РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

"29" вересня 2015 р. Справа №902/677/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Гулова А.Г.

суддя Маціщук А.В. ,

суддя Петухов М.Г.

при секретарі судового засідання Кравчук О.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: ОСОБА_1 - представника за довіреністю від 29.07.2015р. №128

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

на рішення господарського суду Вінницької області від 01.07.2015р.

у справі №902/677/15 (суддя Маслій І.В.)

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м.Вінниця

до Приватного Вінницького обласного акціонерного товариства по туризму та екскурсіях "ВІННИЦЯТУРИСТ", м.Вінниця

про визнання недійсним рішення наглядової ради

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду від 01.07.2015р. у справі №902/677/15 відмовлено у задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Приватного Вінницького обласного акціонерного товариства по туризму та екскурсіях "ВІННИЦЯТУРИСТ" про визнання недійсним рішення наглядової ради.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ФОП ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржене рішення господарського суду Вінницької області від 01.07.2015р. у даній справі скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Мотивуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, зокрема, що серед виключних повноважень наглядової ради не передбачено повноваження приймати рішення щодо припинення вже існуючого правочину, тим більше повноваження про припинення діючого договору оренди шляхом його розірвання в одностороньому порядку, а тому приймаючи оскаржене рішення в односторонньому порядку припинити орендні відносини шляхом розірвання договору №70 оренди окремої частини будівлі т/к Поділля від 01.08.2013р., наглядова рада ПрАТ "ВІННИЦЯТУРИСТ" фактично вийшла за межі своїх повноважень, перевищивши їх.

Представник відповідача у письмовому відзиві №144 від 15.09.2015р. на апеляційну скаргу та у судовому засіданні заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги, просить оскаржене рішення господарського суду Вінницької області від 01.07.2015р. у даній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Позивач у судове засідання не з`явився, повноважного представника не направив. Проте, 28.09.2015р. від позивача на адресу суду надійшли клопотання від 25.09.2015р. про відкладення розгляду справи на іншу дату, де останній просить відкласти розгляд справи на іншу дату та вирішити питання щодо участі позивача у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Однак, вказане вище клопотання відхилено колегією суддів у судовому засіданні з огляду на норми ч.ч.2, 3 ст.741 ГПК України, де передбачено, що клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції може бути подане не пізніше як за сім днів до проведення судового засідання, в якому відбуватиметься така участь, а питання про участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції вирішується господарським судом за наявності відповідного клопотання або за власною ініціативою не пізніш як за п'ять днів до дня проведення такого судового засідання.

Враховуючи норми ст.101 ГПК України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції, та той факт, що неявка в засідання суду представника скаржника, належним чином та відповідно до законодавства повідомленого про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає перегляду оскарженого судового рішення, колегія суддів розглянула апеляційну скаргу за відсутності представника останнього.

Заслухавши пояснення представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, відповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи, 01.08.2013р. Приватним Вінницьким обласним акціонерним товариством по туризму та екскурсіях "ВІННИЦЯТУРИСТ" (орендодавець) та ФОП ОСОБА_2 (орендар) укладено договір № 70 оренди окремої частини будівлі, згідно умов якого орендар одержав від орендодавця у строкове платне користування приміщення у будинку №4 по вул.Пушкіна у м.Вінниці загальною площею 1205,7 кв.м, що складається з ресторану, бару, магазину Кулінарія та кіоску - площею 880,9 кв.м, а також приміщення конференц-залів будівлі туристичного комплексу Поділля площею 324,8 кв.м.

У розділі 4 договору сторони встановили розміри орендної плати та порядок проведення розрахунків.

Відповідно до п.8.1. договору останній вступає в силу та починає обчислюватися з дати підписання акту приймання-передачі об`єкту в оренду та діє до 29.02.2016р.

Факт передачі обєкта оренди орендарю підтверджується актом приймання-передачі від 01.08.2013р. до договору оренди окремої частини будівлі від 01.08.2013р. №70.

На підставі рішення річних загальних зборів Приватного Вінницького обласного акціонерного товариства по туризму та екскурсіях "ВІННИЦЯТУРИСТ" №Р-25-10 від 27.04.2015р. прийнято постанову Наглядової ради Приватного Вінницького обласного акціонерного товариства по туризму та екскурсіях "ВІННИЦЯТУРИСТ" №ПР-101-1 від 27.04.2015р., зокрема, щодо припинення орендних відносин з орендарем шляхом розірвання договору оренди №70, укладеного 01.08.2013р. позивачем та відповідачем, оскільки такі відносини негативно впливають на діяльність товариства.

За наведених обставин, ФОП ОСОБА_3 посилаючись, зокрема, на ст.ст.188, 193, 291 ГК України, ст.ст.629, 781 - 783 ЦК України, ст.52 Закону України "Про акціонерні товариства", звернувся до суду з позовом до Приватного Вінницького обласного акціонерного товариства по туризму та екскурсіях "ВІННИЦЯТУРИСТ" про визнання недійсним п.3.3. постанови наглядової ради.

Як зазначалося вище, рішенням господарського суду Вінницької області від 01.07.2015р. у справі №902/677/15 у задоволенні позову відмовлено.

Колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у позові, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено, що держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів.

Кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Порядок захисту прав суб'єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Відповідно до ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частина друга цієї статті передбачає способи захисту цивільних прав та інтересів.

Тобто, оскаржувати рішення наглядової ради мають право учасники товариства, а також інші особи, права або інтереси яких порушено оскаржуваним рішенням.

Наявність права на пред'явлення позову не є безумовною підставою для здійснення судового захисту, а є лише однією з необхідних умов реалізації, встановленого вищевказаними нормами права.

Вирішуючи переданий на розгляд господарського суду спір по суті, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з'ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що спірною постановою нагладової ради Приватного Вінницького обласного акціонерного товариства по туризму та екскурсіях "ВІННИЦЯТУРИСТ" №ПР-101-1 від 27.04.2015р. прийнято рішення про припинення договору №70 оренди окремої частини будівлі Т/к Поділля від 01.08.2013р., однак у такий спосіб його не розірвано, тобто правові наслідки для позивача не наступили.

Порядок зміни та розірвання договорів врегульвано гл.53 ЦК України, ст.188 ГК України, відповідно, лише за дотримання вказаних норм відповідач може реалізувати прийняте наглядовою радою рішення.

В силу норм ст.33 ГПК України позивачем не доведено порушення спірним рішенням його прав та законних інтересів.

Слід зазначити, позивач не є акціонером відповідача, відповідно, корпоративні відносини між сторонами у справі відсутні, у зв`язку з чим, колегія суддів дійшла висновку, що позов ФОП ОСОБА_2 про визнання недійсним рішення Наглядової ради заявлено безпідставно.

За наведених обставин, місцевий господарський суд правомірно, з дотриманням норм матеріального та процесуального права відмовив у задоволенні позову.

Відтак, доводи апеляційної скарги спростовуються наведеним вище, матеріалами справи та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Вінницької області від 01.07.2015р. у справі №902/677/15 прийняте з повним з'ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи, а тому відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Вінницької області від 01.07.2015р. у справі №902/677/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 - без задоволення.

2. Справу №902/677/15 повернути до господарського суду Вінницької області.

Головуючий суддя Гулова А.Г.

Суддя Маціщук А.В.

Суддя Петухов М.Г.