ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

"29" вересня 2015 р. Справа № 911/3493/15

Суддя господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТС Укрспецтехніка», м. Київ
до Дочірнього підприємства «ШРБУ № 100» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», Київська обл., Вишгородський р-н, с. Демидів
про стягнення 87799,09 грн.
за участю представників:

позивача:ОСОБА_1 дов. від 10.08.2015
відповідача:не зявились, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином
суть спору:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТС Укрспецтехніка» (далі позивач) до Дочірнього підприємства «ШРБУ № 100» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (далі відповідач) про стягнення 87799,09 грн., з яких 52444,30 грн. основний борг, 33277,14 грн. інфляційні втрати, 2077,65 грн. 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобовязань щодо здійснення розрахунку за надані послуги.

Присутній в судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги та просить суд їх задовольнити з мотивів викладених в позові.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, відзиву на позовну заяву не надіслав, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи відповідно до ст. 75 ГПК України за відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, присутнього в судовому засіданні, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Позивач надав відповідачу послуги на суму 52444,30 грн., що підтверджується наступними актами надання послуг: від 28.05.2012 № 1 на суму 21942 грн., від 23.07.2012 № 20209 на суму 19887,30 грн., від 17.08.2012 № 20365 на суму 10615 грн., які підписані в двохсторонньому порядку повноваженими представниками сторін та скріплені печатками підприємств, завірені копії яких залучені до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Позивачем на адресу відповідача була надіслана вимога від 31.03.2014 вих. № 31/1, якою позивач вимагав відповідача погасити наявну заборгованість у заявленому до стягненні розмірі. Надіслання вказаної кореспонденції на адресу відповідача підтверджується описом вкладення у цінний лист від 01.04.2014. Відповідач отримав вказану кореспонденції 09.04.2014, про що свідчить підпис уповноваженого представника відповідача на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Завірені копії перелічених документів залучені до матеріалів справи.

Відповідач надав відповідь на вимогу від 23.04.2014 вих. № 302, в якій зазначає про наявну заборгованість лише у розмірі 19887,06 грн. та у звязку з чим вважає відсутні підстави для погашення заборгованості в розмірі 52444,30 грн.

Позивач надіслав на адресу відповідача лист від 17.06.2014 вих. № 1, в якому зазначає, що відповідач зобовязаний сплатити заборгованість за актами надання послуг: від 28.05.2012 № 1, від 23.07.2012 № 20209, від 17.08.2012 № 20365 у розмірі 52444,30 грн.

Разом з тим, відповідач вказаний лист залишив без відповіді та задоволення, в звязку з чим за ним рахується борг в розмірі заявленої до стягнення суми 52444,30 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Проте, всупереч згаданих приписів закону, відповідач не виконав своїх зобовязань щодо здійснення розрахунку за надані послуги, в звязку з чим за останнім на час розгляду справи рахується заборгованість в розмірі 52444,30 грн. Доказів сплати вказаного боргу відповідач суду не надав.

Згідно вимог ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, суд вважає, що позивачем правомірно заявлено позов про стягнення 52444,30 грн. заборгованості за надані послуги.

Враховуючи те, що відповідач порушив строки виконання грошового зобовязання щодо здійснення розрахунку за надані послуги, позивач просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати та 3% річних з прострочених сум грошового зобовязання.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до розрахунку позивача інфляційні втрати за період прострочення з 17.04.2014 по 11.08.2015 з прострочених сум складають 33277,14 грн., 3% річних за період прострочення з 17.04.2014 по 11.08.2015 з прострочених сум складають 2077,65 грн.

Здійснений позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3% річних відповідає вимогам законодавства та обставинам справи, а тому вимога позивача у вказаній частині підлягає задоволенню.

З огляду на зазначене та враховуючи те, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття рішення не погашений, його розмір підтверджується наявними матеріалами справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 52444,30 грн. основного боргу, 33277,14 грн. інфляційних втрат та 2077,65 грн. 3% річних є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростовані, а відтак підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 49 ГПК України покладаються на відповідача, оскільки спір виник внаслідок його неправильних дій. Доказів протилежного відповідач суду не надав.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 43, 33, 44, 49, 75, 82-85, Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства «ШРБУ № 100» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (07335, Київська обл., Вишгородський район, с. Демидів, ідентифікаційний код 05423018) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТС Укрспецтехніка» (01133, м. Київ, вул. Кутузова, 18/7, кімната 417, ідентифікаційний код 37001696) 52444 (пятдесят дві тисячі чотириста сорок чотири) грн. 30 коп. основного боргу, 33277 (тридцять три тисячі двісті сімдесят сім) грн. 14 коп. інфляційних втрат, 2077 (дві тисячі сімдесят сім) грн. 65 коп. 3% річних, 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Суддя Ю.В. Подоляк

Дата підписання рішення 05.10.2015.