РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2015Справа №910/19160/15

За позовом: Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця"

до: товариства з обмеженою відповідальністю "Південні туристичні лінії"

про: стягнення 97 488,49 грн.

Суддя Шкурдова Л.М.

Представники :

від позивача: Сіренко А.М. - пред.по дов.

від відповідача: не з' явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» до товариства з обмеженою відповідальністю «Південні туристичні лінії» про стягнення 97 488,49 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.07.2015 року порушено провадження у справі №910/19160/15.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за Договором №ПЗ/Л-148067/НЮ від 03.06.2014р., в зв'язку з чим позивачем нараховано відповідачу 54 858,84 грн - суми основного боргу, 1379,74 грн - 3 % річних, 30 508,08 грн - інфляційні втрати, 10 039,1 грн - 0,1 % за прострочення, 702,73 грн - додаткового збору.

У судовому засіданні 02.10.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Враховуючи наявність доказів належного повідомлення відповідача про час і місце проведення судового засідання, відсутність доказів неможливості прибуття в судове засідання представника відповідача, достатність матеріалів для прийняття рішення по суті, суд, відповідно до приписів ст.75 Господарського процесуального кодексу України, розглядає справу за відсутності представника відповідача за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд, -

ВСТАНОВИВ:

03.06.2014 року між Державним територіально-галузевим об'єднанням «Південно-Західна залізниця» (виконавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «Південні туристичні лінії» (замовник) укладено договір № ПЗ/Л - 148067/НЮ про надання послуг з перевезення та обслуговування пасажирів в спеціальному пасажирському поїзді формування ДТГО «Південно-Західна залізниця» від 03.06.2014р. (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору замовник доручає та оплачує, а Виконавець бере на себе виконання послуг з перевезення та обслуговування пасажирів в спеціальному пасажирському поїзді формування ДТГО Південно-Західна залізниця та сприяти в забезпеченні пасажирів комплектами постільної білизни під час прямування в Поїзді за окрему плату.

Відповідно до п.2.3 Договору Виконавець надає Замовнику рахунок на оплату послуг в термін не пізніше, ніж 10 банківських днів до дати відправлення Поїзду.

Відповідно до п. 2.6 Договору плата за послуги з надання пасажиру комплекту постільної білизни здійснюється додатково Замовником, відповідно до рахунків наданих Виконавцем.

За надання послуг з надання пасажирам комплектів постільної білизни Відповідачу виставлені рахунки від 29.08.2014 № №157, 155, 154, 156, 158, 160, 159, 161, 162, 163 на загальну суму 61 842,00 гри.

Пунктом 2.7. Договору передбачено, що для забезпечення виконання п. 2.6. Договору Замовник перераховує попередню оплату в необмеженому розмірі

Відповідачем на виконання умов договору перераховано попередню оплату в розмірі 6 984,00 грн. згідно рахунку № 447 від 15.07.2014 року.

Інші рахунки відповідачем оплачені не були, в зв'язку з чим заборгованість відповідача становить 54 858,84 грн.

Позивач звертався до відповідача з вимогами оплатити наявну заборгованість (лист від 27.10.2014р. №2092).

Гарантійним листом від 22.10. 2014 № 082 відповідач гарантував повернення вартості за використання комплектів постільної білизни в розмірі 54 858,00 грн. в строк до 31.12.2014 року.

Відповідно ст.526 ЦК України та ч.1 ст.193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що зобов'язання по оплаті наданих позивачем послуг відповідачем в повному обсязі не виконано.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не надано доказів того, що послуги ним не отримувались чи на виконання умов договорів були повністю проведені розрахунки з позивачем, у зв'язку з чим суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за надані позивачем послуги у розмірі 54 858,84 грн.

У зв'язку з несвоєчасним виконанням відповідачем грошового зобов'язання за Договором позивач, просить суд стягнути з відповідача 3 % річних в розмірі 1379,74 грн за період з 29.08.2014 по 30.06.2015, інфляційні втрати в розмірі 30 508,08 грн за період з 29.08.2014 по 30.06.2015.

Як визначено частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, позивач має право вимагати сплату боргу з урахування індексу інфляції та трьох процентів річних, що є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3 % річних за, в зв'язку з чим вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат в розмірі 30 508,08 грн та 3 % річних в розмірі 1379,74 грн.

Крім того, позивачем нараховано відповідачу на підставі ч.2 ст.231 ГК України пеню в розмірі 10 039,10 грн та штраф в розмірі 702,73 грн

Згідно з ч.2 ст.231 ГК України, у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов'язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг); за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Як вказав Верховний Суд України в пункті 5 "Висновків Верховного Суду України, викладених у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 111-16 ГПК України за 2010 - 2011 рр." від 01.04.2012, виходячи із положень ч.2 ст.231 ГК України, застосування до боржника, який порушив господарське зобов'язання, штрафних санкцій у вигляді пені, штрафу, передбачених абз. 3 ч. 2 ст. 231 ГК України, можливо при сукупності відповідних умов, а саме: якщо інший розмір певного виду штрафних санкцій не передбачений договором або законом; якщо, між іншим, порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, якщо допущено прострочення виконання не грошового зобов'язання, пов'язаного з обігом (поставкою) товарів, виконанням робіт, наданням послуг з вартості яких і вираховується у відсотковому відношенні розмір штрафу.

Пунктом 2.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" № 14 від 17.12.2013 Вищий господарський суд України роз'яснив, що господарським судам необхідно мати на увазі, що штрафні санкції, передбачені абзацом третім частини другої статті 231 ГК України, застосовуються за допущене прострочення виконання лише негрошового зобов'язання, пов'язаного з обігом (поставкою) товару, виконанням робіт, наданням послуг, з вартості яких й вираховується у відсотковому відношенні розмір штрафних санкцій.

Враховуючи те, що нарахування штрафних санкцій, передбачених абзацом третім частини другої статті 231 ГК України, застосовується за допущене прострочення виконання лише негрошового зобов'язання, то підстави для стягнення з відповідача пені та штрафу, нарахованих позивачем на підставі абз.3 ч.2 ст.231 ГК України, у зв'язку з невиконанням відповідачем грошового зобов'язання, а саме неоплатою виконаних позивачем робіт, відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 49 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Південні туристичні лінії" (03124, м.Київ, бульвар Івана Лепсе, буд.19А, ) на користь Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" (01034, м.Київ, вул.Лисенка, буд.6, ) 54 858 (п'ятдесят чотири тисячі вісімсот п'ятдесят вісім) грн 84 коп. - суми боргу, інфляційних втрат в розмірі 30 508 (тридцять тисяч п'ятсот вісім) грн 08 коп, 3 % річних в розмірі 1379 (тисячу триста сімдесят дев'ять) грн 74 коп та 1734 (тисячу сімсот тридцять чотири) грн 93 коп - витрат по сплаті судового збору.

3. В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Шкурдова Л.М.

Повне рішення складено: 07.10.15 р.