ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2015р. Справа№ 914/2461/15

За позовом: Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, м.Львів

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Львів

про: звільнення елементу благоустрою шляхом демонтажу тимчасової споруди (МАФ) по вул. Патона, 2-4 у м. Львові,

Суддя Король М.Р.

За участю представників:

від позивача: не зявився;

від відповідача: не зявився.

Суть спору: позов заявлено Залізничною районною адміністрацією Львівської міської ради (м. Львів) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (м. Львів) про звільнення елементу благоустрою шляхом демонтажу тимчасової споруди (МАФ) по вул. Патона, 2-4 у м. Львові.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач використовує тимчасову споруду (МАФ) без необхідних дозволів від органів місцевого самоврядування.

Ухвалою суду від 24.07.2015 року порушено провадження у справі. Розгляд судової справи призначено на 07.08.2015р. Вимоги до сторін висвітлено в зазначеній ухвалі, в тому числі визнано обовязковою участь повноважних представників сторін в судове засідання.

Позивач участь повноважного представника в судовому засіданні 07.08.2015р. не забезпечив. Через відділ обліку та документального забезпечення суду від позивача поступило клопотання (вх. №32374/15 від 05.08.2015р.) про відкладення розгляду справи.

Відповідач участь повноважного представника в судовому засіданні не забезпечив, причин неявки суду не повідомив, з клопотаннями та заявами не звертався.

Розгляд справи відкладено на 15.09.2015 року.

В судове засідання 15.09.2015 року позивач участь повноважного представника забезпечив, позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач участь повноважного представника в судовому засіданні не забезпечив, причин неявки суду не повідомив, вимог ухвали суду від 07.08.2015 року не виконав, з клопотаннями та заявами не звертався.

Розгляд справи відкладено на 22.09.2015 року.

В судове засідання 22.09.2015 року позивач участь повноважного представника забезпечив, позовні вимоги підтримав повністю, через відділ обліку та документального забезпечення суду подав клопотання про продовження строку розгляду спору (вх. № 4271/15від 22.09.2015 року). Для долучення до матеріалів справи представник позивача подав акт обстеження тимчасової споруди від 16.09.2015 року (вх. №40241/15 від 22.09.2015 року).

Відповідач участь повноважного представника в судовому засіданні не забезпечив повторно, причин неявки суду не повідомив, вимог ухвали суду від 07.08.2015 року не виконав, з клопотаннями та заявами не звертався.

Строк розгляду спору продовжено та розгляд справи відкладено на 07.10.2015 року.

В судове засідання 07.10.2015 року позивач участь повноважного представника не забезпечив, причини неявки суду не повідомив, з клопотаннями та заявами не звертався.

Відповідач участь повноважного представника в судовому засіданні не забезпечив черговий раз, причин неявки суду не повідомив, вимог ухвали суду від 07.08.2015 року не виконав, з клопотаннями та заявами не звертався.

У відповідності до ст. 75 ГПК України, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, повно та обєктивно дослідивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне:

29.09.2011 року головою Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради винесено розпорядження №748 «Про демонтаж МАФ на вул. Патона,2-4», п.2 якого зобовязано відповідача демонтувати самочинно встановлену МАФ за адресою м.Львів, вул. Патона,2-4 до 24.10.2011 року.

Відповідач оскаржив вказане розпорядження голови Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради до Залізничного районного суду м.Львова.

27.09.2012 року Залізничним районним судом м.Львова прийнято постанову по адміністративній справі №2а-2174/11 за позовом ОСОБА_1 до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про скасування рішення субєкта владних повноважень, яким позивачу відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.03.2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Залізничного районного суду м.Львова від 27.09.2012 року залишено без змін.

Згідно актів від 12.02.2015 року та від 16.09.2015 року, копії яких долучено до матеріалів справи, працівниками відділу соціально-економічного розвитку Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради виявлено, що тимчасова споруда (МАФ) СПД ФО ОСОБА_1 за адресою: м.Львів, вул. Патона,2-4 не демонтована, у звязку з чим позивач звернувся з позовом до суду.

Оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», благоустрій населених пунктів це комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращення мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

За частинами 1 та 4 статті 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом; рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обовязковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності це одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту. Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення. Розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Згідно з п. 2.1 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва, та житлово-комунального господарства України № 244 від 21.10.2011р. (далі Порядок) підставою для розміщення тимчасової споруди є паспорт прив'язки тимчасової споруди. Встановлення тимчасової споруди здійснюється відповідно до паспорта привязки, відхилення від паспорта привязки тимчасової споруди не допускається (п. п. 2.20, 2.21 Порядку). Розміщення тимчасової споруди самовільно забороняється (п. 2.31 Порядку). У разі закінчення строку дії, анулювання паспорта привязки, самовільного встановлення тимчасової споруди така тимчасова споруда підлягає демонтажу (п. 2.30 Порядку).

Згідно п.2.1 Положення про порядок розміщення тимчасових споруд та Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м.Львові, затвердженого ухвалою ЛМР № 3190, розміщення тимчасових споруд здійснюється замовником відповідно до паспорту привязки, плану земельної ділянки та договору оренди земельної ділянки або договору окремих конструктивних елементів благоустрою; місце встановлення тимчасових споруд повинно відповідати адресі, вказаній у паспорті привязки, та плану земельної ділянки або схемі привязки. Тимчасові споруди розміщуються і функціонують відповідно до вимог чинного законодавства України та інших нормативних актів, прийнятих у межах компетенції органами державної влади та органами місцевого самоврядування (п.2.3).

Пунктом 7.1 даного Положення передбачено, що демонтажу підлягають тимчасові споруди: для встановлення яких закінчився термін дії договору оренди окремих конструктивних елементів благоустрою або термін дії договору оренди земельної ділянки і субєкту господарювання відмовлено у його продовженні; самовільно встановлені ТС. Право районної адміністрації звертатися з позовом до суду про демонтаж передбачено пунктом 7.8 Положення.

Таким чином, закон визначає, що встановлення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності допускається за умови наявності паспорта привязки тимчасової споруди, а у разі встановлення тимчасової споруди без такого паспорта привязки, остання підлягає демонтажу.

Як вбачається із ст. 1 Закон України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», паспорт привязки не є документом дозвільного характеру. Отримання паспорту привязки передбачено Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядком розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва, та житлово-комунального господарства України № 244 від 21.10.2011р.

Постановою Залізничного районного суду м.Львова по адміністративній справі №2а-2174/11встановлено, що належність кіоску СПД - ФО ОСОБА_1 по вул. Патона, 2/4 у м. Львові підтверджується постановою державної санітарно епідеміологічної служби України №30/02 від 15.06.2012 р. про тимчасову заборону експлуатації згаданого кіоску.

Таким чином, оскільки встановлення тимчасової споруди ФОП ОСОБА_1 відбулося без отримання паспорту привязки, така тимчасова споруда підлягає демонтажу.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судовий збір покладається на відповідача відповідно до ст. 49 ГПК України.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1.Позовні вимоги задоволити повністю.

2.Зобовязати Фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 (79041, м. Львів, вул. Окружна,42/20, ідентифікаційний код НОМЕР_1) звільнити елемент благоустрою шляхом демонтажу тимчасової споруди (МАФ) за адресою: вул. Патона,2-4 у м. Львові.

3.Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (79041, м. Львів, вул. Окружна,42/20, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради (79022, м.Львів, вул.І.Виговського,34, ідентифікаційний код 04056084) 1218,00 грн. судового збору.

Накази видати відповідно до статті 116 ГПК України.

Повне рішення складено 12.10.2015 р.

Суддя Король М.Р.