ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
Судді Господарського суду Миколаївської області Смородінової О.Г. стосовно рішення Господарського суду Миколаївської області від 07.10.2015р. у справі №915/135/15
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:
15. ОСОБА_16 Леонтієвич,
26. Арбузинська селищна рада,
Про: зобовязання припинити і заборонити газопостачання абонентам
04 лютого 2015 року позивач звернувся до господарського суду з позовом до ПАТ по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» про: 1) зобовязання відповідача за власний рахунок припинити газопостачання від належної ФОП ОСОБА_1 газової мережі в смт. Арбузинка Миколаївської області шляхом перекриття запірних пристроїв та встановлення пломб на вхідному крані дворових відводів до будинків абонентів: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_27, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26; 2) заборону ПАТ по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» без надання письмового дозволу ФОП ОСОБА_1 надавати послуги з газопостачання вищевказаним абонентам в смт. Арбузинка Миколаївської області.
Заявою від 01.09.2015р. позивач зясував позовні вимоги до відповідачів та просив:
1) зобовязати публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації Миколаївгаз за власний рахунок припинити газопостачання від належної фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 газової мережі в смт. Арбузинка, Миколаївської області шляхом перекриття запірних пристроїв та встановлення пломб на вхідному крані дворових відводів до будинків абонентів (третіх осіб 1-25);
2) заборонити публічному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації Миколаївгаз без надання письмового дозволу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 надавати послуги з газопостачання, використовуючи для надання цих послуг газову мережу, що належить позивачу, абонентам (третім особам 1-25) в смт. Арбузинка, Миколаївської області;
3) заборонити товариству з обмеженою відповідальністю Миколаївгаз ЗБУТ без надання письмового дозволу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 надавати послуги з газопостачання, використовуючи для надання цих послуг газову мережу, що належить позивачу, абонентам (третім особам 1-25) в смт. Арбузинка, Миколаївської області.
Вказана заява була прийнята судом та в подальшому розгляд справи здійснювався з урахуванням вимог позивача, викладений у заяві від 01.09.2015р.
Розгляд справи здійснюється колегіально (ухвала суду від 24.04.2015р.).
Ухвалою суду від 09.07.2015р. до участі у справі було залучено другого відповідача ТОВ «Миколаївгаз ЗБУТ».
23.09.2015р. на підставі розпорядження керівника апарату суду від 23.09.2015р. №291 було здійснено автоматизовану заміну у складі колегії суддів, визначеної за допомогою Автоматизованої системи документообігу господарського суду для розгляду справи №915/135/15 та визначено наступний склад колегії суддів: Фролов В.Д. головуючий суддя, судді Смородінова О.Г. та Бездоля Д.О.
07 жовтня 2015 року, Господарський суд Миколаївської області, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх учасників судового процесу, дійшов висновку про відмову у задоволенні заявлених фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 позовних вимог.
Вважаю, що висновки суду відносно захисту порушених прав позивача у справі базуються на неправильній оцінці обставин справи та наявних в матеріалах справи доказів, виходячи з наступного:
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням виконавчого комітету Арбузинської селищної ради Миколаївської області від 02.08.2006р. №77 приватному підприємцю ОСОБА_1, як підряднику, було делеговано функції замовника на будівництво газопостачання селища Арбузинка.
На виконання даного рішення, між Арбузинською селищною радою Миколаївської області та приватним підприємцем ОСОБА_1 (виконавець) було укладено договір на виконання соціального замовлення від 02.08.2006р., за умовами якого сторони взяли на себе обовязки у спільній пайовій участі здійснити будівництво газопроводів високого, середнього, низького тиску відстанню 64 578 м, монтажу ШРП-7шт., ГШРП-2шт., ПГРК-1шт. для забезпечення газопостачання смт. Арбузинка.
За умовами п. 3.1, 3.1.7 даного договору Арбузинська селищна рада зобовязалася після закінчення будівництва та введення об'єкта в експлуатацію надати виконавцю право власності на збудовані газопроводи до повних розрахунків з ним.
Підприємець ОСОБА_1О, на виконання зазначеного договору, здійснив будівництво мережі газопроводів у смт. Арбузинка. Це підтверджується розпорядженнями Арбузинської райдержадміністрації та актами державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкту за період з 25.07.2007р. по 30.12.2008р.
Рішенням господарського суду Миколаївської області від 26.02.2009р. у справі № 6/86/09, що набрало законної сили, позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Арбузинської селищної ради Миколаївської області задоволено, визнано за позивачем право власності на збудовані мережі газопроводу високого, середнього, низького тиску загальною протяжністю 51 852 м, змонтовані ШП-2 одиниці, ШРП-1 одиниця, ГШРП-2 одиниці в смт. Арбузинка Миколаївської області.

05.03.2009 року між Арбузинською селищною радою Миколаївської області та приватним підприємцем ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду № 1 до договору від 02.08.2006 року, відповідно до якої Арбузинська селищна рада зобов'язувалася забезпечити ФОП ОСОБА_1 (виконавець) укладання договорів з населенням щодо відшкодування з боку споживачів, що газифікували своє житло, вартості будівництва газопровідних мереж у сумі 12 768,00 грн. з кожної особи та надання кожному споживачу, який сплатить свою частку у вартості будівництва газопровідних мереж, безстрокового дозволу на підключення і користування газовими мережами.

З 10.12.2007р. по 26.03.2008р. ФОП ОСОБА_1 були видані письмові дозволи третім особам на право підключення до вуличної розподільчої газової мережі та користування нею, строком дії до 25.03.2011 року.

Вказані дозволи видані на підставі письмових заяв третіх осіб, в яких вони, крім іншого, гарантували оплату на розвиток газифікації селища Арбузинка.

У звязку з закінченням строку дії дозволів, ФОП ОСОБА_1 надіслав третім особам повідомлення з пропозицією укласти договір про спільне користування газопроводом та провести оплату за користування вуличною газовою мережею. В разі невиконання вищезазначених пропозицій ОСОБА_1 попередив третіх осіб про заборону користування вуличною газовою мережею після 25.03.2011 року.

З аналогічним повідомленням позивач звернувся до ПАТ по газифікації та газопостачанню «Миколаївгаз».

ПАТ "Миколаївгаз" листом повідомило позивача про відмову у відключенні споживачів (в т.ч. третіх осіб у справі) від вуличної газової мережі, мотивуючи свою відмову тим, що порушення умов договорів по оплаті пайової частки не відноситься до випадків припинення газопостачання споживачам, передбачених п.6 Правил надання населенню послуг з газопостачання, тому не є підставою для припинення газопостачання споживачам.

Приписами ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч. 2 цієї статті способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення.

Суд враховує, що право вибору способу захисту порушеного права належить позивачу, а суд наділений компетенцією перевірити відповідність обраного позивачем способу захисту змісту порушеного права. Обраний спосіб захисту не лише повинен бути встановлений договором або законом, але і бути ефективним засобом захисту, таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Згідно з ч. 1 ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 09.09.2011р. у справі №5016/2215/2011(13/110), яке залишено без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 24.01.2012р., заборонено Публічному акціонерному товариству по газопостачанню і газифікації Миколаївгаз прийняття в експлуатацію, підключення і врізку споживачів без письмової згоди підприємця ОСОБА_1 до газопроводу, розташованого в смт. Арбузинка Миколаївської області, технічне обслуговування якого здійснює ПАТ по газопостачанню і газифікації Миколаївгаз за укладеним з підприємцем ОСОБА_1 договором №1/2008-07 від 25.03.2008р.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з ч.7 ст. 319 ЦК України діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобовязано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

За п.4 ч.2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відновлення становища, яке існувало до порушення.

З наявних матеріалів справи вбачається надання власником газопроводу (позивачем у справі) строкових дозволів на підключення та користування належною позивачу газовою мережею третіх осіб строком до 25.03.2011р.

Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст. 321)

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Суд бере до уваги те, що ПАТ Миколаївгаз, як спеціалізована організація, має технічну можливість припинити постачання третім особам у справі природній газ по належним позивачу газопроводам шляхом перекриття запірних пристроїв та встановлення пломб на цих пристроях.

Таким чином, припиненням та забороною газопостачання третім особам від належної позивачеві газової мережі, тобто припиненням дії, яка порушує право, відновлюється становище, що існувало до порушення прав та охоронюваних законом інтересів власника (ч.2 ст. 16 ЦК України). Тому, обраний позивачем спосіб захисту встановлений законом є ефективним засобом захисту, відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Натомість треті особи продовжують користуватись належною позивачу газовою мережею і по теперішній час, що підтверджується відповідачами і не заперечується третіми особами.

У звязку з анулюванням Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 28.05.2015р. ліцензії ПАТ Миколаївгаз на надання послуг з газопостачання та видачею ліцензії на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом ТОВ МИКОЛАЇВГАЗ ЗБУТ на даний час постачання природного газу третім особам у справі здійснює не відповідач-1, а відповідач-2, про що відповідачами 01.07.2015р. укладені з кожною з третіх осіб окремі договори, за якими Постачальником природного газу є саме відповідач-2, що підтверджується обома відповідачами та жодним чином не заперечується третіми особами.

Разом з тим, відповідач-1 на даний час відповідно до отриманої 29.04.2015р. ліцензії №642477 здійснює розподіл природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ, в свою чергу, відповідач-2 на даний час здійснює постачання природного газу від належної позивачу газової мережі.

Самим фактом користування відповідачами газовими мережами, які є власністю позивача, з метою постачання з розподілом природного газу третім особам без наявності письмового дозволу власника або іншої правової підстави, яка б дозволяла в даному випадку постачати та розподіляти газ через мережу приватної власності, відповідачі порушують право власності позивача, що є неприпустимим з огляду на вищевказані положення чинного законодавства України.

За таких обставин позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до відповідачів є законними, обґрунтованими та є належним способом захисту порушених цивільних прав та інтересів у розумінні ст.ст. 15, 16 ЦК України.

Повний текст окремої думки складений та підписаний 12.10.2015р.

Суддя О.Г. Смородінова