ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

24.09.2015р. Справа № 917/1467/15

за позовом Приватного підприємства "Авто-2002", вул.Кропивницького, 32, м. Кременчук, Полтавська область,39627

до Публічне акціонерне товариство "Кременчуцький сталеливарний завод", вул. Івана Приходька, 141, м. Кременчук, Полтавська область, 39607

про стягнення 424434,81 грн.

Суддя Іваницький Олексій Тихонович

секретар судового засіданні ОСОБА_1

Представники:

від позивача - представник не з"явився

від відповідача - представник не з"явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: розглядається позовна заява про стягнення 424434,81 грн., за договором про надання послуг № 74-ТР від 26.12.2013 року, із яких основний борг - 230375,00 грн., збитки від інфляції - 182597,41 грн., 3% річних- 11462,40 грн.

11.09.2015р. за вх. канцелярії суду №13117 від представника ПАТ "Кременчуцький сталеливарний завод" надійшов відзив на позовну заяву в якому проти позовних вимог заперечує та просить суд залишити позовну заяву без розгляду. Суд поданий відзив прийняв та залучив до матеріалів справи.

14.09.2015р. за вх. канцелярії суду №13216 та 18.09.2015р. за вх. канцелярії суду №13559 представник позивача на виконання вимог ухвали суду надав суду додаткові докази по суті предмету спору. Суд подані докази прийняв, розглянув та залучив до матеріалів справи.

Представник позивача в судове засідання 24.09.2015р. не з"явився та до суду надіслав клопотання про розгляд справи без його участі. Суд подане клопотання прийняв та залучив до матеріалів справи.

Віповідач повноважного представника в судове засідання 24.09.2015р. не направив, хоча і був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання (повідомлення про вручення поштового відправлення в матеріалах справи).

Розглянувши матеріали справи та дослідивши і оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, а також за результатами оцінки поданих сторонами господарського процесу доказів, у нарадчій кімнаті суд задовольняє позовні вимоги виходячи з наступного:

26 грудня 2013 року між Приватним підприємством "Авто-2002" (далі - Виконавець) та Публічним акціонерним товариством Кременчуцький сталеливарний завод (далі - Замовник) було укладено Договір про надання послуг № 74-ТР (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 договору, Виконавець зобов"язується протягом визначеного в Договорі строку надати за плату послуги:

- надавати послуги автокранів вантажопід"ємністю 25 тон;

- виконувати вантажно-розвантажувальні роботи з 07 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв., або з 19 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. згідно заявок Змовника;

- строки виконання робіт згідно заявок Замовника;

- термін надання послуг з 01.01.2014р. по 31.12.2014р.

Замовник зобов"язується прийняти належним чином надані послуги та оплатити їх в порядку та на умовах визначених Договором. Загальна вартість договору складає 172 5000,00 грн. ( п. 1.6 Договору).

Здавання послуг Виконавцем та приймання їх результатів Замовником оформлюється ОСОБА_2 здавання-приймання наданих послуг, який підписується повноважними представниками Сторін протягом 3-х робочих днів після фактичного надання послуг (п.3.2 ). Акт здавання-приймання наданих послуг оформлюється за кожні сім календарних днів (п.3.3). ОСОБА_2 здавання-приймання наданих послуг представником Замовника є підтвердження відсутності претензій з його боку ( п. 3.4.) Оплата наданих Виконавцем послуг здійснюється протягом 3-х банківських днів з моменту підписання акту приймання-передавання наданих послуг (п.3.5).

Позивачем надані суду ОСОБА_2 прийому- передачі виконаних робіт, що підтверджують виконання договірних зобов"язань ПП "Авто-2002" на загальну суму 378875,00 грн. з ПДВ.

Відповідно до наданої позивачем банківської виписки ПАТ Кременчуцький сталеливарний завод здійснив розрахунок за надані послуги в розмірі 148500,00 грн.

Позивач надав суду розрахунок заборгованості за надані послуги відповідно до якого станом на 10.07.2015р. заборгованість ПАТ Кременчуцький сталеливарний завод перед ПП "Авто-2002" становить 230 375,00 грн.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до п. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з п. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що у даному випадку мало місце порушення відповідачем договірних зобов'язань щодо здійснення розрахунків за надані послуги, тому позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі 230375,00 грн. є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім суми основного боргу позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3% річних в сумі 11462,40 грн. та інфляційні в сумі 182597,41 грн. за період з січня 2014 року по липень 2015 року.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму основного боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Після проведення перевірки наданого позивачем розрахунку позовних вимог в частині стягнення з відповідача 3% річних в сумі 11462,40 грн. та інфляційні в сумі 182597,41 грн. суд визнає вірним та приходить до висновку, що вимоги позивача в цій частині відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України є правомірними, а тому підлягають задоволенню (розрахунок здійснено за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга:Еліт 8.1.5").

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі статтею 33 цього ж Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.34 ГПК України).

Частиною 1 ст.43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а згідно ч. 2 цієї ж статті ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно положень ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Допустимих доказів в спростування вищевикладеного чи будь-яких обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Таким чином, на підставі матеріалів справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані в частині стягнення 230375,00 грн. основного боргу, 11462,40 грн. 3% річних, 182597,41 грн. інфляційних, підтверджуються наявними доказами і підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 82 ГПК України рішення приймається господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом, у нарадчій кімнаті.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Після виходу з нарадчої кімнати суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення яким позовні вимоги задоволено повністю.

Враховуючи викладене, матеріали справи, обставин справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши і оцінивши подані додаткові докази, керуючись статтями 4 - 47, 22, 28, 32 - 34, 36, 43, 44 - 45, 471, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, у нарадчій кімнаті, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" (вул. І. Приходька, 141, м. Кременчук, Полтавська область, 39621, , ІПН 60) на користь Приватного підприємства "Авто-2002" (вул.Кропивницького, 32, м. Кременчук, Полтавська область, 39627, ) заборгованість за Договором №74-ТР від 26.12.2013р. в розмірі 424 434,81 грн. з яких сума основного боргу в розмірі 230 375,00 грн., 3% річних в сумі 11 462,40 грн., інфляційних нарахувань в сумі 182 597,41 грн., а також витрати на сплату судового збору в розмірі 8488,70 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

СУДДЯ Іваницький О.Т.

Повне рішення складено 01.09.2015р.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.