (відповідача 2) за договорами лізингу № 120813-25/ФЛ-Ю-І фінансового лізингу від 13.08.2012 року; № 120813-26/ФЛ-Ю-І фінансового лізингу від 13.08.2012 року; № 120813-27/ФЛ-Ю-І фінансового лізингу від 13.08.2012 року; № 120813-28/ФЛ-Ю-І фінансового лізингу від 13.08.2012 року; № 120813-29/ФЛ-Ю-І фінансового лізингу від 13.08.2012 року а і до Поручителя (відповідач 1 ) за Договором поруки № 140728-17/П від 28.07.2014 р., судом при прийнятті рішення враховано наступні норми матеріального права.

Зокрема ч.ч. 1, 2 ст.543 ЦК України згідно яких у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі.

Частиною 1 ст.553 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ч.1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. В частині 2 названої статті встановлено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Виходячи з встановлених обставин справи та наведених вище законодавчих приписів, суд вважає вимогу позивача про солідарне стягнення боргу з відповідачів в розмірі 191143,13 грн. правомірною та обґрунтованою.

Як визначає ст.32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.ст.33, 34, 43 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення для господарського суду не є обовязковим. Обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Всупереч наведеним вище нормам та вимогам ухвал суду відповідачами не подано до суду належних та допустимих доказів в спростування позовних вимог позивача щодо солідарного стягнення боргу в сумі 191143,13 грн. (платіжні доручення, виписки банківських установ щодо руху коштів, видаткові накладні тощо).

За таких обставин, суд дійшов висновку про повне задоволення позову з врахуванням вищевикладених мотивів.

Дійшовши висновку про задоволення позову в сумі основного боргу, суд врахував процесуальну позицію відповідача , яка свідчить про повне визнання ним позовних вимог.

Витрати на судовий збір підлягають віднесенню солідарно на відповідачів відповідно до ст.49 ГПК України.

Разом з тим, при розподілі судових витрат, судом враховано положення норм чинного законодавства щодо повернення позивачу з Державного бюджету України сплаченого судового збору.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України " Про судовий збір" в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Представником позивача в засіданні суду не подано заяви про повернення з Державного бюджету України зайво сплаченої суми судового збору в зв'язку з поданням заяв про зменшення розміру позовних вимог, з огляду на що дане питання не вирішується судом в даному судовому засіданні.

Крім того при прийнятті рішення судом враховано п.3.10 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в якому вказано, що у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір, - з обов'язковим зазначенням про це як у вступній, так і в описовій частині рішення. При цьому питання щодо повернення зайво сплаченої суми судового збору у зв'язку із зменшенням позовних вимог вирішується господарським судом на загальних підставах і в порядку, визначеному законодавством.

Керуючись ст.ст. 4-3, 4-5, 22, 32, 33, 34, 36, 43, 44, 49 , 82, 84, 85, 87, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницька аграрно-промислова група" (22800, Вінницька обл., Немирівський район, м. Немирів, вул. Леніна, буд. 226-А, код ) та товариства з обмеженою відповідальністю "Прилуцьке" (22512, Вінницька обл., Липовецький район, с. Нова Прилука, вул. Чапаєва, буд. 1; ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ВіЕйБі Лізинг" ( вул.Ярославів Вал, 13/2, літ."Б", м.Київ, 01054, ідентифікаційний код - 33880354) 191143,13 грн. сума основного боргу та 3822,86 грн. відшкодування витрат зі сплатою судового збору.

Видати наказ в день набрання рішенням законної сили.

Копію рішення надіслати відповідачу 1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Повне рішення складено 09 жовтня 2015 р.

Головуючий суддя Яремчук Ю.О.

Судді Банасько О.О.

ОСОБА_1А

віддрук. прим.:

1 - до справи

3 - відповідачу товариству з обмеженою відповідальністю " Вінницька аграрно-промислова група" (22800, Вінницька обл., Немирівський район, м. Немирів, вул. Леніна, буд. 226-А)