УХВАЛА

про повернення позовної заяви

02.10.2015Справа № 910/25788/15

Суддя Гумега О.В., розглянувши

позовну заяву Приватного підприємства "Інструмент"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Сталь"

про стягнення 97 360,09 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Інструмент" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Сталь" про стягнення 97360,09 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.09.2015 у справі № 910/25051/15 (суддя Курдельчук І.Д.) позовну заяву Приватного підприємства "Інструмент" повернуто без розгляду на підставі п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

30.09.2015 Приватне підприємство "Інструмент" повторно звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою № 353 від 21.09.2015 (вх. № 25788/15 від 30.09.2015) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Сталь" про стягнення 97360,09 грн.

Вивчивши позовну заяву № 353 від 21.09.2015 і додані до неї документи, суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних доказів виконання ним вимог ч. 1 ст. 56, п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, а рівно усунення ним порушення п. 6 ч. 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України, на підставі якої позивачу було повернуто позовну заяву без розгляду ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.09.2015 у справі № 910/25051/15.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Як випливає з наведених приписів статті 56 ГПК України, обов'язок позивача направити відповідачу копії доданих до позовної заяви документів не залежить від того чи є в наявності у відповідача дані документи.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Належним доказом відправлення відповідачеві позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладень в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), надані в оригіналі або належним чином засвідченій копії.

В якості доказів направлення копії позовної заяви № 353 від 21.09.2015 та доданих до неї документів відповідачу до даної позовної заяви додано:

- копію фіскального чеку № 9568 від 21.09.2015 та опису вкладення в цінний лист № 305 від 21.09.2015 - за адресою 01010, м. Київ, а/с 59 (поштова адреса відповідача);

- копію фіскального чеку № 6525 від 29.09.2015 та опису вкладення в цінний лист № 076 від 29.09.2015 - за адресою 04077, м. Київ вул. Дніпроводська, буд. 1-А, офіс 60 (адреса місцезнаходження відповідача).

Водночас, ані з опису вкладення у цінний лист № 305 від 21.09.2015 (на поштову адресу відповідача), ані з опису вкладення у цінний лист № 076 від 29.09.2015 (на адресу місцезнаходження відповідача) не вбачається, що відповідачу надіслано копії доданих до позовної заяви № 353 від 21.09.2015 документів.

Так, в описі вкладення № 305 від 21.09.2015 зазначено про вкладення у цінний лист таких документів: "Лист № 353 від 21.09.2115 р. Директор ТОВ НВП "Сталь" Проценко С.В. "Позивна заява" 11 аркушів 10 (десять), а отже фактично вказано про направлення відповідачу лише листа № 353 від 21.09.2115 р. та позовної заяви, тоді як про направлення додатків до позовної заяви - не вказано.

В описі вкладення 076 від 29.09.2015 зазначено про вкладення у цінний лист таких документів: "Лист № 353 від 21.09.2015 р. Директор ТОВ "НВП "Сталь" Проценко С.В. з додатками "Позивна заява" у госп. суд 13 листів 10 (десять) грн.", а отже фактично вказано про направлення відповідачу лише листа № 353 від 21.09.2015 р. з додатками та позовної заяви, тоді як про направлення додатків саме до позовної заяви - також не вказано.

При цьому суд звертає увагу, що до поданої в суд позовної заяви № 353 від 21.09.2015 (на 3 арк.) фактично додано: лист 354 від 29.09.2015 (на 1 арк.), "додатки" № 1-11 ( на 13 арк.), вказані у позовній заяві, а також копії документів, які не вказані в "додатках" до позовної заяви (докази направлення позивачем відповідачу листів № 351 від 05.08.2015, № 352 від 27.08.2015 та докази їх отримання відповідачем (на 2 арк.).

Інші докази (окрім вищенаведених фіскальних чеків та описів вкладення у цінний лист), які б підтверджували направлення відповідачу копій доданих до позовної заяви документів, - до позовної заяви не додані.

Таким чином, позивачем не надано належних доказів виконання ним вимог ч. 1 ст. 56, п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, що, в свою чергу, тягне за собою наслідки, передбачені п. 6 ч. 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України

При цьому суд приймає до уваги правову позицію Вищого господарського суду України, викладену в абз. 1 п.п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", згідно якої недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК. Крім того, в абз. 7 п.п. 3.5 п. 3 наведеної постанови Пленуму ВГСУ визначено, що у разі коли до позовної заяви додано докази надсилання відповідачеві копії лише самої заяви, але відсутні докази надсилання йому копій доданих до неї документів, така заява підлягає поверненню на загальних підставах згідно з пунктом 6 частини першої статті 63 ГПК України.

За таких обставин, позовна заява № 353 від 21.09.2015 не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню.

Суд звертає увагу позивача, що відповідно до ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Додатково, при можливому повторному повторному зверненні до Господарського суду міста Києва, слід врахувати, що згідно частини 2 ст. 9 Закону України "Про судовий збір" (в редакції Закону України від 22.05.2015 № 484-VIII, який набрав чинності з 01.09.2015), суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Наразі платіжне доручення № 951 від 21.09.2015, не містить інформації про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, а рівно такі докази (відповідна довідка Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про надходження і зарахування до спеціального фонду Державного бюджету коштів судового збору) до позовної заяви не додані.

Керуючись п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути позивачеві без розгляду.

Суддя О.В.Гумега