номер провадження справи 27/157/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2015 Справа № 908/4902/15

За позовом: Концерну Міські теплові мережі в особі Філії Концерну Міські теплові мережі Шевченківського району (юридична адреса: 69091 м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137; фактична адреса: 69071 м. Запоріжжя, вул. Цитрусова, 9)

до відповідача: Міського комунального підприємства Основаніє (69095 м. Запоріжжя, вул. Українська, 29-А)

про 15 922 грн. 69 коп.

Суддя Дроздова С.С.

Представники сторін:

від позивача ОСОБА_1., дов. № 37/2019 від 05.01.2015р.

від відповідача- Коваленко Ю.В., дов. № 365 від 03.09.2015р.в------------: ОСОБА_2,

Господарським судом Запорізької області розглядається позов Концерну Міські теплові мережі в особі Філії Концерну Міські теплові мережі Шевченківського району до Міського комунального підприємства Основаніє про стягнення 15 922 грн. 69 коп. основного боргу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.09.2015р., справу № 908/4902/15 передано на розгляд судді Дроздовій С.С.

Ухвалою суду від 04.09.2015р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 908/4902/15, присвоєно справі номер провадження 27/157/15 та призначено судове засідання на 01.10.2015р.

01.10.2015р. до початку розгляду справи представники позивача та відповідача заявили письмове клопотання щодо відмови від здійснення технічної фіксації судового процесу.

Головуючим суддею оголошено яка справа розглядається, склад суду, та розяснено представникам сторін, які прибули в судове засідання, їх права, у тому числі право заявляти відводи.

Відводів складу суду не заявлено.

У судовому засіданні 01.10.2015р. представник позивача підтримав позовні вимоги, на підставах, викладених у позовній заяві. Просить суд стягнути з відповідача 15 922 грн. 69 коп. основного боргу.

Відповідач у судовому засіданні 01.10.2015р. позовні вимоги визнав у повному обсязі, в підтвердження чого надав письмовий відзив (міститься в матеріалах справи).

Розглянувши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані докази, вислухавши представників позивача та відповідача, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відповідно до п. 2 ст. 275 Господарського кодексу України, Закону України Про теплопостачання, споживання теплової енергії допускається тільки на підставі договору, укладеного між Теплопостачальною організацією та Споживачем.

Господарським судом встановлено, що рішенням Запорізької міської ради № 17 від 11.01.2002р. Про створення комунальних підприємств теплових мереж створено Концерн Міські теплові мережі.

Відповідно до п. 2.1 Статуту Концерну Міські теплові мережі в третій редакції, зареєстрованій 12.04.2013 р. за № 4000104, основною метою діяльності Концерну МТМ (позивача у справі) є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією.

Згідно з пунктом 2.2 Статуту Концерну МТМ предметом діяльності Концерну є виробництво теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами, постачання теплової енергії для потреб населення для обігріву житла і побутових потреб, комунально-побутових потреб підприємств, бюджетних установ та організацій, інших категорій споживачів, її збут.

Статтею ст. 1 Закону України Про теплопостачання визначено, що теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об'єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу; система централізованого теплопостачання - сукупність джерел теплової енергії, магістральних та місцевих (розподільчих) теплових мереж, що об'єднані між собою та використовуються для теплозабезпечення споживача, населеного пункту, яка включає системи децентралізованого та помірно-централізованого теплопостачання.

Відповідно до ст.ст. 13, 16 Закону України Про житлово-комунальні послуги централізоване опалення належить до житлово-комунальних послуг, порядок надання, якісні та кількісні показники яких мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.

Відповідно до частини 4 статті 19 Закону України Про теплопостачання, теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу теплової енергії та частини 1 статті 25 цього Закону, теплопостачальна організація має право укладати договори купівлі-продажу теплової енергії із споживачами.

Статтею 25 Закону України Про теплопостачання, закріплено права та основні обов'язки споживача теплової енергії, яка містить обов'язок споживача на своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Згідно з пунктом 4 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1198 від 03.10.2007 року, користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору, а пунктом 14 Правил передбачений обов'язок споживача до початку подачі теплоносія до системи теплоспоживання укласти з теплопостачальною організацією такий договір.

Згідно п. 2 ст. 7 Закону України Про житлово-комунальні послуги встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги належить до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг, що повністю кореспондується зі ст. 28 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні. Аналогічні норми щодо встановлення тарифів містяться у ст. 13 Закону України Про теплопостачання.

01.10.2010р. між Комунальним підприємством «Ремонтно-експлуатаційне підприємств по обслуговуванню гуртожитків» (споживач) та Концерном МТМ в особі директора філії Концерну МТМ Орджонікідзевського району (енергопостачальна організація) укладено договір про постачання та використання теплової енергії.

Згідно рішення Запорізької міської ради «Про затвердження передавальних актів та визначення розміру статутного капіталу міського комунального підприємства «Основаніє» від 25.07.2012 року № 6, Міське комунальне підприємство «Основаніє» є повним правонаступником Комунального підприємства «Ремонтно-експлуатаційне підприємств по обслуговуванню гуртожитків».

До Міського комунального підприємства «Основаніє» перейшли все майно, майнові та немайнові права та обов'язки Комунального підприємства «Ремонтно-експлуатаційне підприємств по обслуговуванню гуртожитків».

Враховуючи, що Міське комунальне підприємство «Основаніє» є повним правонаступником Комунального підприємства «Ремонтно-експлуатаційне підприємств по обслуговуванню гуртожитків», 02.11.12р. було укладено додаткову угоду № 2 до договору № 340187 від 01 жовтня 2010 року, відповідно якої сторони дійшли згоди вважати стороною по договору № 340187 від 01 жовтня 2010 року Міське комунальне підприємство «Основаніє».

Відповідно до п. 1.1 договору теплопостачальна організація бере на себе зобов'язання відпустити теплову енергію в гарячій воді споживачу, а споживач зобов'язується прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами (цінами) в терміни та порядку, встановленими умовами договору та додатками до договору, що є його невідємними частинами.

Відповідно до додатку № 1а до договору, теплова енергія відпускалась до приміщення, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Миколи Краснова, 1-А.

Розмір теплового навантаження відповідно до договору на потреби опалення по вул. Миколи Краснова, 1-А (прим. VII, площа 49,3 кв.м.) у спірному періоді складає 0,004869 Гкал/год. (в період з 01.10.10р. по 02.11.12р.). Розмір теплового навантаження в період з 02.11.12р. по 01.04.13р. по вул. Миколи Краснова, 1А та вул. Пархоменка, 16 на потреби опалення складає 0,016029 Гкал/год., на потреби підігріву - 0,002750 Гкал/год.

Відповідно до п. 6.2 договору, розрахунковим періодом є календарний місяць.

Згідно п. 6.3 договору підставою для розрахунків споживача з теплопостачальною організацією є рахунок та акт приймання-передачі.

Відповідно до п. 6.4 договору споживач зобовязаний до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, перерахувати на розрахунковий рахунок теплопостачальної організації суму заборгованості за спожиту теплову енергію.

Згідно п. 6.7 договору споживач з 10 по 12 число місяця, наступного за розрахунковим, повинен отримати від Теплопостачальної організації за адресою: вул. Цитрусова, буд. 9а, документи за розрахунковий період: рахунок фактуру, акт приймання-передачі теплової енергії, податкову накладну (платникам ПДВ).

Згідно п. 6.7.1 договору отриманий акт приймання - передачі теплової енергії споживач повинен підписати, оформити належним чином та повернути на адресу теплопостачальної організації на протязі п'яти днів з дати отримання. Датою отримання акту вважається: при отриманні нарочним - дата вручення представнику споживача; при направленні рекомендованим листом - дата, зазначена у відбитку поштового штемпеля на документі, що зроблений поштовим відділенням та підтверджує відправлення, з урахуванням поштового пробігу документа (по місту-3 дні, по області - 5- днів, по Україні - 7 днів).

Згідно п. 6.7.2 договору, у разі неотримання акту приймання - передачі, або обґрунтованих заперечень в його підписанні, у термін, встановлений п. 6.7.1 договору, акт підписується теплопостачальною організацією з позначенням про відмову у підписанні його Споживачем, та оформлений таким чином акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому розрахунковий період.

В разі наявності заперечень щодо даних, зазначених в акті, споживач зобовязаний надати теплопостачальній організації нормативно обґрунтовані письмові заперечення до даного акту з додаванням відповідних документів та погодити з теплопостачальною організацією всі розбіжності у встановлений цим пунктом договору строк. При отриманні заперечень в підписанні акту та доказів в обґрунтування заперечень до нього, теплопостачальна організація розглядає їх та надає відповідь про прийняття або відмову у прийнятті заперечень.

Відповідач, відповідно до п. 6.7 договору, отримані акти приймання-передачі теплової енергії за період з жовтня 2012 року по лютий 2013 року, узгодив та повернув на адресу теплопостачальної організації.

Відповідач заперечень щодо нарахувань, зазначених у рахунках та актах приймання-передачі теплової енергії на адресу Концерну «МТМ» не надав, тобто фактично погодився з кількістю спожитої теплової енергії та з сумами нарахованими Позивачем до оплати за відповідні періоди.

На виконання умов договору позивач в період з жовтня 2012 року по лютий 2013 року відпустив відповідачу теплову енергію на суму 15 922 грн. 69 коп., про що свідчать акти приймання-передачі теплової енергії.

В порушення умов договору відповідач не здійснив оплату за спожиту в спірному періоді теплову енергію, а саме з жовтня 2012р. по лютий 2013р., в результаті чого заборгованість відповідача за спожиту теплову енергію складає 15 922 грн. 69 коп.

01.04.2013р. між сторонами було підписано угоду про розірвання договору, в частині відпуску теплової енергії - з 01.03.2013р.

З 2014р. по 2015р. позивачем на адресу відповідача було направлено претензії №№ 9393/09-1, 6613/22, 770/09-1 про погашення заборгованості за поставлену теплову енергію, які залишені ним без виконання.

Згідно ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» основним обов'язком відповідача є додержання вимог договору та нормативно - правових актів.

У відповідності п. 40 Правил відповідач зобов'язаний вчасно проводити розрахунок за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та Правил.

У відповідності до ст. 276 ГК України оплата енергії, що відпускається здійснюється відповідно до умов договору.

Отже, Концерном Міські теплові мережі в особі Філії Концерну МТМ Шевченківського району були виконані всі умови договору.

Статтями 11 та 509 Цивільного кодексу України визначено, що однією із підстав виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк, є договір.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до положень ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Ст. 218 ГК України встановлено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобовязання, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Правовідносини сторін врегульовано договором на постачання теплової енергії в гарячій воді.

За договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. (ст. 714 ЦК України).

Як свідчать надані суду документи, між сторонами склалися господарські відносини, що породили взаємні обовязки.

Відповідач не надав суду доказів належного виконання зобовязання і сплати суми заборгованості у повному обсязі.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про стягнення з Концерну Міські теплові мережі в особі Філії Концерну Міські теплові мережі Шевченківського району 15 922 грн. 69 коп. основного боргу.

Ст. 218 ГК України встановлено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобовязання, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про стягнення з Концерну Міські теплові мережі в особі Філії Концерну Міські теплові мережі Шевченківського району 15 922 грн. 69 коп. основного боргу.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, ст. 34 ГПК України.

На підставі статті 85 ГПК України 01.10.2015року прийнято рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача, оскільки спір до суду доведений з його вини.

Крім того, у звязку з тим, що при зверненні з позовною заявою до суду позивач сплатив судовий збір в більшому розмірі, ніж встановлено законом, а саме замість 1 218 грн. 00 коп., сплачено 1 827 грн. 00 коп., господарський суд на підставі ухвали, повертає позивачу 609 грн. 00 коп. судового збору, як зайво сплаченого.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 44, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Концерну Міські теплові мережі в особі Філії Концерну Міські теплові мережі Шевченківського району до Міського комунального підприємства Основаніє задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Міського комунального підприємства Основаніє (69095 м. Запоріжжя, вул. Українська, 29-А, ) на користь Концерну Міські теплові мережі в особі Філії Концерну Міські теплові мережі Шевченківського району (юридична адреса: 69091 м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137; фактична адреса: 69071 м. Запоріжжя, вул. Цитрусова, 9, ) 15 922 (п'ятнадцять тисяч девятсот двадцять дві) грн. 69 коп. основного боргу, 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя С.С. Дроздова

Рішення оформлено та підписано 02.10.2015р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.