РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2015Справа №910/21969/15
За позовом Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва

до Управління культури, туризму та охорони культурної спадщини Дніпровської

районної в місті Києві державної адміністрації

про стягнення 21767,88 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники сторін:

від позивача - Острова В.В. (представник за довіреністю);

від відповідача - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов про стягнення 21767,88 грн. заборгованості та нарахованих в порядку ст. 625 ЦК України санкцій у зв'язку з несвоєчасною оплатою Відповідачем відшкодувань експлуатаційних витрат та за утримання будинку і прибудинкової території по Договору № 445 від 31.12.2013.

Відповідач відзиву на позов не подав, своїх представників у судові засідання не направив, хоча судом були вчинені всі дії щодо належного повідомлення Відповідача про призначення справи до розгляду в засіданнях суду, про час і місце їх проведення, оскільки ухвали суду надсилалися на адресу місцезнаходження Відповідача згідно відомостей з ЄДРЮО та ФОП та матеріалів справи, а відтак, будь-які несприятливі наслідки такого ненаправлення повноважних представників покладається на Відповідача відповідно.

Судом враховано, що явка представників сторін у судове засідання обов'язковою не визнавалась. Відповідач також не був позбавлений права та можливості (в матеріалах справи відсутні докази протилежного) надати, якщо вважав за потрібне, будь-які додаткові пояснення та/або докази заздалегідь до судового засідання в письмовому вигляді через канцелярію суду, направити поштою, кур'єром тощо.

Клопотань про відкладення розгляду справи до початку та під час судового засідання не надходило, та перед судом не доведено обставин, які б перешкоджали чи не дозволяли розглянути спір у даному судовому засіданні. Отже, суд дійшов висновку про відсутність встановлених ст. 77 ГПК України підстав для відкладення розгляду справи та відповідно до статті 75 ГПК України здійснює розгляд справи за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі укладеного між Позивачем, як виконавцем, та Відповідачем, як споживачем, договору від 01.12.2012 з подальшими доповненнями та змінами (далі - Договір), Позивачем надавалися Відповідачу послуги обслуговування та експлуатації обумовленої Договором будівлі у період з 01.02.2013 по 31.12.2013, на оплату чого виставлялися відповідні платіжні-вимоги доручення (копії залучені до справи), та заборгованість по оплаті яких становить 13217,24 грн.

Щодо розміру щомісячних оплат по Договору, то судом перевірено і визнано обґрунтованим надане Позивачем суду пояснення, у якому він довів суду порядок нарахування та розміри нарахованих сум.

Відповідач у встановлені Договором строки заборгованість за послуги обслуговування та експлуатації обумовленої Договором будівлі в сумі 13217,24 грн. не оплатив, надання цих послуг не спростував, і доказів наявності у Відповідача претензій щодо якості та/або комплектності наданих Позивачем за Договором послуг у спірний період матеріали справи не містять.

Наявність у Відповідача вищевказаної заборгованості, яка не була погашена на час подання позову, та залишається непогашеною на даний час, Позивачем належним чином відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України та ст. 193 ГК України доведена, документально підтверджена і Відповідачем не спростована.

Розрахунок заборгованості судом перевірено та визнано обґрунтованим і арифметично правильним; її розмір є доведеним залученими Позивачем до справи вищеописаними доказами, а також відсутністю їх спростування з боку Відповідача.

З огляду на наведене позовні вимоги про стягнення 13217,24 грн. заборгованості визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також, виходячи з положень ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, ч. 2 ст. 193 ГК України, Відповідач є порушником грошового зобов'язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом, та зокрема у вигляді нарахування та стягнення 3% річних та втрат від інфляції за ст. 625 ЦК України за весь час прострочення заборгованості.

Розрахунок 3% річних та інфляційних втрат судом також перевірено та визнано обґрунтованим і арифметично правильним (зокрема, оскільки розраховані Позивачем санкції не перевищують дозволені до стягнення згідно з законом), а їх розмір є доведеним залученими Позивачем до справи вищеописаними доказами, а також відсутністю їх спростування з боку Відповідача.

З огляду на наведене позовні вимоги про стягнення 7680,98 грн. інфляційних та 869,66 грн. 3% річних також визнаються судом обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Судовий збір за ст. 49 ГПК України покладається на Відповідача.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Управління культури, туризму та охорони культурної спадщини Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації (м. Київ, вул. Будівельників, 34/1; ідентифікаційний код 37397258) на користь Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва (м. Київ, вул. Челябінська, 9-Г; ідентифікаційний код 03366612) 13217 (тринадцять тисяч двісті сімнадцять) грн. 24 коп. заборгованості, 7680 (сім тисяч шістсот вісімдесят) грн. 98 коп. інфляційних, 869 (вісімсот шістдесят дев'ять) грн. 66 коп. 3% річних, а також 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 12.10.2015

Суддя Сташків Р.Б.