ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

07 жовтня 2015 р. Справа № 909/852/15
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Ткаченко І. В., розглянувши матеріали заяви Долинської міжрайонної прокуратури в інтересах держави в особі Старомізунської сільської ради про грошові вимоги у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Санаторій Мізунь",

в с т а н о в и в:

26 серпня 2015 р., господарський суд Івано-Франківської області порушив провадження у справі про банкрутство ТОВ "Санаторій Мізунь", ввів процедуру розпорядження майном боржника строком на 115 календарних днів, розпорядником майна призначив арбітражного керуючого ОСОБА_1

Оголошення про порушення справи про банкрутство ТОВ "Санаторій Мізунь" було розміщено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет 26 серпня 2015 р. згідно з вимогами Положення про порядок офіційного оприлюднення відомостей про справу про банкрутство, затвердженого постановою Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 17 грудня 2013 р.

25 вересня 2015 р., до канцелярії суду надійшла заява Долинської міжрайонної прокуратури в інтересах держави в особі Старомізунської сільської ради про грошові вимоги до боржника в сумі 505 602 грн 78 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобовязані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Згідно з ч. 3 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", до заяви в обов'язковому порядку додаються докази сплати судового збору, докази надсилання копії заяви боржнику і розпоряднику майна, а також документи, які підтверджують грошові вимоги до боржника.

Згідно з ч. 2 ст. 44 ГПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частин 1, 2 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом - 2 розміри мінімальної заробітної плати.

Законом України "Про державний бюджет України на 2015 рік" встановлено, що мінімальна заробітна плата у місячному розмірі станом на 01 січня 2015 р. становить 1 218 грн.

Так, заявнику до своєї заяви слід було додати докази сплати судового збору у розмірі 2 436 грн.

Серед доданих до заяви документів документ про сплату судового збору відсутній.

Разом з тим, конкурсний кредитор у своїй заяві ставить питання про відстрочення сплати судового збору до винесення судом рішення, посилаючись на ту обставину, що видатки на сплату прокурорами судового збору не передбачено і відповідне фінансування органами прокуратури з такою метою не здійснюється, а будь-які інші бюджетні кошти не можуть бути витрачені для сплати судового збору, оскільки це суперечить законодавству.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій є врахування ним майнового стану сторони.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, особа, яка звертається із відповідною заявою, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав сплаті судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Перевіривши долучені до заяви документи, суд встановив, що кредитор до своєї заяви не долучив жодних доказів на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджав сплаті судового збору.

За змістом частин 1, 2 ст. 24 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", господарський суд не пізніше пяти днів з дня надходження заяви кредитора здійснює перевірку її відповідності вимогам цього Закону. У разі якщо заяву кредитора подано без дотримання вимог частини третьої статті 23 цього Закону, господарський суд письмово повідомляє заявника про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобовязаний їх усунути. Якщо конкурсний кредитор усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до суду. В іншому випадку суд виносить ухвалу про повернення заяви.

Враховуючи наведене, конкурсного кредитора слід зобов'язати надати суду докази сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Керуючись ст. ст. 2, 23, 24 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 86 ГПК України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні заяви Долинської міжрайонної прокуратури в інтересах держави в особі Старомізунської сільської ради про відстрочення сплати судового збору - відмовити;

Долинську міжрайонну прокуратуру в інтересах держави в особі Старомізунської сільської ради зобов'язати надати суду докази сплати судового збору у строк до 26 жовтня 2015 р.

Суддя Ткаченко І. В.

Виготовлено в КП "Діловодство спеціалізованого суду"

___________________________________ 07.10.15