РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2015Справа №910/22848/15
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу
за позовом Військового прокурора Вінницького гарнізону Центрального регіону України в інтересах держави в особі: 1. Міністерства оборони України; 2. Військової частини НОМЕР_1
до про Товариства з обмеженою відповідальністю «Укравпостач» стягнення пені в розмірі 71 716 грн. 00 коп. та штрафу в розмірі 56 406 грн. 00 коп.
Представники:
від Прокуратури: Стригун М.А. (представник за посвідченням);
від Позивача - 1: Пухтицький І.М. (представник за Довіреністю);
від Позивача 2: Пухтицький І.М. (представник за Довіреністю);
від Відповідача: Шапошник Т.М. (представник за Довіреністю)
ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Військовий прокурор Вінницького гарнізону Центрального регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України (надалі також - «Позивач 1») та Військової частини НОМЕР_1 (надалі також - «Позивач - 2») звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укравпостач» (надалі також - «Відповідач») про стягнення пені в розмірі 71 716 грн. 00 коп. та штрафу в розмірі 56 406 грн. 00 коп.
Позовні вимоги вмотивовано тим, що 25.07.2014 року між Військовою частиною НОМЕР_1 (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укравпостач» (Постачальник) було укладено Договір про закупівлю товарів за державні кошти №91/14, відповідно до умов якого Постачальник зобов`язався у 2014 році поставити Замовникові товар, зазначений у п.1.2 та у Специфікації товару (Додаток №1 до договору), а Замовник зобов`язався прийняти та оплатити такий товар. Як зазначає Прокурор, всупереч умовам Договору Відповідач не здійснив поставку товару у кількості 34 комплектів у строки, передбачені умовами Договору. За таких підстав, враховуючи неналежне виконання Відповідачем умов договору, Прокурор просить Суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укравпостач» пеню у розмірі 71 716 грн. 00 коп. та штраф у розмірі 56 406 грн. 00 коп.
Ухвалою Господарського суду м. Києва від 02.09.2015 р. порушено провадження у справі № 910/22848/15, судове засідання призначено на 17.09.2015 р.

17.09.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

17.09.2015 року в судове засідання з`явились представники сторін. В судовому засіданні представник позивачів подав документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження по справі від 02.09.2015 року.

Представник відповідача вимоги ухвали суду про порушення провадження по справі від 02.09.2015 року не виконав.

Суд на місці ухвалив задовольнити клопотання Відповідача про відкладення розгляду справи.

Крім того, Суд, ознайомившись з матеріалами справи, керуючись ст. 38 ГПКУ, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку зобов`язати Відповідача надати докази на підтвердження існування форс-мажорних обставин відповідно до п.8.2. Договору №91/14 від 25.07.2014 року.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 17.09.2015 року відкладено розгляд справи на 01.10.2015 року, у зв`язку з невиконанням вимог ухвали суду, клопотанням про відкладення розгляду справи, витребуванням додаткових доказів по справі.

28.09.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшло клопотання про зменшення розміру пені та штрафу на 90% відповідно до норм ст. 83 Господарського процесуального кодексу України.
28.09.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву, яким просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
01.10.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи листа Торгово промислової палати України №5920/05-5.4 від 10.12.2014 р.
В судовому засіданні 01 жовтня 2015 року Прокурор та представник Позивачів надали усні пояснення по суті спору, якими підтримали позовні вимоги та доводи позовної заяви, просили суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, заперечили проти задоволення клопотання Відповідача про зменшення розміру пені та штрафу на 90% відповідно до норм ст. 83 Господарського процесуального кодексу України. В судовому засіданні представник Відповідача заперечив проти позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просив Суд у разі задоволення позовних вимог зменшити розміру пені та штрафу на 90% відповідно до норм ст. 83 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.
В судовому засіданні 01 жовтня 2015 року, на підставі статті 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.
Відповідно до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні складено протокол.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -
ВСТАНОВИВ
25.07.2014 року між Військовою частиною НОМЕР_1 (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укравпостач» (Постачальник) було укладено Договір про закупівлю товарів за державні кошти №91/14, відповідно до умов якого Постачальник зобов`язався у 2014 році поставити Замовникові товар, зазначений у п.1.2 та у Специфікації товару (Додаток №1 до договору), а Замовник зобов`язався прийняти та оплатити такий товар.

Відповідно до п.1.2 Договору найменування товару: лот №1 авіаційні шини 1030х350 м.1А або еквівалент, код 22.11.1. Шини та камери гумові нові, згідно з Державним класифікатором продукції та послуг ДК 016:2010. Кількість товару зазначена у Специфікації товару (Додаток №1 до Договору)

Згідно з п.1.4 Договору Постачальник здійснює постачання товару за цим Договором після отримання від Замовника (командира військової частини НОМЕР_1 ) письмового повідомлення про готовність до виконання умов Договору, яким Замовник визначає обсяги закупівлі товару.

Сума цього Договору становить 2 370 000 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 20% у розмірі 395 000 грн. 00 коп. (п.3.1 Договору)

У п.4.1 Договору передбачено, що розрахунки за Товар здійснюються за фактом постачання згідно з чинним законодавством протягом 2014 бюджетного року, за умови проведення платежів Головним управлінням Державної казначейської служби України у Вінницькій області, після отримання представником Замовника (військовою частиною НОМЕР_2 ) наступних документів: рахунку фактури, видаткової накладної, акту прийому поставленого товару, затвердженого командиром військової частини НОМЕР_1 , акту прийому поставленого товару, затвердженого командиром військової частини НОМЕР_3 .

Відповідно до п.5.1 Договору строк постачання товару: товар постачається не пізніше 01.10.2014 р., після відправлення Замовником Постачальнику повідомлення про готовність до виконання умов договору. Замовник може надавати таке повідомлення на поставку як повного обсягу товару, так і на партію товару.

Згідно з п.5.4 Договору перехід права власності та ризиків на товар відбувається після розвантаження на склад та передачі його в розпорядження вантажоотримувача Замовника. При передачі товару повинні бути оформлені (надані) наступні приймально здавальні документи: видаткова накладна Постачальника, яка виписується в чотирьох примірниках; акт прийому (форма №4) в чотирьох примірниках; копія сертифікату якості (сертифікат відповідності) підприємства виробника; оригінал або нотаріально завірена копія документа, який підтверджує виготовлення товару підприємством виробником.

Пунктом 7.2 Договору передбачено, що за порушення строків постачання Товару або заміну його на якісний понад строки, зазначені у пунктах 2.2, 2.4 та 5.1 цього Договору, Постачальник сплачує пеню у розмірі 0,1% вартості товару, з якого допущено прострочення постачання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% від вказаної вартості.

Цей Договір набирає чинності з моменту підписання його двома Сторонами. Строк дії Договору до 31 грудня 2014 року, а в частині гарантійних зобов`язань до повного їх виконання. (п.10.1 Договору)

Специфікацією товару, що є Додатком №1 до Договору про закупівлю товарів за державні кошти №91/14 від 25.07.2014 року, Сторони узгодили найменування товару, кількість комплектів 100, технічні умови підприємства виробника, рік виготовлення, термін постачання товару - не пізніше 01.10.2014 р., після відправлення Замовником Постачальнику повідомлення про готовність до виконання умов договору, вартість товару.

Додатковою угодою №1 від 30.12.2014 року про зміни умов Договору про закупівлю товарів за державні кошти №91/14 від 25.07.2014 року Сторонами внесено зміни до п.3.1 Договору: «Сума цього Договору становить 1 564 200 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 20% у розмірі 260 700 грн. 00 коп.», Специфікацію товару (Додаток №1 до Договору) викладено у новій редакції.

Відповідно до п.3 Додаткової угоди №1 від 30.12.2014 року ця угода набирає чинності після її підписання двома Сторонами.

Специфікацією товару, що є Додатком №1 до Додаткової угоди №1 від 30.12.2014 року про зміни умов Договору про закупівлю товарів за державні кошти №91/14 від 25.07.2014 року Сторони узгодили найменування товару, кількість комплектів 66, технічні умови підприємства виробника, рік виготовлення, термін постачання товару - не пізніше 01.10.2014 р., після відправлення Замовником Постачальнику повідомлення про готовність до виконання умов договору, вартість товару.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору про закупівлю товарів за державні кошти №91/14 від 25.07.2014 року військова частина НОМЕР_1 направила 30.07.2014 року на адресу Відповідача повідомлення про готовність до виконання умов договору.

Крім того, на виконання умов Договору про закупівлю товарів за державні кошти №91/14 від 25.07.2014 року Відповідачем була здійснена поставка авіаційних шин у загальній кількості 66 комплектів, а Позивач 2 в свою чергу прийняв вказаний товар, що підтверджується Актами прийому поставленого товару №1 від 15.08.2014 р. у кількості 11 комплектів, №2 від 28.08.2014 року у кількості 23 комплекти, №3 від 17.09.2014 року у кількості 32 комплекти, та здійснив оплату на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укравпостач» в загальному розмірі 1 564 200 грн. 00 коп., що підтверджується платіжними дорученнями №596 від 18.08.2014 р. на суму 260 700 грн. 00 коп., № 670 від 01.09.2014 р. на суму 545 100 грн. 00 коп., №718 від 23.09.2014 р. на суму 758 400 грн. 00 коп.
Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Прокурор зазначає, що Відповідач не здійснив поставку товару у кількості 34 комплектів у строки, передбачені умовами Договору. За таких підстав, враховуючи неналежне виконання Відповідачем умов договору, Прокурор просить Суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укравпостач» пеню у розмірі 71 716 грн. 00 коп. та штраф у розмірі 56 406 грн. 00 коп.
05.02.2015 року Позивачем 2 була направлена на адресу Відповідача претензія №350/129/138/271/ПС з вимогою сплатити пеню та штраф у сумі 154 713 грн. 60 коп. за прострочення постачання товару, у відповідь на яку Відповідач листом №10.03.2015 від 10.03.2015 року повідомив про непогодження зі штрафними санкціями у зв`язку з тим, що між сторонами було укладено Додаткову угоду №1 про зміни до умов Договору та зменшенням видатків Замовника.
Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Військового прокурору Вінницького гарнізону Центрального регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Військової частини НОМЕР_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.
Внаслідок укладення Договору про закупівлю товарів за державні кошти №91/14 від 25.07.2014 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.
Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.
Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.
Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).
Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства
Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).
Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).
Згідно з приписами ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Згідно зі статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору про закупівлю товарів за державні кошти №91/14 від 25.07.2014 року військова частина НОМЕР_1 направила 30.07.2014 року на адресу Відповідача повідомлення про готовність до виконання умов договору.

Крім того, на виконання умов Договору про закупівлю товарів за державні кошти №91/14 від 25.07.2014 року Відповідачем була здійснена поставка авіаційних шин у загальній кількості 66 комплектів, а Позивач 2 в свою чергу прийняв вказаний товар, що підтверджується Актами прийому поставленого товару №1 від 15.08.2014 р. у кількості 11 комплектів, №2 від 28.08.2014 року у кількості 23 комплекти, №3 від 17.09.2014 року у кількості 32 комплекти, які оформлені належним чином та підписані уповноваженими представниками сторін і скріплені печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку.

Військова частина НОМЕР_1 здійснила оплату за отриманий товар на підставі Договору про закупівлю товарів за державні кошти №91/14 від 25.07.2014 року на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укравпостач» в загальному розмірі 1 564 200 грн. 00 коп., що підтверджується платіжними дорученнями №596 від 18.08.2014 р. на суму 260 700 грн. 00 коп., № 670 від 01.09.2014 р. на суму 545 100 грн. 00 коп., №718 від 23.09.2014 р. на суму 758 400 грн. 00 коп.

Відповідно до п.5.1 Договору строк постачання товару: товар постачається не пізніше 01.10.2014 р., після відправлення Замовником Постачальнику повідомлення про готовність до виконання умов договору. Замовник може надавати таке повідомлення на поставку як повного обсягу товару, так і на партію товару.

Специфікацією товару, що є Додатком №1 до Договору про закупівлю товарів за державні кошти №91/14 від 25.07.2014 року, Сторони узгодили найменування товару, кількість комплектів 100, технічні умови підприємства виробника, рік виготовлення, термін постачання товару - не пізніше 01.10.2014 р., після відправлення Замовником Постачальнику повідомлення про готовність до виконання умов договору, вартість товару.
Судом встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Укравтопостач» була здійснена поставка товару лише у загальному розмірі 66 комплектів й не була здійснена поставка товару у кількості 34 комплекти у строки, передбачені умовами Договору про закупівлю товарів за державні кошти №91/14 від 25.07.2014 року, а саме не пізніше 01 жовтня 2014 року.
Відповідач в обґрунтування заперечень на позовну заяву зазначав, що у зв`язку з укладанням Сторонами Додаткової угоди №1 від 30.12.2014 року про зміни умов Договору про закупівлю товарів за державні кошти №91/14 від 25.07.2014 року Позивач підтвердив зменшення державою фінансування видатків для Позивача на цілі, що передбачені Договором, а тому вважає, що Позивач не зазнав матеріальних збитків.
Як вбачається з матеріалів справи, Додатковою угодою №1 від 30.12.2014 року про зміни умов Договору про закупівлю товарів за державні кошти №91/14 від 25.07.2014 року Сторонами внесено зміни до п.3.1 Договору: «Сума цього Договору становить 1 564 200 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 20% у розмірі 260 700 грн. 00 коп.», Специфікацію товару (Додаток №1 до Договору) викладено у новій редакції.

Відповідно до п.3 Додаткової угоди №1 від 30.12.2014 року ця угода набирає чинності після її підписання двома Сторонами.

Специфікацією товару, що є Додатком №1 до Додаткової угоди №1 від 30.12.2014 року про зміни умов Договору про закупівлю товарів за державні кошти №91/14 від 25.07.2014 року Сторони узгодили найменування товару, кількість комплектів 66, технічні умови підприємства виробника, рік виготовлення, термін постачання товару - не пізніше 01.10.2014 р., після відправлення Замовником Постачальнику повідомлення про готовність до виконання умов договору, вартість товару.
Судом розглянуті та відхилені доводи Відповідача щодо зменшення державою фінансування видатків для Позивача 2 у зв`язку з укладанням Сторонами Додаткової угоди №1 від 30.12.2014 року про зміни умов Договору про закупівлю товарів за державні кошти №91/14 від 25.07.2014 року, оскільки предметом розгляду вказаної справи є порушення саме Відповідачем умов укладеного Договору в частині непостачання товару у передбачені Договором строки, а не обов`язок Військової частини НОМЕР_1 по здійсненню оплати за отриманий товар.
Крім того, Суд зазначає, що Відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів відповідно до норм ст.ст. 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження неможливості здійснення поставки товару у строки, передбачені умовами Договору, оскільки достатнім доказом існування обставин не переробної сили, служать довідки, які видаються повноважними органами (за місцем виникнення форс мажорних обставин) (п.8.2 Договору), а навпаки, листом №5920/05-5.4 від 10.12.2014 року Торгово промислова палата України повідомила про відсутність підстав для засвідчення форс мажорних обставин за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укравпостач».
За таких підстав, Суд звертає увагу, що матеріалами справи підтверджено неналежне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Укравпостач» умов Договору про закупівлю товарів за державні кошти №91/14 від 25.07.2014 року в частині нездійснення поставки товару у загальній кількості 100 комплектів у строки, передбачені умовами Договору.
При зверненні до суду Прокурор просив стягнути з Відповідача на користь Позивача 2 пеню за загальний період прострочки з 01.10.2014 р. по 29.12.2014 р. у розмірі 71 716 грн. 00 коп.
Згідно з ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 611 Цивільного кодексу України зазначено, що одним з наслідків порушення зобов`язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов`язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов`язання, зокрема у випадку прострочення виконання.

У відповідності до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченому у Господарському кодексі України, іншими законами та договором.

Частиною 1 ст. 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойка це грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно з нормою ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

При цьому Суд зазначає, що розуміння господарських санкцій у Господарському кодексі України є дещо ширшим поняття цивільно-правової неустойки. Під штрафними санкціями тут розуміються також і грошові суми, які учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити в разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності. Неустойка в розумінні ст. 549 Цивільного кодексу України це спосіб забезпечення та санкція за порушення саме приватноправових (цивільно-правових) зобов`язань.

Пунктом 7.2 Договору передбачено, що за порушення строків постачання Товару або заміну його на якісний понад строки, зазначені у пунктах 2.2, 2.4 та 5.1 цього Договору, Постачальник сплачує пеню у розмірі 0,1% вартості товару, з якого допущено прострочення постачання за кожний день прострочення.

Суд, перевіривши розрахунок пені, у зв`язку з неналежним виконанням Відповідачем умов Договору про закупівлю товарів за державні кошти №91/14 від 25.07.2014 року за загальний період прострочки виконання Відповідачем його договірного зобов`язання за загальний період прострочки з 01.10.2014 р. по 29.12.2014 р. у розмірі 71 716 грн. 00 коп. вважає, що вимоги Позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення у заявленому Прокурором розмірі, оскільки відповідно до норм статті 83 Господарського процесуального кодексу України суд позбавлений можливості виходити самостійно за межі позовних вимог.
Крім того, Прокурор просив стягнути з Відповідача штраф на підставі п.7.2 Договору в розмірі 56 406 грн. 00 коп.
За прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% від вказаної вартості. (п.7.2 Договору)

Суд зазначає, що можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачено частиною другою статті 231 Господарського кодексу України.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України №3-88гс11 від 09.04.2012 року по справі №20/246-08, від 27.04.2012 року по справі №06/5026/1052/2011.
В інших випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.
За таких підстав, вимоги Прокурора про стягнення з Відповідача штрафу на підставі п.7.2 Договору в розмірі 56 406 грн. 00 коп. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Що стосується Клопотання Відповідача про зменшення розміру пені та штрафу на 90% на підставі п.3 статті 83 Господарського процесуального кодексу України, Суд зазначає наступне.

Згідно з п. 3 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймаючи рішення має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно з приписами статті 233 Господарського кодексу України, якщо штрафні санкції, що підлягають сплаті дуже великі у порівнянні зі збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій.

Вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо. У зазначеній нормі ГПК йдеться про можливість зменшення розміру саме неустойки (штрафу, пені), а тому вона не може застосовуватися у вирішенні спорів, пов`язаних з відшкодуванням сум збитків та шкоди (стаття 22, глава 82 Цивільного кодексу України). (п. 3.17.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» №18 від 26.12.2011 року)

Суд, з огляду на матеріали справи, з урахуванням інтересів обох сторін, тривалості прострочення зобов`язання, позиції Позивачів, які категорично заперечували проти зменшення розміру штрафних санкції, а також того, що Відповідачем не надано Суду жодних належних та допустимих доказів відповідно до норм ст.ст. 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України існування виняткових обставин для можливості застування п. 3 статті 83 Господарського процесуального кодексу України, приходить до висновку про відмову в задоволенні Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Укравпостач» про зменшення розміру пені та штрафу.
Таким чином, з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укравпостач» на користь Військової частини НОМЕР_1 підлягає стягненню пеня у розмірі 71 716 грн. 00 коп. та штраф у розмірі 56 406 грн. 00 коп.
Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на Відповідача та підлягають стягненню в доход Державного бюджету України.
На підставі викладеного, керуючись статтями 32, 33,36, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -
ВИРІШИВ
1. Позов Військового прокурора Вінницького гарнізону Центрального регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Військової частини НОМЕР_1 - задовольнити повністю.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укравпостач» (03164, м.Київ, ВУЛИЦЯ АКАДЕМІКА БУЛАХОВСЬКОГО, будинок 30-А, Ідентифікаційний код юридичної особи 38590901) на користь Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , Ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_4 ) пеню у розмірі 71 716 (сімдесят одна тисяча сімсот шістнадцять) грн. 00 коп. та штраф у розмірі 56 406 (п`ятдесят шість тисяч чотириста шість) грн. 00 коп.
3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укравпостач» (03164, м.Київ, ВУЛИЦЯ АКАДЕМІКА БУЛАХОВСЬКОГО, будинок 30-А, Ідентифікаційний код юридичної особи 38590901) в доход Державного бюджету України судовий збір у розмірі 2 562 (дві тисячі п`ятсот шістдесят дві) грн. 44 (сорок чотири) коп.
4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.
5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.
Дата складання та підписання повного тексту рішення: 05 жовтня 2015 року.

Судя О.В. Чинчин