РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2015Справа № 910/18655/15

За позовом Публічного акціонерного товариства «Київмедпрепарат»

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ELYSIUM"

про стягнення 220 692, 67 доларів США, що еквівалентно 4 789 115, 24 грн.

Суддя Пригунова А.Б.

Представники:

від позивача: Задорожна Л.Г.

від відповідача: не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Київмедпрепарат" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ELYSIUM" про стягнення заборгованості за договором № ЕХР-550/14 від 04.11.2014 р. у розмірі 220 692, 67 доларів США, що еквівалентно 4 789 115, 24 грн. Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору щодо оплати поставленого товару.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.07.2015 р. порушено провадження у справі № 910/18655/15 та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 09.09.2015 р. за участю представників сторін, яких зобов'язано надати суду певні документи.

04.09.2015 р. через відділ діловодства Господарського суду міста Києва відповідач подав заяву про визнання позову в повному обсязі та просить розглядати справу без участі представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ELYSIUM" на підставі наявних документів.

У даному судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги.

Представник відповідача на виклик суду не з'явився.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, оригінали яких оглянуто у судовому засіданні.

У судовому засіданні 07.09.2015 р. на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

04.11.2014 р. між Публічним акціонерним товариством «Київмедпрепарат» та Товариством з обмеженою відповідальністю "ELYSIUM" укладено контракт № ЕХР-550/14, за умовами якого позивач зобов'язався передати, а позивач - прийняти та оплатити товар, асортимент, кількість та ціна якого вказані у специфікаціях, що є невід'ємними частинами договору.

Відповідно до п. 2.1. договору загальна вартість контракту становить 1 000 000, 00 дол. США.

Відповідно до п. 5.1. договору оплата за поставлений товар здійснюється у доларах США з відстрочкою платежу 60 календарних днів від дати складання міжнародної транспортної накладної або авіатранспортної накладної в аеропорту «Бориспіль».

Договір, відповідно до п. 17.1., діє з моменту підписання до 31.12.2015 р.

Відповідно до специфікації № 5 від 22.04.2015 р. загальна вартість товару, що підлягає передачі відповідачу становить 220 692, 67 дол. США.

Як вбачається з матеріалів справи, та підтверджується сторонами, 29.04.2015 р. позивачем поставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "ELYSIUM" товар на загальну суму 220 692, 67 дол. США., що підтверджується авіатранспортною накладною від 29.04.2015 р., електронною декларацією № 100250003/2015/519107, митною декларацією № 18005/28.05.2015/000617, копії яких долучені до матеріалів справи.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач стверджує, що відповідачем допущено порушення зобов'язань за договором № ЕХР-550/14 від 04.11.2014 р. щодо оплати поставленого товару, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі 220 692, 67 доларів США, що еквівалентно 4 789 115, 24 грн., яку позивач просить стягнути в судовому порядку.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд відзначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Договором, відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в Господарському кодексі України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Тож, в силу положень Цивільного кодексу України договірні зобов'язання є обов'язковими для виконання сторонами у порядку та у строк, визначений відповідним договором, або законом.

Виходячи з умов договору № ЕХР-550/14 від 04.11.2014 р., відповідач зобов'язаний був здійснити оплату поставленого Публічним акціонерним товариством «Київмедпрепарат» товару не пізніше 27.05.2015 р.

За приписами ст.ст. 3, 629 Цивільного кодексу України цивільне законодавство ґрунтується на принципах справедливості, добросовісності та розумності та передбачає обов'язковість виконання договірних зобов'язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

При цьому, відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право визнати позов повністю або частково.

Статтею 78 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Таким чином, приймаючи до уваги, що за приписами ст.ст. 4-3, 33. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, суть якого полягає у обґрунтуванні сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, своїх вимог і заперечень поданими суду доказами, які господарський суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, оскільки відповідач визнав позов та такі його дії не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, враховуючи неналежне виконання відповідачем зобов'язань щодо поставки товару, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову Публічного акціонерного товариства «Київмедпрепарат» про стягнення заборгованості за договором № ЕХР-550/14 від 04.11.2014 р. у розмірі 220 692, 67 доларів США, що еквівалентно 4 789 115, 24 грн.

Підсумовуючи вищенаведене, виходячи із заявлених позивачем вимог та наявних у справі доказів, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Публічного акціонерного товариства «Київмедпрепарат» задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ELYSIUM" (Республика Узбекистан, г. Самарканд, вул. Беруний дом, 1 корп. 5, ідентифікаційний номер 302381371), з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Публічного акціонерного товариства «Київмедпрепарат» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 139, ) заборгованість у розмірі 220 692, 67 доларів США, що еквівалентно 4 789 115, 24 грн. та 73 080, 00 грн. - судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 14.09.2015 р.

Суддя Пригунова А.Б.