ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2015 року Справа № 915/1286/15

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві справу

за позовом Первомайського міжрайонного прокурора, вул. К. Маркса, 18, м. Первомайськ, Миколаївська область, 55213

в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, пр. Миру, 34, м. Миколаїв, 54034 ()

в інтересах держави в особі Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області, вул. Чкалова, 12, м. Первомайськ, Миколаївська область, 55213 ()

до відповідача Приватного підприємства Виробничо-комерційного підприємства "Агропромкомплект", вул. Пушкінська, 19а, м. Вознесенськ, Миколаївська область, 56500 ()

про розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки

за участю представників сторін:

від позивача Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області: представник не з'явився;

від позивача Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області: представник не з'явився;

від відповідача: Мамедов А.Г., довіреність від 01.09.2015 року;

в судовому засіданні бере участь прокурор відділу прокуратури Миколаївської області Бескровна І.І., службове посвідчення №027665 видане 29.07.2014 року дійсне до 29.07.2019 року.

До господарського суду Миколаївської області звернувся Первомайський міжрайонний прокурор в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, в інтересах держави в особі Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області з позовними вимогами до відповідача Приватного підприємства Виробничо-комерційного підприємства "Агропромкомплект" про:

- дострокове розірвання договору оренди землі, який зареєстровано у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі по Кумарівській сільській раді 25.07.2008 року за № 03, укладений між ПП ВКП "Агропромкомплект" та Первомайською районною державною адміністрацією, яким надано в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення (пасовищ) площею 43, 80 га (кадастровий номер ділянки: :02:000:0083) в межах території Кумарівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області за межами населеного пункту;

- зобов'язання ПП ВКП "Агропромкомплект" повернути земельну ділянку сільськогосподарського призначення (пасовищ) площею 43,80 га, вартістю 164 522, 48 грн. (кадастровий номер ділянки: :02:000:0083), що розташована в межах території Кумарівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, у розпорядження держави в особі Головного управління Держгеокадастру в області.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 20.07.2015 року прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі. Розгляд справи призначено в судовому засіданні на 29.07.2015 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 29.07.2015 року відкладено розгляд справи на 10.09.2015 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 10.09.2015 року відкладено розгляд справи на 16.09.2015 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 16.09.2015 року продовжено строк розгляду справи на 15 днів та відкладено розгляд справи на 22.09.2015 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 22.09.2015 року відкладено розгляд справи на 01.10.2015 року.

В судовому засіданні 01.10.2015 року оголошувалась перерва до 01.10.2015 року до 16:00 год.

В судовому засіданні 01.10.2015 року судом відповідно до ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Прокурор позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві та письмових поясненнях (арк. 105-106, 237-238), та просив суд позов задовольнити. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив наступне.

На підставі розпорядження Первомайської районної державної адміністрації від 31.07.2007 року № 313-р, договору оренди землі, укладенрму між Первомайською районною державною адміністрацією та ПП ВКП "Агропромкомплект", останньому надано в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення (пасовищ) площею 43, 80 га (кадастровий номер ділянки: :02:000:0083) в межах території Кумарівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області за межами населеного пункту.

Цільове призначення земельної ділянки - для ведення підсобного господарства.

В порушення вимог закону земельна ділянка використовується відповідачем не за цільовим призначенням, а саме для розроблення кар'єру з видобування піску. Вказані обставини є підставою для розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки.

Позовні вимоги обґрунтовані приписами ст. 15-1, 20, 66, 96, 122, 143 ЗК України, ст. 35 Закону України «Про охорону земель», ст. 32, 34 Закону України «Про оренду землі», ст. 526, 598, 629, 651, 653 ЦК України.

Позивачі повноважних представників в судове засідання не направили, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлені належним чином.

28.07.2015 року від позивача Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області, а 14.09.2015 року від позивача Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області на адресу господарського суду Миколаївської області надійшли письмові заяви, в яких позивачі зазначили, що підтримують позовні вимоги в повному обсязі та просять суд розглянути справу за відсутності повноважних представників (арк. 120-121, 132-133, 142-143).

Заяви про розгляд справи за відсутності повноважних представників позивачів розглянуті судом та задоволені.

Представник відповідача проти позову заперечив в повному обсязі з підстав, зазначених у письмових запереченнях на позов (арк. 177-182), та просив суд в позові відмовити. В обґрунтування заперечень відповідачем зазначено наступне.

- починаючи з 2003 року відповідач розпочав підготовку та отримання дозволів на виділення в оренду земельної ділянки для розробки Кумарівського родовища піску (ст. 16 Кодексу України про надра);

- у 2007 році відповідачем було отримано необхідні погодження на отримання гірничого відводу (ст. 17 Кодексу України про надра);

- відповідачем було виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду ПП ВКП "Агропромкомплект" для видобування піску Кумарівського родовища із земель, які надані в оренду ПП ВКП "Агропромкомплект" для ведення підсобного сільського господарства, в межах території Кумарівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області;

- розпорядженням Миколаївської обласної державної адміністрації від 01.02.2011 року № 15-р затверджено проект землеустрою та надано в оренду відповідачу земельні ділянки для видобування піску в межах території Кумарівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області;

- надання земельних ділянок для потреб, пов'язаних з користуванням надрами, проводиться після оформлення в установленому порядку прав користування надрами і відновлення земель згідно із затвердженим відповідним робочим проектом землеустрою на раніше відпрацьованих площах у встановлені строки (ст. 66 ЗК України).

Представник відповідача (керівник підприємства) в судовому засіданні 01.10.2015 року усно пояснив суду, що на сьогоднішній день видобування піску вже не здійснюється, однак, відповідачем вчиняються дії по отриманню спеціальних дозволів на користування надрами, після чого будуть вчинятись дії по внесенню змін до договору оренди землі та приведенню його до вимог законодавства. Просив суд в позові відмовити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

Розпорядженням Первомайської районної державної адміністрації № 313-р від 31.07.2007 року відповідачу ПП ВКП "Агропромкомплект" затверджено проект землеустрою щодо відведення земель в оренду терміном на 49 років загальною площею 43, 80 га, в тому числі 35, 41 га пасовища, 8, 39 га болота для ведення підсобного сільського господарства із земель запасу в межах території Кумарівської сільської ради та передано в оренду вищевказану земельну ділянку (арк. 23-24).

21.12.2007 року між Первомайською районною державною адміністрацією (орендодавець) та ПП ВКП "Агропромкомплект" (орендар) був укладений Договір оренди землі, відповідно до умов якого орендодавець на підставі розпорядження голови Первомайської районної державної адміністрації № 313-р від 31.07.2007 року передав, а орендар набув право оренди земельних ділянок в межах території Кумарівської сільської ради (арк. 15-19).

Договір зареєстровано у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі по Кумарівській сільській раді 25.07.2008 року за № 03.

Межі земельної ділянки встановлено в натурі (на місцевості), що підтверджується Актом про встановлення меж земельної ділянки в натурі та передачу межових знаків під охорону та зберігання (арк. 21).

Земельна ділянка передана в оренду, що підтверджується Актом приймання-передачі земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 25.07.2008 року (арк. 22).

Договір укладено на термін 49 років і набуває чинності з моменту його державної реєстрації (п. 2.1 Договору).

В подальшому розпорядженням Первомайської районної державної адміністрації № 191-р від 11.06.2008 року:

- погоджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду терміном на 20 років в межах території Кумарівської сільської ради, для видобування піску Кумарівського родовища за рахунок земель, наданих відповідачу ПП ВКП "Агропромкомплект", для ведення підсобного сільського господарства;

- внесено зміни до п. 2.6 розпорядження голови райдержадміністрації від 31.07.2007 року № 313-р «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду, про передачу земель в оренду» передати в оренду земельну ділянку ПП ВКП "Агропромкомплект" площею 35, 8 га для ведення підсобного господарства;

- зобов'язано ПП ВКП "Агропромкомплект" замовити в землевпорядній організації Технічну документацію по встановленню меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 35, 8 га для ведення підсобного господарства на укладення договору оренди;

- проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду терміном на 20 років в межах території Кумарівської сільської ради, для видобування піску Кумарівського родовища за рахунок земель, наданих відповідачу ПП ВКП "Агропромкомплект", для ведення підсобного сільського господарства, подати на розгляд та затвердження до Миколаївської обласної державної адміністрації (арк. 25).

Суду не подано доказів подання до Миколаївської обласної державної адміністрації на розгляд та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок на виконання вищевказаного розпорядження Первомайської районної державної адміністрації.

Відповідно до Інформації Первомайської районної державної адміністрації від 15.09.2015 року № 1458-01.02-07 згідно оперативних даних управління Держземагенства у Первомайському районі зміни до договору оренди земельної ділянки від 21.12.2007 року, що є предметом спору, не вносились. Додаткові угоди до вказаного договору не укладались. Матеріали та документація, вказані у розпорядженні Первомайської районної державної адміністрації № 191-р від 11.06.2008 року в управлінні Держземагенства у Первомайському районі відсутні (арк. 156).

В подальшому розпорядженням Миколаївської обласної державної адміністрації «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та надання земельних ділянок приватному підприємству «Виробничо-комерційне підприємство «Агропромкомплект» в оренду для видобування піску в межах території Кумарівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області» від 01.02.2011 року № 15-р (арк. 220):

- затверджено прооект землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду ПП ВКП "Агропромкомплект" для видобування піску Кумарівського родовища із земель, які надані в оренду ПП ВКП "Агропромкомплект" для ведення підсобного сільського господарства, в межах території Кумарівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області;

- надано земельні ділянки ПП ВКП "Агропромкомплект" в оренду на термін дії спеціального дозволу на користування надрами для видобування піску Кумарівського родовища із земель, орендованих підприємством для ведення підсобного сільського господарства загальною площею 8,00 га, в тому числі: 5,73 га сільськогосподарських угідь (пасовищ) та 2,27 га відкритих заболочених земель в межах території Кумарівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області;

- запропоновано ПП ВКП "Агропромкомплект" відшкодувати втрати сільськогосподарського виробництва, спричинені вилученням сільськогосподарських угідь, та внести відповідно до цього розпорядження зміни до договору оренди земельної ділянки від 21.12.07 року, укладеного на підставі розпорядження голови Первомайської райдержадміністрації від 31.07.07 року № 313-р і зареєстрованого у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди по Кумарівській сільській раді 25.07.08 року за № 03;

- запропоновано ПП ВКП "Агропромкомплект" подати до Миколаївської обласної державної адміністрації розроблений відповідно до вимог чинного законодавства проект договору оренди землі між облдержадміністрацією і ПП ВКП "Агропромкомплект".

Однак, розпорядженням Миколаївської обласної державної адміністрації «Про визнання такими, що втратили чинність, розпорядження голови облдержадміністрації» від 10.07.2013 року № 194-р у зв'язку з не проведенням відшкодування втрат сільськогосподарського виробництва, спричинених вилученням сільськогосподарських угідь, визнано таким, що втратило чинність, вищевказане розпорядження Миколаївської обласної державної адміністрації від 01.02.2011 року № 15-р (арк. 239-240).

Станом на день розгляду справи суду не подано доказів визнання недійсним, розірвання чи внесення змін до договору оренди від 21.12.2007 року, укладеного між Первомайською районною державною адміністрацією та ПП ВКП "Агропромкомплект".

Предметом спору у даній справі є вимога про розірвання договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки. Підставою позову є порушення відповідачем цільового використання землі, що в силу чинного законодавства є підставою для розірвання договору та, як наслідок, повернення земельної ділянки.

В силу ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України між сторонами на підставі договору виникли зобов'язальні відносини.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відносини найму (оренди) врегульовані главою 58 Цивільного кодексу України, зокрема ч. 2 ст. 759 ЦК України вказує, що законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Частиною 2 ст. 792 ЦК України визначено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Частиною 8 ст. 93 ЗК України передбачено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки.

Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 96 ЗК України землекористувачі зобов'язані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та за свій рахунок приводити її у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком випадків незаконної зміни рельєфу не власником такої земельної ділянки.

Відповідно до ст. 35 Закону України "Про охорону земель" власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов'язані: дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України; забезпечувати використання земельних ділянок за цільовим призначенням та дотримуватися встановлених обмежень (обтяжень) на земельну ділянку.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 37 Закону України "Про охорону земель" власники та землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок зобов'язані здійснювати заходи щодо охорони родючості ґрунтів, передбачені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами України.

Використання земельних ділянок способами, що призводять до погіршення їх якості, забороняється.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про оренду землі» орендар земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України «Про оренду землі» орендар земельної ділянки зобов'язаний виконувати встановлені щодо об'єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі.

Відповідно до ст. 1 Закону України „Про землеустрій" цільове призначення земельної ділянки - це використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 18 Земельного кодексу України до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об'єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії. Категорії земель України мають особливий правовий режим.

Відповідно до ст. 19 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.

Відповідно до ч. 5 ст. 20 ЗК України види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.

Земельні ділянки сільськогосподарського призначення використовуються їх власниками або користувачами виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання, встановлених статтями 31, 33-37 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 22 ЗК України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

До земель сільськогосподарського призначення належать: а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування: а) громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва; б) сільськогосподарським підприємствам - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; в) сільськогосподарським науково-дослідним установам та навчальним закладам, сільським професійно-технічним училищам та загальноосвітнім школам - для дослідних і навчальних цілей, пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства; г) несільськогосподарським підприємствам, установам та організаціям, релігійним організаціям і об'єднанням громадян - для ведення підсобного сільського господарства; ґ) оптовим ринкам сільськогосподарської продукції - для розміщення власної інфраструктури.

Умовами договору оренди сторони передбачили наступне.

Відповідно до п. 1.2 Договору в оренду передаються земельні ділянки загальною площею 43, 80 га, в тому числі 35, 41 га - пасовища; 8, 39 га - відкриті заболочені землі.

Відповідно до п. 4 Договору оренди земельна ділянка передається в оренду для ведення підсобного господарства без зміни цільового призначення на умовах додержання орендарем екологічної безпеки землекористування, додержання ним режиму використання та збереження родючості грунтів, якості землі та зон санітарної охорони. Цільове призначення земельної ділянки може бути змінено в цілому або на частину земельної ділянки в порядку, передбаченому Земельним кодексом України.

Відповідно до п. 8.1 Договору орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з цим договором.

Відповідно до п.п. «а», «г», «о» п. 8.4 Договору орендар земельної ділянки зобов'язаний: використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного та екологічного законодавства; додержуватись режиму використання земельної ділянки таким чином, щоб це не завдавало шкоди іншим землекористувачам, стану навколишнього природного середовища і не призводило до зниження якості землі; виконувати обов'язки, передбачені ст. 96 ЗК України.

Факт використання відповідачем ПП ВКП "Агропромкомплект" земельної ділянки, наданої в оренду згідно договору оренди від 21.12.2007 року, не за цільовим призначенням підтверджується наступними доказами:

- актами обстеження земельної ділянки Державної інспекції сільського господарства в Миколаївській області від 11.07.2013 року № 17 та від 11.07.2013 року № 18, з яких вбачається, що частина земельної ділянки площею 8, 7672 га використовується ПП ВКП "Агропромкомплект" не за цільовим призначенням, а саме: для розроблення кар'єру з видобування піску. Видобування піску здійснюється шляхом вимивання його за допомогою спеціальної техніки, в результаті чого на земельній ділянці утворилась водойма закритого типу. Усі дії, пов'язані з видобуванням піску призведи до змін в якісному стані земельної ділянки та невідповідність її з Державним земельним кадастром. Крім того, на земельній ділянці проведені роботи по зняттю родючого шару ґрунту без відповідного дозволу, частина родючого шару ґрунту зі складована в відвал. Ознак ведення підсобного господарства не виявлено (арк. 31-34);

- інформацією Первомайської ОДПІ від 10.07.2015 року № 5391/10/14-08-15-03 щодо обсягів видобутих копалин (піску) та нарахованих сум плати за користування надрами (арк. 39-59);

- матеріалами по кримінальному провадженню № 000644 (протоколами допиту, протоколами огляду місця події, геодезичною зйомкою (арк. 60-107, 146-151);

- спеціальними дозволами на користування надрами № 3985 від 01.08.2006 року та № 3985 від 01.08.2006 року (арк. 153-154). При цьому, відповідно до Інформації Державної служби геології та надр України від 20.03.2015 року № 3113/13/14-15 дію спеціального дозволу на користування надрами № 3985 від 01.08.2006 року зупинено, прийнято рішення про анулювання останнього (арк. 152);

- інформацією Миколаївської філії «Держгрунтохорона» від 07.07.2015 року № 158-13/04, відповідно до якої частина земельної ділянки, на якій ведеться розроблення кар'єру ПП ВКП "Агропромкомплект", без ре культиваційних заходів (відновлення її первинного стану) не придатна для використання за цільовим призначенням (арк. 155).

Питання розірвання договору регулюється наступними нормами законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 143 ЗК України примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до п. 2.20, 2.21 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" від 17.05.11 року № 6, з останніми змінами від 10.07.2014 року, у вирішенні спорів про розірвання договору оренди земельної ділянки судам слід враховувати, що відповідно до статті 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених умовами договору, та з підстав, визначених статтями 24 і 25 Закону України "Про оренду землі", у разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також з підстав, визначених ЗК України та іншими законами України.

У разі встановлення порушень, передбачених статтею 143 ЗК України, зокрема, коли земельна ділянка використовується не за цільовим призначенням, визначеним умовами договору, та у спосіб, що суперечить екологічним вимогам, суди мають правові підстави для задоволення вимог про розірвання договору оренди на підставі статті 32 Закону України "Про оренду землі".

Відповідно до п. 9.2 Договору договір оренди земельної ділянки припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для сільськогосподарських потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у ст. 7 Закону України «Про оренду землі», від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки.

Договір оренди земельної ділянки може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що порушення відповідачем вимог земельного законодавства та умов договору оренди землі щодо використання земельної ділянки не за цільовим призначенням є підставою для його розірвання в судовому порядку. Отже, позов в цій частині є обґрунтованим, підставним та підлягає задоволенню.

Щодо посилань відповідача на приписи ст. 66 ЗК України, відповідно до якої надання земельних ділянок для потреб, пов'язаних з користуванням надрами, проводиться після оформлення в установленому порядку прав користування надрами і відновлення земель згідно із затвердженим відповідним робочим проектом землеустрою на раніше відпрацьованих площах у встановлені строки, то слід зазначити, що вказана норма регулює порядок надання земель промисловості для потреб, пов'язаних з користуванням надрами. В даному випадку земельна ділянка належить до земель сільськогосподарського призначення, доказів зміни цільового призначення земельної ділянки суду не подано, відтак приписи ст. 66 ЗК України в спірному випадку не можуть бути застосовані.

Щодо посилань відповідача на приписи ст. 23 Кодексу України про надра, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 23 Кодексу України про надра землевласники і землекористувачі в межах наданих їм земельних ділянок мають право без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати для своїх господарських і побутових потреб корисні копалини місцевого значення і торф загальною глибиною розробки до двох метрів, підземні води для власних господарсько-побутових потреб, нецентралізованого та централізованого (крім виробництва фасованої питної води) господарсько-питного водопостачання, за умови що продуктивність водозаборів підземних вод не перевищує 300 кубічних метрів на добу та використовувати надра для господарських і побутових потреб.

Відповідно до ст. 18 Кодексу України про надра надання земельних ділянок для потреб, пов'язаних з користуванням надрами, провадиться в порядку, встановленому земельним законодавством України.

Земельні ділянки для користування надрами, крім випадків, передбачених статтею 23 цього Кодексу, надаються користувачам надр після одержання ними спеціальних дозволів на користування надрами чи гірничих відводів.

В спірному випадку відповідачем здійснювалось спеціальне надрокористування з отриманням спеціальних дозволів (видобування піску, вид - геологічне вивчення) (арк. 153), а не для для своїх господарських і побутових потреб (загальне надрокористування). Спеціальне ж надрокористування має наслідком обов'язковість оформлення земельної ділянки відповідно до вимог земельного законодавства з відповідним цільовим призначенням земельної ділянки. Однак, в спірному випадку земельна ділянка сільськогосподарського призначення оформлена відповідачем для ведення підсобного господарства. Тобто, застосування приписів ст. 23 Кодексу України про надра до даних правовідносин є неправильним.

Щодо вимоги про повернення земельної ділянки, то слід зазначити наступне

Відповідно до ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Відповідно до п. 5.1 Договору у разі припинення або розірвання договору оренди земельної ділянки орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві за актом приймання-передачі земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Відповідно до п.п. «є-1» ч. 1 ст. 15-1 ЗК України до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до п. 12 п. 4 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 03.02.2015 року № 14 вказаний орган розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 13.03.2015 року відомості про наявність нерухомого майна, зареєстрованого за відповідачем, відсутні (арк. 109-113).

Враховуючи вищевикладене, спірна земельна ділянка відноситься до земель державної власності сільськогосподарського призначення, а її власником (розпорядником) є Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області.

За таких обставин, земельна ділянка підлягає поверненню державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області. Позовна вимога про повернення спірної земельної ділянки має похідний характер, є обґрунтованою, підставною та підлягає задоволенню.

Частина 1 ст. 15 ЦК України встановлює, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, підставними та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір слід стягнути з відповідача в доход Державного бюджету України.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. 22, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Достроково розірвати договір оренди землі, який зареєстровано у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі по Кумарівській сільській раді 25.07.2008 року за № 03, укладений між ПП ВКП "Агропромкомплект" та Первомайською районною державною адміністрацією, яким надано в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення (пасовищ) площею 43, 80 га (кадастровий номер ділянки: :02:000:0083) в межах території Кумарівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області за межами населеного пункту.

Зобов'язати відповідача Приватне підприємство Виробничо-комерційне підприємство "Агропромкомплект", вул. Пушкінська, 19а, м. Вознесенськ, Миколаївська область, 56500 () повернути земельну ділянку сільськогосподарського призначення (пасовищ) площею 43,80 га, вартістю 164 522, 48 грн. (кадастровий номер ділянки: :02:000:0083), що розташована в межах території Кумарівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, у розпорядження держави в особі Головного управління Держгеокадастру в області, пр. Миру, 34, м. Миколаїв, 54034 ()

Наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з відповідача Приватного підприємства Виробничо-комерційного підприємства "Агропромкомплект", вул. Пушкінська, 19а, м. Вознесенськ, Миколаївська область, 56500 () в доход Державного бюджету України (ГУ ДКСУ у Миколаївській області, МФО банку 826013, р/р 3002, , одержувач УК у м. Миколаїв /м. Миколаїв / 22030001, код класифікації доходів бюджету 22030001, призначення платежу судовий збір за позовом (П.І.Б. чи назва установи, організації позивача), Господарський суд Миколаївської області, ):

- 2 436 грн. (дві тисячі чотириста тридцять шість грн. 00 коп.) - судового збору.

Наказ видати державній податковій інспекції після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повне рішення складено 06.10.2015 року

Суддя Е.М. Олейняш