донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

05.10.2015 справа №905/689/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів при помічнику суддіСгара Е.В Гези Т.Д., Будко Н.В. Фенченко Б.М.

за участю представників сторін:
від позивача: від відповідача:не прибув не прибув
розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Азовзагальмаш", м.Маріуполь Донецької області
на рішення господарського суду Донецької області
від10 серпня 2015 р.
у справі№ 905/689/15 (суддя Д.М. Огороднік)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "ВТ-Інжинірінг", м.Дніпропетровськ
до Публічного акціонерного товариства "Азовзагальмаш", м.Маріуполь Донецької області
простягнення 397389,31 грн.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Донецької області від 10.08.2015 р. по справі № 905/689/15 задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ВТ-Інжинірінг", м.Дніпропетровськ до Публічного акціонерного товариства "Азовзагальмаш", м.Маріуполь Донецької області та стягнуто суму основного боргу у розмірі 397389 (триста дев'яносто сім тисяч триста вісімдесят дев'ять) грн. 31коп., судовий збір у розмірі 7947 (сім тисяч дев'ятсот сорок сім) грн. 79 коп.

Не погодившись із рішенням місцевого господарського суду, Публічне акціонерне товариство "Азовзагальмаш", м.Маріуполь Донецької області звернулось до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 10.08.2015 р. по справі № 905/689/15 та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Скаржник вважає рішення місцевого господарського суду таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права. Зазначив, що позивач не передав весь пакет документів, передбачений договором поставки та той факт, що суд не задовольнив клопотання про відстрочку виконання зобов'язань перед позивачем.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 11.09.2015р. було сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий Сгара Е.В., судді Геза Т.Д., Агапов О.Л.

Розпорядженням секретаря першої судової палати Донецького апеляційного господарського суду від 11.09.2015р. у зв'язку із знаходженням судді Агапова О.Л у відпустці, сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий Сгара Е.В., судді. Геза Т.Д., Будко Н.В.

Позивач у судове засідання 05.10.2015р. не прибув, через канцелярію суду надав відзив, яким заперечив проти задоволення скарги та заявив клопотання про розгляд справи без участі його представника, яке було розглянуто та задоволено судом.

Відповідач у судове засідання 05.10.2015р. не прибув, причини неявки не повідомив.

Перевіривши матеріали справи та правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального права України, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Із матеріалів справи вбачається, що 05.05.2013р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВТ-Інжинірінг", (далі постачальник) та Публічним акціонерним товариством "Азовзагальмаш" (далі покупець) було укладено договір поставки №ПСН-04960 (далі Договір), відповідно до умов якого постачальник зобов'язується поставити, а покупець прийняти та оплатити товар, в асортименті, кількості та по ціні згідно специфікації №1, яка є невід'ємною частиною договору.

Згідно п. 6.1 Договору оплата товару здійснюється 100% протягом 45 календарних днів з моменту відвантаження товару постачальником та отримання його покупцем з наданням повного пакету документів.

Пунктом 4.2 Договору передбачено, що постачальник разом з товаром передає наступні документи: товаросупровідну накладну; сертифікат якості, виданий підприємством -виробником, рахунок-фактуру, видаткову накладну, податкову накладну.

Договір діє до 31.12.2014 (п. 11.1 Договору).

Між сторонами підписана специфікація №1 до договору на загальну суму 1170382,99 грн.

В подальшому між сторонами підписані додаткові угоди до договору №1, №2, №3, №5, якими внесені зміни до загальної суми договору, яка згідно додаткової угоди №5 становить 5245359,11 грн.

Оцінивши зміст даного договору з якого виникли цивільні права та обов'язки сторін, суд дійшов висновку, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором поставки, який підпадає під правове регулювання норм статті 712 Цивільного кодексу України та статей 264-271 Господарського кодексу України. В частині, що не суперечить договору, до вказаного правочину також застосовуються норми Цивільного кодексу України, які регулюють правила купівлі-продажу (статті 655-697 Цивільного кодексу України).

Як встановлено ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у власність у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. У разі прострочення сплати за товар продавець має право вимагати сплати товару.

Як визначено положеннями ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до умов укладеного договору.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 526, 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок та зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов'язання за договором виконав належним чином та поставив відповідачу, зокрема, товар на загальну суму 657 464, 89 грн. за видатковою накладною №535 від 10.12.2013р.

В той же час, відповідач свої зобов'язання в порушення умов Договору належним чином не виконав, поставлений товар за вищевказаною видатковою накладною оплатив частково, у зв'язку із чим у нього утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 397389,31 грн. та іншого відповідачем не доведено.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком суду першої інстанції щодо стягнення з відповідача заборгованості в сумі 397389,31 грн.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін, яка, зокрема, проявляється в тому, що, як зазначається в частині 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З урахуванням вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Доводи скаржника щодо ненадання позивачем сертифікатів якості, передбачених п.4.2. Договору, не приймаються колегією суддів до уваги, з огляду на прийняття поставленого товару, відсутність письмових зауважень відповідача з цього приводу та той факт, що позивач направив повідомлення з доданим до нього сертифікатами якості, а відповідач прийняв зазначені документи, про що свідчить відповідне поштове повідомлення. Також суд звертає увагу на факт часткової оплати товару за видатковою накладною, залишок боргу за якою є предметом спору в даній справі.

Доводи скаржника щодо незадоволення клопотання про відстрочку виконання зобов'язань перед позивачем є безпідставними, з огляду на відсутність в матеріалах справи вказаного клопотання та недоведеність його подання до господарського суду.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджені обставини, що мають значення для справи, а викладені в оспорюваному судовому рішенні висновки відповідають фактичним обставинам справи, у зв'язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення господарського суду Донецької області від 10.08.2015 р. по справі № 905/689/15 підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Азовзагальмаш", м.Маріуполь Донецької області на рішення господарського суду Донецької області від 10.08.2015 р. по справі № 905/689/15 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 10.08.2015 р. по справі № 905/689/15 - залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя: Е.В. Сгара

Судді: Т.Д. Геза

Н.В. Будко