ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.09.2015 Справа № 907/790/15

Господарський суд Закарпатської області у складі головуючого судді Ушак І.Г. у відкритому судовому засіданні розглянув справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, с. Вільхівці Закарпатської області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Мукачево про стягнення заборгованості за перевезення вантажу у міжнародному сполученні у сумі 133430,00 грн.

представники сторін:

позивача - ОСОБА_3, представник за довіреністю;

відповідача - не з"явився

Позивач звернувся до суду з вказаними вимогами, оскільки відповідач не оплатив надані йому послуги з міжнародного перевезення вантажу. Представник позивача у ході судового розгляду наполягає на задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх обґрунтованість долученими до матеріалів справи документами.

Відповідач не забезпечив участі уповноваженого представника у судовому розгляді справи та не надав суду письмового відзиву на позов, адресована йому кореспонденція суду двічі повернута до суду без вручення адресату з відміткою установи зв'язку „за терміном зберігання", а втретє - про призначення даного судового засідання - вручена відповідачеві (повідомлення про вручення поштового відправлення від 15.09.15).

З огляду на те, що кореспонденція надсилалася судом відповідачеві на адресу, яка зазначена у позовній заяві та яка, згідно наданого позивачем витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, є місцезнаходженням останнього, вважається, що відповідач повідомлений про час і місце розгляду справи судом, своїми правами на участь у судовому розгляді справи не скористався.

За таких обставин справа вирішується в порядку передбаченому ст. 75 Господарського процесуального кодексу України без участі відповідача за наявними в ній матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача у ході судового розгляду та керуючись законом, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю.

При цьому суд виходив з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що сторонами укладено договір-заявку від 13.07.2012р. за № 46 на перевезення вантажів (далі - договір), за умовами якого замовник - відповідач у справі - доручає, а перевізник - позивач у справі - зобов'язується здійснити автоперевезення 20 тонн обладнання (повне розтенування, не менше 8-ми стягуючих ременів, внутрішня ширина причепу 2,45 м) транспортними засобами НОМЕР_3 по маршруту - м. Кальвенцано, Італія - м. Самара Російської Федерації, вартістю перевезення - 5500 ЄВРО. Договором обумовлено порядок розрахунків, згідно якого платежі за надані послуги перевезення здійснюються на протязі 10 днів після отримання товарно-транспортної накладної (СМR) про доставку вантажу.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до міжнародної товарно-транспортної накладної (СМR) 25.07.12 у м. Кальвенцано, Італія ТОВ СТМ ТЕХНОЛОДЖІС як відправником завантажено для одержувача ВАТ ТЕПЛАНТ у м. Самара Російської Федерації вантаж, який позивачем як перевізником транспортними засобами НОМЕР_3 доставлено до митного кордону України у м. Чоп, де 28.07.12 вантаж було переоформлено як відправником консультаційним центром «Єврокордон» за замовленням ТОВ СТМ ТЕХНОЛОДЖІС міжнародною товарно-транспортною накладною СМR А № 28072012/5 для того ж одержувача у м. Самара. За даними цієї накладної вантаж доставлено ВАТ ТЕПЛАНТ.

Таким чином встановлено, що позивач як перевізник у даному спорі виконав власні договірні зобов'язання, здійснивши автоперевезення обумовленими транспортними засобами від відправника до одержувача за замовленням відповідача, однак останній своїх договірних зобов'язань по оплаті послуг перевезення не виконав ні в порядку визначеному договором на протязі 10 днів з моменту одержання документів (3.08.12), ні в порядку досудового врегулювання на претензію позивача надіслану йому 20.03.15, у зв'язку з чим виникла заборгованість відповідача перед позивачем на суму 55000 ЄВРО, що в еквіваленті становить 133430, 00 грн., яка є предметом даного спору.

У ході судового розгляду відповідачем також не спростовано доводи позивача та надані ним документальні обґрунтування вимог.

За таких обставин вимоги позивача щодо стягнення зазначеної суми боргу обґрунтовані долученими до матеріалів справи документами, не спростовані відповідачем, правомірні та підлягають задоволенню судом на підставі ст.ст. 173, 193 Господарського кодексу України, оскільки суб'єкти господарювання, якими є сторони спірних відносин, повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

За змістом ст.ст. 44-49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати сплачені позивачем при поданні позову належить відшкодувати за рахунок відповідача.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 173, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 4-3, 33, 43, 44-49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України,

суд вирішив:

1. Позов задоволити повністю.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2 код ЄДРПОУ НОМЕР_2) заборгованість на суму 133430,00 грн. (сто тридцять три тисячі чотириста тридцять грн. 00 коп. ), та у відшкодування судових витрат - 2668,60 грн. (дві тисячі шістсот шістдесят вісім грн. 60 грн.).

Дане рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Львівського апеляційного господарського суду в порядку передбаченому цим же кодексом. Повний текст рішення складено 24.09.15.

Суддя Ушак І.Г.