ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2015 року Справа № 904/4517/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Герасименко І.М. (доповідач)

судді: Кузнецова І.Л., Орєшкіна Е.В.

секретар судового засідання: Мацекос І.М.

за участю представників сторін:

представник позивача: Чіп Я.М.

представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином;

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м.Дніпропетровськ,

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 01.07.2015року у справі №904/4517/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕЙ", смт. Романів, Житомирська область,

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Дніпропетровськ,

про стягнення 403800грн.00коп.,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Еней" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення суми основного боргу за договором поставки в розмірі 403800грн.00коп.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 01.07.2015р. у справі №904/4517/15 (суддя - Новікова Р.Г.) позовні вимоги було задоволено. Стягнуто з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Еней" суму основного боргу за договором поставки в розмірі 403800грн.00коп. та суму витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору в розмірі 8076грн.00коп.

Не погодившись з зазначеним рішенням господарського суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції винесено з порушенням норм матеріального права, а також з невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи. В своїй апеляційній скарзі, апелянт просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 01.07.2015р. по справі №904/4517/15 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Еней» до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення суми основного боргу за договором поставки в розмірі 403800грн. на користь позивача та витрат по сплаті судового збору - відмовити. Апеляційна скарга мотивована тим, що під час підписання сторонами угоди 24.01.2014р. сторонами не було узгоджено всіх істотних умов, договір відповідачем не підписувався, оскільки продукція, яка поставлялась по завищеній ціні не відповідала вимогам ДСТУ. Також вказав, що його не повідомили про реорганізацію ДП «Еней».

Зміна складу судової колегії відбулась на підставі розпорядження секретаря судової палати Кузнецової І.Л. від 23.09.2015р., справу передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Герасименко І.М. (доповідач), суддів: Кузнецова І.Л., Орєшкіна Е.В., у зв'язку з перебуванням у відпустці судді Сизько І.А.

В судовому засіданні Дніпропетровського апеляційного господарського суду 24.09.2015р. представник позивача просить рішення суду залишити без змін; представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи попереджений належним чином.

Колегія суддів, дослідивши докази по справі, в їх сукупності, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Зі змісту статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Еней» (а.с. 114-126) вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Еней» створено шляхом перетворення Дочірнього підприємства «Еней» (), зареєстровано реєстраційною службою Романівського районного управління юстиції Житомирської області 07.05.2015р. за номером 0003852. Товариство з обмеженою відповідальністю «Еней» є правонаступником майнових прав та обов'язків Дочірнього підприємства «Еней» в розмірі 100% Статутного капіталу ДП «Еней», тобто надані належні докази правонаступництва позивача.

24.01.2014р. між Дочірнім підприємством "Еней" правонаступником, якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Еней" (далі - постачальник) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 (далі - покупець) підписаний договір поставки №24.01/1 (далі - договір). За умовами зазначеного договору постачальник зобовязується передавати у власність покупцеві молочні продукти (далі - товар) в кількості, по ціні та в асортименті, які зазначені у видаткових накладних постачальника, що є невід'ємною частиною даного договору. З копії договору (а.с. 17-18) вбачається, що договір підписано сторонами ДП «Еней» та ФОП ОСОБА_2 та містить печатки обох сторін (а.с. 18). Крім того, в судовому засіданні Дніпропетровського апеляційного господарського суду 24.09.2015р. суд оглянув оригінал вказаного договору, який містить підписи та печатки обох сторін, тобто доводи апелянта про те, що договір не підписувався є надуманими.

Згідно з пунктом 3.3 договору обов'язком постачальника є передання покупцю товару за кількістю та якістю. Зобов'язання вважається виконаним з моменту передачі товару в розпорядження покупця та засвідчується відміткою покупця у відповідній видатковій накладній постачальника, що є невід'ємною частиною даного договору.

Згідно з пунктом 5.2 договору, оплата за кожну окрему партію товару, яка отримана покупцем відповідно до кожної окремої видаткової накладної здійснюється покупцем шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті України на поточний рахунок постачальника протягом не більше ніж 14 календарних днів з моменту отримання такої партії товару.

Договір набуває чинності з моменту підписання його повноважними представниками сторін і діє до 31.12.2014р., а в порядку взаєморозрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов'язань (пункт 11.1 договору).

Зі змісту договору №24.01/1 вбачається, що сторонами були узгоджені всі істотні умови, притаманні договору поставки.

На виконання умов договору, Дочірнє підприємство "Еней" поставило партіями на користь ФОП ОСОБА_2 молочну продукцію в кількості, асортименті та по цінах згідно видаткових накладних на загальну суму 18 207 340грн. 00 коп.

Поставка вказаної кількості товару підтверджена відомостями видаткових накладних, які відповідно до п.1.1 Договору є невід'ємною частиною Договору та відомостями Акту звіряння розрахунків між сторонами.

При цьому ФОП ОСОБА_2 прийняв всі партії вказаного товару без будь - яких зауважень у повному обсязі.

Відповідно до положень пункту 5.2 Договору ФОП ОСОБА_2 зобов'язаний провести розрахунок за кожну партію поставленого товару, яка поставлена по кожній окремій видатковій накладній, - протягом 14 календарних днів з моменту отримання товару.

Враховуючи, що остання поставка від позивача на користь ФОП ОСОБА_4 була здійснена позивачем 11.11.2014р. - кінцевий строк оплати за всі партії товару, що були поставлені згідно умов Договору, - настав 25 листопада 2014р.

ФОП ОСОБА_2 частково сплатив вартість поставленого товару в сумі 17 803 540грн. 00коп., що підтверджено відомостями банківських виписок та Акту звіряння розрахунків.

Згідно з пунктом 5.2 договору, відповідач був зобов'язаний оплатити товар поставлений згідно з видатковою накладною №290 від 11.11.2014р. в строк до 25.11.2014р. (включно).

Зі змісту акту звірки взаєморозрахунків (а.с. 105) вбачається, що фізична особа - підприємець ОСОБА_2 виконав свої зобов'язання щодо оплати товару за всіма накладними, крім товару, отриманого згідно з видатковою накладною №290 від 11.11.2014р. частково, сплативши позивачу 16200грн.00коп. Таким чином, на момент винесення рішення, заборгованість позивача перед відповідачем за договором поставки №24.01/1 від 24.01.2014р. становить 403800грн.00коп.

Вищевказаний акт звірки взаєморозрахунків за період січень - листопад 2014р., був підписаний та скріплений печатками сторін без зауважень та заперечень.

05.05.2015р. позивач направив на адресу відповідача претензію з вимогою погасити заборгованість за договором поставки №24.01/1 від 24.01.2014р. в розмірі 403800грн.00коп., що підтверджується фіскальним чеком підприємства зв'язку №3266 від 05.05.2015р. та описом вкладення у цінний лист. Зазначена претензія залишилась без задоволення та відповіді.

Зважаючи на те, що строк виконання Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 своїх грошових зобов'язань за договором поставки №24.01/1 від 24.01.2014р. в частині оплати товару отриманого згідно з видатковою накладною №290 від 11.11.2014р. є таким, що настав, тому зважаючи на те, що заборгованість не була погашена, позивач звернувся з даним позовом.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Зі змісту статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України вбачається, що зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Відповідачем не були виконані грошові зобов'язання, доказів припинення відповідних зобов'язань перед позивачем у будь-який інший, передбачений законом спосіб, відповідачем до матеріалів справи не надано.

Відповідно до статті 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог про стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 403800грн.00коп., підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем, тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що вказана сума підлягає стягненню з відповідача.

Доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, спростовуються вищезазначеними доказами по справі, тому не можуть бути прийняті судом як підстави для звільнення його від обов'язку по оплаті боргу.

Таким чином, підстави для зміни або скасування рішення суду, передбачені статтею 104 ГПК України, відсутні, а в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.99,101,103,105 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м.Дніпропетровськ, - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 01.07.2015 року по справі №904/4517/15, - залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена до Вищого господарського суду України на протязі 20 днів.

Повний текст постанови підписано 29.09.2015р.

Головуючий І.М. Герасименко

Судді І.Л. Кузнецова

Е.В. Орєшкіна