КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2015 р. Справа№ 910/5793/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Хрипуна О.О.

суддів: Власова Ю.Л.

Станіка С.Р.

при секретарі судового засідання - Киниці А.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення господарського суду міста Києва від 25.05.2015

у справі № 910/5793/15-г (суддя Демидов В.О.)

за позовом Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Прайм-Поліс"

про стягнення збитків у розмірі 321 393, 35 грн.

за участю представників:

від позивача: Лещенко О.О.,

від відповідача: не з'явились,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - ДП "НЕК "Укренерго") звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з ТОВ "Прайм-Поліс" збитків у сумі 321 393,35 грн., спричинених внаслідок завищення відповідачем вартості підрядних робіт за укладеним сторонами у справі договором підряду № 133/01-11 від 27.06.2011.

Рішенням господарського суду міста Києва від 25.05.2015 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з судовим рішенням, ДП "НЕК "Укренерго" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду міста Києва від 25.05.2015 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані неправильним застосуванням судом першої інстанції норм матеріального права та неповним з'ясуванням обставин справи. За твердженням скаржника, спричинення відповідачем збитків позивачу у заявленому розмірі підтверджується актом ревізії Державної фінансової інспекції України від 18.10.2003 № 05-21/259 та вимогою про усунення порушень від 25.11.2013 № 05-14/1914, де містяться посилання на конкретні порушення.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.07.2015 апеляційну скаргу ДП "НЕК "Укренерго" на рішення господарського суду міста Києва від 25.05.2015 у справі № 910/5793/15-г прийнято до провадження у складі колегії: Хрипун О.О. (головуючий), судді - Корсакова Г.В. та Михальська Ю.Б.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 29.09.2015 для розгляду справи сформовано колегію у складі головуючого судді Хрипуна О.О., суддів Власова Ю.Л. та Станіка С.Р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.09.2015 апеляційну скаргу ДП "НЕК "Укренерго" у справі № 910/5793/15-г прийнято до провадження новим складом колегії та ухвалено здійснювати в судовому засіданні 30.09.2015.

В судове засідання 30.09.2015 представники відповідача повторно не з'явились, хоч відповідач належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового розгляду.

Беручи до уваги суть спору та матеріали справи, встановлені ст. 102 ГПК України строки розгляду апеляційних скарг, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу за відсутності представників відповідача.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника скаржника, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Місцевим господарським судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 27.06.2011 між позивачем як замовником та відповідачем як виконавцем укладений договір № 133/01-11, відповідно до умов пункту 1.1 якого виконавець зобов'язався у 2011 році поставити замовнику товари, зазначені у специфікаціях (Додаток № 1 до договору), виконати роботи, пов'язані з поставкою товарів та зазначені в завданні замовника, а замовник зобов'язався прийняти та оплатити такі товари та роботи.

Договір укладено відповідно до конкурсної пропозиції виконавця, яку результатом проведення процедури відкритих торгів було акцептовано замовником 26.05.2011.

Відповідно до пункту 1.2 договору найменування предмету закупівлі є: Пристрої реєстрації аварійних подій та визначення місця пошкодження згідно 31.20.2 ДК 016-97.

Як встановлено пунктом 1.3 договору, номенклатура, асортимент, одиниця виміру співвідношення за видами, марками, типами, склад робіт, їх обсяг та вимоги до виконання (детальний опис, в тому числі технічні характеристики) зазначені у специфікації (Додаток № 1 до договору), Зведеному кошторисі (Додаток № 2 до договору) відповідно.

Сторонами у справі встановлено ціну договору - 2 440 320,00 грн., у тому числі ПДВ у розмірі 406 720,00 грн. Ціна договору визначена з урахуванням транспортування товарів виконавцем та виконання ним робіт, пов'язаних із поставкою товарів, та зазначена у Додатку № 1 до договору та Зведеному кошторисі.

Ціна робіт у відповідності до Зведеного кошторису становить 683 520,00 грн., в тому числі ПДВ у розмірі 113 920,00 грн. (пункт 3.4 договору).

Договір, Специфікація та Зведений кошторис підписані повноважними представниками сторін у справі.

За результатами поставки відповідачем обумовлених договором товарів та виконання передбачених Зведеним кошторисом робіт, сторонами у справі складені та підписані акти форми КБ-2в щодо приймання виконаних будівельних робіт: № 26 за грудень 2011 року на суму 53 233,62 грн., № 28 за грудень 2011 року на суму 69 136,94 грн., № 30 за грудень 2011 року на суму 53 492,83 грн., № 39 за грудень 2011 року на суму 63 425,34 грн., № 40 за грудень 2011 року на суму 48 166,21 грн., № 41 за грудень 2011 року на суму 77 735,83 грн., № 42 за грудень 2011 року на суму 45 760,96 грн., № 43 за грудень 2011 року на суму 53 032,55 грн., № 44 за грудень 2011 року на суму 43 941,16 грн., № 45 за грудень 2011 року на суму 3 427,61 грн., № 46 за грудень 2011 року на суму 3 503,54 грн., № 47 за грудень 2011 року на суму 3 452,81 грн. Засвідчені копії вказаних актів наявні у матеріалах справи.

Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

При цьому ст. 844 ЦК України встановлено, що ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором. Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін. У разі перевищення твердого кошторису усі пов'язані з цим витрати несе підрядник, якщо інше не встановлено законом.

Матеріалами справи, її фактичними обставинами підтверджений факт виконання відповідачем обумовлених договором підряду робіт у повному обсязі, передбаченому Специфікацією та Зведеним кошторисом, що є Додатками № 1 та № 2 до договору. Місцевим господарським судом правомірно прийнято до уваги факт узгодження вартості фактично виконаних підрядних робіт позивачем та відповідачем шляхом складання та підписання без зауважень та заперечень відповідних актів форми КБ-2в щодо приймання виконаних будівельних робіт.

Проте, за результатами проведеної Державною фінансовою інспекцією України ревізією фінансово-господарської діяльності позивача за період з 01.07.2011 по 30.06.2013 встановлене завищення вартості виконаних відповідачем підрядних робіт за укладеним сторонами у справі договором підряду № 133/01-11 від 27.06.2011 на загальну суму 321 393,35 грн. (оплата не передбачених договором пусконалагоджувальних робіт, безпідставне включення підвищувального коефіцієнту трудовитрат).

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.07.2014 у справі № 826/21004/13-а, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.12.2014, відмовлено у задоволенні позовних вимог Державного підприємства "НЕК "Укренерго" до Державної фінансової інспекції України, третя особа ТОВ "Прайм-Поліс", про визнання протиправною та скасування вимоги Державної фінансової інспекції України від 25.11.2013 № 05-14/1914 про усунення виявлених порушень в частині пункту 2, пункту 3, пункту 4, пункту 5, пункту 6 щодо ТОВ "Землевпорядна компанія "Приват" та ТОВ "НТЦ "Електро", підпункту 8.1 пункту 8, підпункту 11.2 щодо ТОВ "БК "Готіка" на суму 48 973,51 грн., підпункту 11.4 пункту 11, підпунктів 12.1, 12.3, 12.4, 12.5 пункту 12, підпунктів 13.6, 13.7, 13.15, 13.20 пункту 13.

Відповідно до ст. 16 ЦК України захист цивільних прав та інтересів здійснюється, зокрема, шляхом стягнення з особи, яка порушила право, завданих збитків. У відповідності з приписами ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно із приписами ч. 2 ст. 217 ГК України у сфері господарювання застосовуються господарські санкції, однією з яких є відшкодування збитків. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських правовідносин є скоєне ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ст. 224 ГК України учасник господарських відносин повинен відшкодувати спричинені ним збитки суб'єкту, права чи законні інтереси якого були порушені. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата чи пошкодження її майна, а також неотримання доходів, які управнена сторона отримала б при належному виконанні зобов'язання іншою стороною.

Згідно зі ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Обов'язковими умовами покладення відповідальності на винну сторону є наявність збитків, протиправність дій цієї особи, причинного зв'язку між діями особи та збитками, які складають об'єктивну сторону правопорушення, та вини особи, внаслідок дій якої спричинено збитки.

Відсутність хоча б одного з елементів складу правопорушення звільняє боржника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов'язань (виключає його відповідальність).

Враховуючи предмет спору, для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) порушення боржником зобов'язання, що випливає з договору; 2) збитків та їх розміру; 3) причинного зв'язку між порушенням стороною зобов'язання, що випливає з договору, та збитками; 4) вини порушника зобов'язання.

Тобто, слід довести, що протиправні дії чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи - безумовним наслідком такої протиправної поведінки.

Позивачем під час судового розгляду справи не доведено факту понесенння ним додаткових, не передбачених договором витрат, що перевищують суму договору, з вини відповідача і за відсутності погодження позивача з такими витратами.

Місцевим господарським судом правомірно не прийнято до уваги доводи позивача щодо того, що підставою для повернення коштів є висновки за результатами ревізії, проведеної Державною фінансовою інспекцією України, про завищення вартості здійснених відповідачем підрядних робіт.

Так, виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного між сторонами договору і не можуть їх змінювати. У той же час виявлення вказаних порушень може бути підставою для притягнення до відповідальності посадових осіб у встановленому чинним законодавством порядку.

Згідно із п. 3 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 № 550 акт ревізії - документ, який складається посадовими особами контролюючого органу, що проводили ревізію, фіксує факт її проведення та результати. Заперечення, зауваження до акта ревізії (за їх наявності) та висновки на них є невід'ємною частиною акта.

Відповідно до п. 50 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами за результатами проведеної ревізії у межах наданих прав контролюючі органи вживають заходів для забезпечення, в тому числі, звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства.

Згідно ст. 15 Закону України "Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні" законні вимоги службових осіб державної контрольно-ревізійної служби є обов'язковими для виконання службовими особами об'єкту, що ревізується. Довідка контрольно-ревізійного управління чи акт перевірки може бути підставою для вчинення відповідних процесуальних дій посадовими особами (зокрема - пред'явлення відповідного позову до суду), однак не позбавляє відповідну особу процесуального обов'язку доводити свої вимоги належними та допустимими доказами.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Вищого господарського суду України від 09.07.2014 у справі № 926/56/14, від 27.08.2014 у справі № 922/204/14, від 10.07.2013 у справі № 910/2210/13.

Обґрунтовуючи доводи позовної заяви та апеляційної скарги, позивач зазначав, що через неправомірне завищення відповідачем вартості робіт, що було виявлено під час здійснення перевірки Державної фінансової інспекцією України, у Відповідача виникло зобов'язання відшкодувати збитки позивачу в розмірі 321 393,35 грн.

Разом з тим, позивач не заперечує, що відповідачем своєчасно та належним чином виконані роботи за договором, що не перевищує обумовлену сторонами ціну договору. Дані роботи були без зауважень прийняті позивачем, що підтверджується актами здачі-прийняття робіт, підписаними та скріпленими печатками сторін без заперечень та зауважень, копії яких наявні в матеріалах справи.

Отже, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, місцевий суд дійшов правомірного висновку, що позивачем не доведено наявності факту завдання збитків протиправними діями відповідача.

Відповідно до частини першої статті 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

За встановлених обставин, на думку колегії суддів, висновок місцевого суду про відсутність правових підстав для покладення на відповідача цивільно-правової відповідальності у вигляді відшкодування збитків відповідає нормам чинного законодавства, фактичним обставинам справи і наявним у ній матеріалам, а доводи апеляційної скарги його не спростовують.

З огляду на викладене, підстав для зміни або скасування рішення місцевого суду не вбачається.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення господарського суду міста Києва від 25.05.2015 у справі № 910/5793/15-г залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 25.05.2015 у справі № 910/5793/15-г залишити без змін.

Головуючий суддя О.О. Хрипун

Судді Ю.Л. Власов

С.Р. Станік