ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01.10.15 Справа № 904/7824/15

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "СНЕК ЕКСПОРТ", м. Дніпропетровськ

до товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-МАРКЕТ", смт. Ювілейне, Дніпропетровська область

про стягнення 338 222,47 грн.

Суддя Соловйова А.Є.

Секретар судового засідання Нерух Н.О.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №19/08 від 19.08.2015

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №20/04/15 від 20.04.2015

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СНЕК ЕКСПОРТ» (надалі Позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-МАРКЕТ» (надалі Відповідач) про стягнення 338 222,47 грн. інфляційних втрат.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 02.09.2015 порушено провадження у справі, позовна заява прийнята до розгляду.

В судовому засіданні 24.09.2015 оголошувалась перерва до 01.10.2015 відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

В судових засіданнях на підставі клопотання Відповідача відповідно до ч.7 ст.81-1 Господарського процесуального кодексу України здійснювався запис судової справи за допомогою технічних засобів, а саме: автоматизованої системи «Документообіг господарських судів».

В обґрунтування своїх позовних вимог Позивач посилається на невиконання Відповідачем вимог діючого законодавства та умов договору №25005 від 15.05.2010, а саме порушення строків оплати за поставлений товар.

Позивач керуючись нормами Господарського та Цивільного кодексів України просить стягнути з Відповідача 338 222,47 грн. інфляційних втрат.

Відповідач позовні вимоги не визнав, 23.09.2015 надав відзив на позовну заяву. В обґрунтування своїх заперечень Відповідач посилається на те, що Позивачем безпідставно нараховані інфляційні втрати за місяць (березень 2015 року), в якому була здійснена оплата суми заборгованості. Також Відповідач вважає, що заявлення Позивачем даного позову є порушенням прав власності Відповідача на грошові кошти, а також порушенням засад добросовісності, розумності та справедливості та є зловживанням правом.

В судовому засіданні 01.10.2015 оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників Позивача та Відповідача, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

15.05.2010 товариство з обмеженою відповідальністю «СНЕК ЕКСПОРТ» (Позивач) та товариство з обмеженою відповідальністю «АТБ-МАРКЕТ» (Відповідач) уклали Договір №25005 (далі - Договір поставки), згідно з яким Позивач зобов'язувався в порядку та строки, встановлені Договором поставки, виготовити та передати товар у власність Відповідачу, в певній кількості, відповідної якості та по узгодженій ціні, а Відповідач - прийняти та оплатити товар на умовах, обумовлених вказаним Договором поставки.

На виконання умов Договору поставки в період з 15.05.2010 по 31.12.2013 Позивач здійснив поставку та передав у власність Відповідача товар на загальну суму 98 974 794,30 грн.

За поставлений товар Відповідач здійснив оплату на загальну суму 95 840 104,73 грн.

Останній термін оплати з урахуванням встановленої відстрочки оплати (21 календарний день) настав 21.01.2014, але Відповідач не вчиняв дії направленні на погашення заборгованості (вартість неоплаченого товару), яка складала 3 134 689,57 грн.

В зв'язку з несплатою заборгованості Відповідачем, Позивач звернувся за захистом свої законних прав та інтересів до Господарського суду м. Києва з позовною заявою.

Рішенням господарського суду міста Києва від 06.11.2014 по справі №910/22282/14 позов ТОВ «СНЕК ЕКСПОРТ» задоволено, стягнуто з ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» заборгованість за поставлений товар в сумі 3 131 689,57 грн., 399 383,34 грн. пені, 70 424,12 грн. 3% річних, 505 503,10 грн. збитків від інфляції.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.02.2015 та постановою Вищого господарського суду від 15.04.2015 вищезазначене рішення було залишено без змін.

Таким чином, рішення Господарського суду м. Києва від 06.11.2014 по справі №910/22282/14, є належним підтвердженням невиконання Відповідачем умов Договору поставки (грошових обов'язків) щодо своєчасної оплати за поставлені Позивачем товари. Як вбачається з рішення Господарського суду м. Києва від 06.11.2014 по справі №910/22282/14, розрахунок 3% річних, інфляційних збитків та пені були розраховані Позивачем по 06.10.2014 та задоволені судом саме виходячи з цієї дати розрахунку.

06.03.2015 Господарським судом м. Києва було видано наказ про примусове виконання рішення у справі № 910/22282/14.

13.03.2015 Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було відкрито виконавче провадження та винесена відповідна постанова.

Грошові кошти на виконання рішення Господарського суду м. Києва від 06.11.2014 по справі 910/22282/14 були перераховані ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» лише 16.03.2015, що підтверджується розпорядженням №46853538В2 від 17.03.2015, затвердженим начальником відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції.

Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Підставою застосування відповідальності, передбаченої ч.2 ст.625 зазначеного Кодексу, є прострочення боржником грошового зобов'язання. Така відповідальність настає у разі встановлення, що зобов'язання є грошовим, у інших випадках ця норма застосуванню не підлягає (постанова судових палат у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 25.06.2014 у справі N 6-25цс14).

Пунктом 3.1. Постанови Пленуму Вищого Господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013, встановлено, що інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

23.03.2015 Позивач звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Відповідача трьох відсотків річних та інфляційних збитків (матеріальних втрат) за час прострочення Відповідачем виконання свого обов'язку з оплати вартості переданого за договором поставки товару (в даному випадку з моменту звернення до суду із позовною заявою та розрахунком від 06.10.2014 по дату виконання боржником своїх зобов'язань, підтверджених судовими рішеннями, тобто по 17.03.2015)

13.05.2015 Господарським судом Дніпропетровської області (суддя Рудь І.А.) було винесено рішення у справі №904/2463/15, яким позовні вимоги ТОВ «СНЕК ЕКСПОРТ» до ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» були задоволені, та стягнуто з Відповідача на користь Позивача 491 675,23 грн. інфляційних втрат, 41 441, 23 грн. 3% річних та 10 662,33 грн. витрат по сплаті судового збору.

16.07.2015 постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду вищезазначене рішення було змінено в частині суми стягнення 3% річних та розподілу судового збору. Суд постановив стягнути з ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» на користь ТОВ «СНЕК ЕКСПОРТ» інфляційні втрати у сумі 491 675,23 грн., 3% річних у сумі 41 183,84 грн., судові витрати за подання позовної заяви у сумі 10 657,00 грн..

Отже, суди першої і другої інстанції прийшли до однакового висновку, про обґрунтованість вимог ТОВ «СНЕК ЕКСПОРТ» про стягнення з ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» інфляційних збитків у сумі 491 675,23 грн.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Згідно з листом Верховного Суду України № 62-97р від 03.04.1997 «Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» індекси інфляції розраховуються Міністерством статистики України починаючи з серпня 1991 щомісячно і публікуються в пресі, зокрема, газеті «Урядовий кур 'єр» в період з 5 по 10 число наступного за звітним місяця.

Оскільки індекс інфляції за березень 2015 року не був опублікований у засобах масової інформації на день звернення ТОВ «СНЕК ЕКСПОРТ» до господарського суду Дніпропетровської області (при розгляді справи №904/2463/15), то розрахунок інфляційних збитків був здійснений Позивачем за наявної на день подання позову (23.03.2015) інформації про вже затверджені індекси інфляції за період з жовтня 2014 по лютий 2015 року.

ОСОБА_3 Верховного суду України від 03.04.1997 №62-97р «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» та Інформаційного листа Вищого Господарського суду України від 17.07.2012 № 01-06/928/2012 «Про практику застосування Вищим Господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права», при застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 дені відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.

Враховуючи викладене, спростовуються твердження Відповідача про те, що Позивачем безпідставно нараховані інфляційні втрати за місяць (березень 2015 року), в якому була здійснена оплата суми заборгованості.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 13.05.2015 по справі №904/2463/15, з урахуванням постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.07.2015 встановлено, що зобов'язання Відповідача з оплати суми боргу, підтвердженого рішенням суду у справі № 910/22282/14, вважається виконаним 16.03.2015 -дати перерахування грошових коштів на рахунок органу державної виконавчої служби з обліку депозитних сум, про що зазначено у відповідних судових рішеннях.

Ті обставини, що розрахунок інфляційних втрат Позивача здійснено без врахування суми індексації за березень 2015 року, підтверджується також рішеннями суду першої та апеляційної інстанції по справі №904/2463/15 (зокрема: абз.8 стор.3 рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.05.2015 та абз.8 стор.5 постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.07.2015 року у справі №904/2463/15).

У відповідності до ч.3 ст.35 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно, до п.7.1. Постанови Пленуму Вищого Господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» від 17 грудня 2013 року № 14 за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум.

Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов'язання.

Згідно з Розясненням президії Вищого господарського суду України №02-5/223 від 12.05.1999 «Про деякі питання, повязані з застосуванням індексу інфляції», якщо після прийняття господарським судом рішення про відшкодування збитків, їх розмір збільшився в результаті росту цін на майно або роботи, кредитор не позбавлений права предявити новий позов до винної особи.

За розрахунком Позивача, розмір інфляційних втрат за березень 2015 року становить 338 222,47 грн.

Враховуючи, що Позивачем доведено шляхом надання належних доказів, що Відповідачем допущено порушення строків оплати за поставлений Товар, перевіривши здійснений Позивачем розрахунок інфляційних втрат, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, в сумі 338 222,47 грн.

Посилання Відповідача на те, що заявлення Позивачем даного позову є порушенням прав власності Відповідача на грошові кошти, а також порушенням засад добросовісності, розумності та справедливості та є зловживанням правом суд до уваги не приймає, оскільки, по-перше, Відповідачем не доведено та не надано будь-яких доказів яким саме чином порушується Позивачем право власності Відповідача на грошові кошти, а по-друге, дані посилання носять характер тлумачення та визначення норм права та теорії права.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України понесені Позивачем судові витрати у справі підлягають стягненню з Відповідача на користь Позивача.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 43, 44, 49, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-МАРКЕТ» (52005, Дніпропетровськ область, смт. Ювілейне, вул. Радгоспна, буд.76, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «СНЕК ЕКСПОРТ» (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Молодогвардійська, 32Б, ) 338 222,47 грн. інфляційних втрат, 6 764,45 грн. судового збору.

Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 05.10.2015.

Суддя ОСОБА_4