ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02.10.2015 Справа № 907/784/15

Розглянувши матеріали справи

За позовом Прокурора Тячівського району в інтересах держави в особі Буштинської селищної ради, смт. Буштино

До відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю фірма „Т.М.М., м. Київ

Про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 01 жовтня 2008 року

Головуючий суддя Якимчук Л.М.

За участю представників сторін:

від прокуратури ОСОБА_2, прокурор відділу представництва інтересів

громадян і держави у судах;

від позивача не зявився;

від відповідача не зявився;

СУТЬ СПОРУ :

Прокурор Тячівського району, м. Тячів, звернувся з позовом до суду в інтересах держави в особі Буштинської селищної ради, смт. Буштино, до відповідача, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю фірма „Т.М.М., м. Київ, про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 01 жовтня 2008 року.

Прокурор у процесі позовні вимоги підтримав повністю, з підстав наведених у позовній заяві, у письмових поясненнях від 29.07.2015 №101-384 вих.15 (3813) та у додаткових поясненнях від 01.10.2015 №202-4778 вих. 15. Просить позов задоволити повністю.

Стверджує, що відповідач безпідставно ігнорує рішення 9 сесії 6 скликання Буштинської селищної ради від 23.08.2011 №324, яким затверджено Положення про оренду та порядок розрахунку орендної плати за земельні ділянки у смт. Буштино та передбачено основні ставки орендної плати за земельні ділянки у смт. Буштино, зокрема, щодо тих, які не увійшли до списку (п. 37 Положення) в розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Внесеними змінами до вказаного Положення рішенням 15 сесії 6 скликання Буштинської селищної ради №501 від 13.03.2012, поширено його дію на договори оренди земельних ділянок, укладені до набрання ним чинності, якщо розмір орендної плати менший за мінімальний, встановлений чинним законодавством. У такому випадку ставка орендної плати встановлюється у розмірі мінімального граничного розміру цієї плати.

Прокурор нормативно обґрунтовує поставлені вимоги ст.ст. 604, 632, 642 Цивільного кодексу України, Законом України „Про оренду землі (ст.ст.1, 15 , 21, 30), ст. ст. 274, 288 Податкового кодексу України тощо.

У ході судового розгляду позивач (Буштинська селищна рада) надіслав суду письмові пояснення від 10.09.2015 №247/02-31, в яких просить суд розглянути справу без участі його уповноваженого представника. Позовні вимоги підтримує та просить позов задоволити повністю.

Стверджує, що 01.03.2013 Буштинською селищною радою на адресу ТзОВ „Т.М.М. направлено лист-пропозицію щодо внесення змін до договору оренди земельної ділянки з проектом додаткової угоди, у звязку з набранням чинності змін внесених до Податкового кодексу України, зокрема до підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу та внесенням змін рішенням Буштинської селищної ради №501 від 13.03.2012 до Положення про оренду та порядок розрахунку орендної плати за земельні ділянки у смт. Буштино.

Однак, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Т.М.М. (відповідач) додаткову угоду не підписало.

У звязку з цим, просить суд зобовязати орендаря укласти додаткову угоду до договору оренди землі з метою приведення його у відповідність до діючого законодавства.

На даний момент додаткову угоду до договору оренди з ТзОВ "Т.М.М. не укладено.

Двадцять другого вересня 2015 року представник відповідача надіслав суду заперечення на позовну заяву від 14.09.2015 №14/09, в яких проти позову заперечує, вважає його необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

Нормативно обґрунтовує свою позицію ст.ст. 181, 182, 640, 654 та 649 Цивільного кодексу України, ст. 4, ч.7,п.1,ст.16 Закону України „Про державну реєстрацію ст. 16 „Про оренду землі.

Крім того просить суд, провадження у справі припинити на підставі п.1.1. ст. 80 Господарського процесуального кодексу України за відсутністю предмету спору, так як вважає, що позивачем не подано жодних доказів у підтвердження наявності розбіжностей між сторонами договору.

Таке клопотання задоволенню не підлягає, оскільки зміст позовної заяви поданої Прокурором Тячівського району в інтересах держави в особі Буштинської селищної ради до суду та докази надані в обґрунтування позовних вимог, свідчать про наявність спору між позивачем та відповідачем.

Заслухавши прокурора та вивчивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Буштинською селищною радою (орендодавець за договором, позивач у справі) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Т.М.М." (орендар за договором, відповідач у справі) 01.10.2008 укладено договір оренди земельної ділянки.

Відповідно до. п.1 договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення для здійснення підприємницької діяльності землі оздоровчого призначення, яка знаходиться на території Буштинської селищної ради в смт. Буштино по вул. Б.Хмельницького, 116 Тячівського району Закарпатської області в межах населеного пункту згідно рішення ХІІІ сесії V скликання Буштинської селищної ради №299 від 24.06.2008.

Предметом договору є земельна ділянка загальною площею 69398 кв. м. для обслуговування цілісного майнового комплексу. Земельна ділянка не підтоплюється. (п. 2 договору).

У п.3 договору вказано, що на земельній ділянці знаходяться обєкти нерухомого майна цілісний майновий комплекс.

Пунктом 4 договору визначено, що земельна ділянка передається в оренду як несільськогосподарське угіддя.

Згідно п. 5 договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 1424740,94 грн.

Даний договір укладено на 15 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право на його поновлення на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його(п. 8 договору).

Відповідно до п. 9, 10 договору орендна плата вноситься орендарем не пізніше 15 листопада поточного року на р/р Буштинської селищної ради у розмірі 2 % від нормативної грошової оцінки землі, що складає 28494,80 грн. в рік.

Відповідно до п.12 договору оренди земельної ділянки розмір орендної плати переглядається 1 раз у два роки у разі зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. 15 договору цільове призначення земельної ділянки - землі оздоровчого призначення.

Пунктом 35 договору передбачено, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін.

У разі недосягнення згоди щодо зміни умов даного договору спір розвязується у судовому порядку.

У пункті 42 договору зазначено, що він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Договір зареєстрований у Закарпатській регіональній філії ДП „Центр ДЗК при Держкомземі України 21.10.2008 за № -008.

Рішенням 9 сесії 6 скликання Буштинської селищної ради №324 від 23.08.2011 затверджено Положення про оренду та порядок розрахунку орендної плати за земельні ділянки у смт. Буштино, яким на виконання п. 288.5.1 ст. 288 Податкового кодексу України ,встановлено ставки орендної плати для земель, які не увійшли до списку (п. 37) в розмірі 3% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки.

Рішенням 15 сесії 6 скликання Буштинської селищної ради від 13.03.2012 №501 внесено зміни до вказаного Положення, зокрема, його доповнено розділом XIV „Прикінцеві положення, в якому зазначено, що це Положення діє на договори оренди земельних ділянок, які будуть укладені після його затвердження сесією Буштинської селищної ради. Якщо розмір орендної плати в укладених до моменту набрання чинності цього Положення договорах оренди земельних ділянок державної та комунальної власності менший за мінімальний, встановлений чинним законодавством, то ставка орендної плати встановлюється у розмірі мінімального граничного розміру цієї плати.

Таким чином, мінімальний розмір орендної плати за вказаним договором оренди земельної ділянки повинен становити 3 % від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки.

Орендодавець (Буштинська селищна рада) звертався до орендаря (ТзОВ „Т.М.М.) з пропозицією про внесення змін до договору оренди земельної ділянки про що свідчать відправлені йому листи від 01.03.2013 №40/02-26 та від 05.11.2013 №278/02-26 з проектом додаткової угоди, проте орендар додаткову угоду не підписав, відповідь на листи не надав, внаслідок чого і виник даний спір (копії повідомлень про відправлення містяться в матеріалах справи).

Проаналізувавши законодавство, яке регулює відносини, що склалися між сторонами, суд прийшов до висновку, що позов належить задоволити, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 93 Земельного Кодексу України та ст. 1 Закону України "Про оренду землі" право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідне орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності, а згідно п.8 вказаної статті, відносини, повязані з орендою землі, регулюються законом.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частиною 1 ст. 15 Закону України "Про оренду землі" визначено, що істотними умовами договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Згідно з ч. 1 ст. 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Пунктом 289.1 ст. 289 Податкового кодексу України встановлено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Відповідно до ч. 5 ст. 5 Закону України „Про оцінку земель нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні (крім випадків спадкування спадкоємцями першої та другої черги за законом (як випадків спадкування ними за законом, так і випадків спадкування ними за заповітом) і за правом представлення, а також випадків спадкування власності, вартість якої оподатковується за нульовою ставкою) та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, вартості земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.

Пунктом 2 частини 1 ст. 13 Закону України „Про оцінку земель встановлено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Частинами 1, 2 ст. 18 Закону України „Про оцінку земель встановлено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5 - 7 років.

Відповідно до ч.2 ст. 20 Закону України „Про оцінку земель дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Оскільки сторонами в договорі оренди передбачено можливість збільшення розміру орендної плати (п.2.3 договору), а орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, то законодавча зміна граничного розміру цієї плати є підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленою умовами договору.(Постанова Верховного суду України від 04.07.2011 №41/81 пд).

Пунктом 2.19. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 17.05.2011 „Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин розяснено, що згідно статтею 632 Цивільного кодексу України ціна в договору встановлюється за домовленістю сторін. У визначених законом випадках застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Судам слід враховувати, що розмір орендної плати за землю визначається сторонами у договорі, в тому числі може визначатися шляхом встановлення відсоткового відношення до нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що відповідає чинному законодавству України, зокрема, приписам частини першої статті 15, ст. 21 Закону України „Про оренду землі.

Статтею 288 Податкового кодексу України передбачено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою для земель сільськогосподарського призначення розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом; для інших категорій земель трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом. У вказану статтю 27.03.2014 внесено зміни, зокрема у п.288.5.1, який викладено в наступній редакції: розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Статтею 30 Закону України „Про оренду землі передбачено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку. Оскільки орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, то законодавча зміна граничного розміру цієї плати може бути підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору. При цьому надсилання відповідачеві пропозицій щодо внесення змін до договору оренди є правом, а не обовязком позивача, тому недотримання останнім частини другої ст. 188 Господарського кодексу України щодо надсилання іншій стороні пропозицій щодо зміну умов договору не позбавляє його права звернутися до господарського суду з позовом про зміни умов договору.

Частиною 1 ст. 651 Цивільного кодексу України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 144 Конституції України встановлено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обовязковим до виконання на відповідній території.

Згідно з пунктом 34 статті 26 Закону України „Про місцеве самоврядування виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішується відповідно до закону питання регулювання земельних відносин. Частиною 1 ст.73 Закону України „Про місцеве самоврядування передбачено, що акт ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної , міської, районної у місті (у разі її створення) ради прийняті в межах наданих їм повноважень, є обовязковими для виконання всіма, розташованими на відповідній території, органами виконавчої влади, обєднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Господарським судом встановлено і матеріалами справи підтверджено факт невиконання орендарем рішення 9 сесії 6 скликання Буштинської селищної ради від 23.08.2011 №324, та 15 сесії 6 скликання від 13.03.2012 №501 щодо укладення додаткової угоди з метою приведення договору оренди землі у відповідність до діючого законодавства.

Оскільки позов поданий прокурором, який звільнений від сплати судового збору, відповідно до ч. ч. 4, 5 статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід державного бюджету.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 49, 75, 82 85 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Внести зміни до договору оренди землі від 01.10.2008, укладеного між Буштинською селищною радою (90556, Тячівський район, смт. Буштино, вул. Головна, 91, ) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю фірма „Т.М.М. (04116, м. Київ, Шевченківський район, вул. Галі Тимофеєвої, 3 ), виклавши п. 9 в наступній редакції:

„Орендна плата вноситься в грошовій формі у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки землі в рік;

3. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю фірма „Т.М.М. (04116, м. Київ, Шевченківський район вул. Галі Тимофеєої, 3, ) в доход Державного бюджету України (банк отримувача ГУДКУ у Закарпатській області, МФО 812016, отримувач коштів державний бюджет м. Ужгород 22030001; рахунок отримувача 3002; код отримувача 38015610) суму 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 07.10.2015

Суддя Л. М. Якимчук