ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2015 р. Справа №917/1898/15

за позовом комунального підприємства теплового господарства "Гадячтеплоенерго", вул. 50 років Жовтня, 19-а, м. Гадяч, 37300

до Гадяцького колективного побутового підприємства "Сервіс", пл. Соборна, 13, м. Гадяч, 37300

про стягнення суми основного боргу, пені, інфляційних

Суддя Сірош Д.М.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, доручення № 01-05/3 від 12.01.2015

від відповідача: не з'явився

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено дату складення повного рішення у відповідності до вимог ст. 85 ГПК України.

Суть спору: Розглядається позов про стягнення заборгованості за договором про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води № 34 в сумі 27 053,06 грн, з яких: 16 748,71 грн - сума основного боргу, 2 855,92 грн - пеня; 509,66 грн - 3% річних; 6 938,77 грн - інфляційні втрати.

Позивач в обґрунтування позову посилається на невиконання відповідачем договірних зобовязань щодо сплати вартості за спожиту теплову енергію.

Позивачем через канцелярію суду 01.10.2015 надано заяву про зменшення розміру позовних вимог, у якій просить суд стягнути з відповідача 11 748,71 грн - сума основного боргу, 2 855,92 грн - пеня; 509,66 грн - 3% річних; 6 938,77 грн - інфляційні втрати.

Суд приймає до розгляду дану заяву та розглядає справу, виходячи з нової ціни позову.

Відповідач у відзиві проти позову заперечує, посилаючись на важкий фінансовий стан; зазначає про сплату частини боргу в розмірі 5 000,00 грн.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд встановив:

01.07.2011 року Комунальне підприємство теплового господарства «Гадячтеплоенерго» (далі - позивач) та Гадяцьке колективне побутове підприємство «Сервіс» (далі - відповідач) уклали договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води № 29.

У відповідності до п. 1.1 договору Виконавець зобов'язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води, а Споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строк і на умовах, що передбачені договором.

На виконання договору протягом опалювального періоду 2013-2015 років Виконавець надав споживачеві послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води на суму 18 748,71 грн, що підтверджується актами виконаних робіт: № 34/02 від 28.02.2014; № 34/03 від 28.03.2014; № 34/04 від 25.04.2014; № 34/02 від 27.02.2015; № 34/03 від 31.03.2015; № 34/04 від 02.04.2015 (а.с. 35-36).

Відповідно до п. 6.1 договору розрахунковим періодом є календарний місяць.

У разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше 5 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Відповідач свої зобов'язання за договором належним чином не виконав, за отримані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води розрахунки проводив не в повному обсязі та з порушенням строків, передбачених договором, в результаті чого утворилася заборгованість станом на 28.08.2015 у сумі 16 748,71 грн за період з 01.10.2013 по 15.04.2015.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач сплатив частину суми заборгованість за послуги теплопостачання в розмірі 5 000,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 1341 від 31.08.2015; № 1346 від 10.09.2015, та випискою по рахунку від 15.09.2015.

Таким чином, станом на час розгляду справи сума основного боргу відповідача перед позивачем становить 11 748,71 грн.

Зазначену суму основного боргу позивач просить суд стягнути з відповідача.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах ставляться (ст. 193 Господарського кодексу України).

У відповідності до п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідачем не спростовані обставини, на які посилається позивач, доказів сплати заборгованості за теплопостачання не наданою.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення заборгованості у розмірі 11 748,71 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Стаття 612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не почав його виконувати або не виконав його у строк, встановлений договором.

Пунктом. 6.4 договору передбачено, що за несвоєчасне внесення плати із споживача стягується пеня у розмірі, встановленому законом.

Відповідно до ст. 3 ЗУ "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені, передбачений ст. 1 цього закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

За розрахунком, здійсненим позивачем та перевіреним судом до стягнення з відповідача підлягає 2 855,95 грн пені станом на 28.08.2015.

Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як роз'яснив Пленум Вищого господарського суду України у Постанові від 17 грудня 2013 року № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" (п. 3.1 та 3.2) інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання. Сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові (п. 4.1 Постанови).

Передбачена цією статтею сплата суми боргу за грошовим зобов'язанням з урахуванням встановленого індексу інфляції, а так само трьох процентів річних з простроченої суми, здійснюється незалежно від тієї обставини, чи був передбачений договором відповідний захід відповідальності.

Відповідно до наданих позивачем розрахунків, відповідачу станом на 17.08.2015 нараховані 3% річних в сумі 509,66 грн та 6 938,77 грн інфляційних.

Суд перевірив надані розрахунки та дійшов висновку задовольнити позов у цій частині в повному обсязі.

Заперечення відповідача проти стягнення інфляційних судом відхиляються, оскільки їх нарахування передбачено договором та чинним законодавством.

Також, суд не встановив наявності підстав для звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов'язання у вигляді стягнення пені та річних.

Із заявою про зменшення розміру пені відповідач до суду не звертався.

Крім того, відсутність коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договірного зобов'язання.

На підставі викладеного суд дійшов висновку задовольнити позов у повному обсязі.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 32-33, 43-44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Гадяцького колективного побутового підприємства «Сервіс», пл. Соборна, 13, м. Гадяч, 37300, р/р НОМЕР_1 в Гадяцькому Ощадбанк 3232, МФО 391021, код 03056426 на користь Комунального підприємства теплового господарства "Гадячтеплоенерго", (вул. 50років Жовтня 19 "а", м. Гадяч, Полтавська область, 37300; р/р 23 в ПАТ «Мегабанк», м. Харків, МФО 351629 ) 11748,71 грн основного боргу, 2855,92 грн пені; 509,66 грн - 3% річних, 6938,77 грн інфляційних втрат та 1827,00 грн витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 06.10.2015

Суддя Д.М. Сірош