ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2015 р.Справа № 922/4567/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Хотенця П.В.

при секретарі судового засідання Гаврильєву О.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничої фірми "ХЕЛП - АГРО", м. Харків
до Комунального підприємства "Соломахи", с. Стрілеча
про стягнення 16077,18 грн.
за участю представників сторін:

позивача - Панченко Р.А., дов. № 212 від 31.08.2015 року

відповідача - не з*явився

ВСТАНОВИВ:

Розглядається позовна вимога про стягнення з відповідача 6000,00 грн. основного боргу, 343,23 грн. 3% річних від суми заборгованості, 4656,00 грн. інфляційних, 3277,95 грн. пені та 1800,00 грн. штрафа за договором поставки № 2705п1 від 27 травня 2013 року.

Враховуючи, що заяв та клопотань представниками сторін не заявлено, суд починає розгляд справи по суті.

Представник позивача у судовому засіданні підтримує заявлені позовні вимоги і просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з*явився, відзив на позовну заяву та документи на виконання ухвали суду про порушення провадження у справі суду не надав.

Разом з цим, 25 серпня 2015 року до суду повернулося повідомлення про вручення відповідачу судової ухвали про порушення провадження у справі № 922/4567/15.

У постанові пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26 грудня 2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено, що у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Таким чином, суд вважає, що відповідач -Комунальне підприємство "Соломахи" належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

Приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені пунктом 4 частини 3 статті 129 Конституції України, статтею 4-3 та статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у справі матеріалами у відповідності до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення повноважного представника позивача, судом встановлено наступне.

27 травня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю науково-виробничої фірми "ХЕЛП - АГРО" (позивачем, продавцем) та Комунальним підприємством "Соломахи" (відповідачем, покупцем) було укладено договір поставки № 2705п1.

Відповідно до пункту 1.1. договору поставки № 2705п1 продавець зобов*язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, передати у власність покупцю насіння соняшнику, у кількості та по ціні, які обумовлені у цьому договорі (у подальшому іменується Товар), а покупець зобов*язується сплатити належну грошову суму та прийняти вказані товари, в порядку, в термін та на умовах, визначених у цьому договорі.

Згідно пункту 1.2.1. договору поставки від 27 травня 2013 року визначено, що товаром є насіння соняшника "Ясон" у кількості 200,00 кг, по ціні 30,00 грн. за 1 кг. на загальну суму 6000,00 грн.

Відповідно до пункту 2.3.1 договору поставки № 2705п1 оплата за отриманий покупцем товар повинна бути здійснена в строк до 01 вересня 2013 року.

Строк дії договору відповідно до пункту 4.1. договору поставки від 27 травня 2013 року був визначений до 31 грудня 2013 року.

Згідно умов договору поставки № 2705п1 позивачем Комунальному підприємству "Соломахи" було передано товар, що підтверджується:

-Товарною накладною № 409 від 27 травня 2013 року, згідно якої представникам покупця було передано насіння соняшника "Ясон" у кількості 200,00 кг. на загальну суму 6000,00 грн. Також у накладній зазначено, ТМЦ отримує особа уповноважена на підставі довіреності ЯЖИ № 108442 від 27 травня 2013 року.

-Довіреністю ЯЖИ № 108442 від 27 травня 2013 року на отримання від продавця ТМЦ - насіння соняшника "Ясон" у кількості 200,00 кг. При цьому у довіреності зазначено, що отримуютьс від Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничої фірми "ХЕЛП - АГРО" цінності за накладною № 409 від 27 травня 2013 року.

Отже, продавець передав покупцеві товар у кількості та на суму, зазначену в договорі.

Підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом в розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов*язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар. Строк виконання відповідного грошового зобов*язання визначається за правилами, встановленими частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України.

Відповідно до листа Міністерства фінансів України від 31 жовтня 2000 року № 053-291516 довіреність на одержання цінностей є первинним документом, що фіксує рішення уповноваженої особи (керівника) підприємства про уповноваження конкретної особи одержати для підприємства визначені перелік та кількість цінностей. Без довіреності не може бути створено (виписано, підписано) інший первинний документ - накладну вигоду, товарно-транспортну накладну, який є дозволом для здійснення господарської операції з відпуску цінностей і відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" є підставою для її бухгалтерського обліку.

Додатковим фактом виконання умов договору з боку продавця - передання покупцю товарів є податкова накладна № 15/2 від 27 травня 2013 року, виписана продавцем.

Згідно пункту 201.4 Податкового кодексу України податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов*язань продавця.

Відповідно до приписів статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов*язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в різі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

З матеріалів справи вбачається, що факт наявності заборгованості відповідача перед Товариством з обмеженою відповідальністю науково-виробничої фірми "ХЕЛП - АГРО" підтверджується актами звіряння взаємних розрахунків, складених за період з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2013 року та з 01 січня 2014 року по 09 липня 2015 року.

Таким чином заборгованість Комунального підприємства "Соломахи" перед позивачем складає суму у розмірі 6000,00 грн.

Згідно статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Згідно статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписами статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару; договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Таким чином, дослідивши умови договору поставки № 2705п1 від 27 травня 2013 року, на підставі якого виникло первісне грошове зобов'язання, суд вважає, що вказаний договір за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу та до якого повинні застосовуватись положення Цивільного кодексу України, що регулюють загальні умови виконання зобов'язання, а також положення параграфу 1, 3 глави 54 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статтей 526 та 525 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (стаття 610 Цивільного кодексу України).

За таких обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 6000,00 грн. задовольнити.

Згідно пункту 3.5. договору поставки від 27 травня 2013 року покупець зобов*язаний сплатити суму боргу з урахуванням офіційного індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми. Річні за несвоєчасне виконання грошових зобов*язань сплачуються за весь час користування цими коштами.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

За таких обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 343,23 грн. та інфляційних у розмірі 4656,00 грн. задовольнити.

Згідно пунктам 3.4. договору поставки №2705п1 за невиконання (неналежне виконання) зобов*язань, покупець за вимогою продавця сплачує штраф у розмірі 30% від суми невиконаного зобов*язання.

Відповідно до пункту 3.6. договору поставки від 27 травня 2013 року за прострочення платежу покупець сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу.

Частиною 1 статті 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарську-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченим кодексом, іншими законами та договором.

За змістом статті 217 Господарського кодексу України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції та адміністративно-господарські санкції.

Згідно частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визначаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до статтей 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Таким чином, суд вважає за необхідне позовні вимоги, щодо стягнення з відповідача 3277,95 грн. пені та 1800,00 грн. штрафа задовольнити.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, законними, підтвердженими матеріалами справи і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 44 та статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору, у разі задоволення позовних вимог, покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 8, 124, 129 Конституції України, статтями 6, 509, 525, 526, 536, 610, 611, 655, 692 Цивільного кодексу України, статтями 1, 4, 12, 22, 33-34, 38 43, 44, 49, 75, 82-85, Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства "Соломахи" (62411, Харківська область, Харківський район, с. Стрілеча, вул. Підгоспна, 3, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничої фірми"ХЕЛП - АГРО" (юридична адреса: 64801, Харківська область, Близнюківський район, смт. Близнюки, в*їзд Механізаторів, 1/9, поштова адреса: 61128, м. Харків, пр-т. Московський, буд. 142/2, ) 6000,00 грн. основного боргу, 343,23 грн. 3% річних від суми заборгованості, 4656,00 грн. інфляційних, 3277,95 грн. пені, 1800,00 грн. штрафа за договором поставки № 2705п1 від 27 травня 2013 року та 1827,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 25.09.2015 р.

Суддя П.В. Хотенець