ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.09.2015 Справа № 920/867/15

За позовом: Заступника військового прокурора Дарницького гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, м. Київ
до відповідача: Державного підприємства «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон», м. Конотоп Сумської області
про стягнення 31 626 грн. 08 коп.
Головуючий суддя В.Л.Котельницька
Суддя Є.А.Жерьобкіна
Суддя Л.А.Костенко
Представники сторін:
від позивача І.О.Вельма (довіреність № 220/340/д від 18.05.2015)
від відповідача В.М.Рибець (довіреність № 4274 від 17.12.2014)
прокурор А.М.Рудяк
За участю секретаря судового засідання Н.М.Мітіної

Суть спору: прокурор звернувся до господарського суду з позовною заявою в інтересах держави в особі позивача, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 31626 грн. 08 коп., яка складається з пені за порушення строків виконання зобов`язань за умовами договору від 23.07.2014 № 294/14/43; а також витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача.
Відповідач подав відзив на позовну заяву, проти вимог позивача та прокурора заперечує з підстав їх необґрунтованості та безпідставності. Зокрема, у відзиві відповідач зазначає, що позивач безпідставно вважає, що завершення надання послуг відбувається після отримання відремонтованого майна військовими частинами, крім того, договором не передбачені строки, у які відремонтоване майно повинно прибути до військових частин.
Від відповідача до суду за супровідним листом № 2242 від 20.07.2015 надійшли додаткові документи на підтвердження своєчасності виконання ним договірних зобов`язань.
Представником відповідача були подані для долучення до матеріалів справи копії документів (актів приймання-передачі військового майна, та копії нарядів) на підтвердження відсутності порушення зобов`язань з боку відповідача. Оригінали зазначених документів були досліджені в судовому засіданні.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд

ВСТАНОВИВ:
23.07.2014 між Міністерством оборони України та Державним підприємством «Конотопський авіаремонтний завод «АВІАКОН» був укладений договір № 294/14/43 про закупівлю послуг з капітального ремонту авіаційно-технічного майна.
Відповідно до умов договору про закупівлю послуг з капітального ремонту авіаційно-технічного майна за державні кошти від 23.07.2014 №294/14/43 ДП «АВІАКОН» (виконавець за договором) зобов`язувалось надати послуги щодо капітального ремонтування та переобладнання повітряних літальних апаратів і авіаційних двигунів, код 30.30.6 згідно з Державним класифікатором продукції та послуг ДК 016:2010, а саме: капітальний ремонт авіаційно-технічного майна, у терміни відповідно до Специфікації надання послуг (Додаток 1). Специфікацією передбачений термін надання послуг 30.10.2014.
Відповідно до п.5.2 договору місцем надання послуг є підприємство виконавця.
У відповідності до п. 5.15 договору від 23.07.2014 приймання наданих послуг підтверджується оформленням Акту приймання-передавання військового майна.
Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідно до Специфікації надання послуг (Додаток 1 до договору № 294/14/43 від 123.07.2014) відповідач повинен був надати позивачеві послуги по ремонту авіаційної техніки у строк до 30.10.2014 на загальну суму 1865658,12 грн.
Пунктом 7.2 договору передбачено, що за порушення строків виконання зобов`язань, зазначених у Специфікації послуг (Додаток №1), з Виконавця стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості послуг за кожний день прострочення.
При цьому, в обґрунтування позовних вимог прокурор та позивач зазначали, що відповідач, у порушення договірних зобов`язань, не надав позивачеві відремонтоване за договором військове майно у вищезазначений строк.
Відповідач проти такої позиції позивача та прокурора заперечував та зазначав, що умовами Специфікації не встановлено, що відповідач, як виконавець за договором повинен був у строк до 30.10.2014 передати замовнику відремонтоване військове майно, а повинен був лише відремонтувати у вказаний термін із наступним складанням та підписанням актів приймання-передавання військового майна.
Суд зазначає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:
Згідно із частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і відповідно до умов договору, а згідно вимог статті 610 цього ж Кодексу, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Умовами договору передбачено, що надання послуг здійснюється на підприємстві відповідача і лише після їх надання здійснюється передача відремонтованого майна відповідній військовій частині.
Специфікацією надання послуг за договором визначені строки виконання ремонту виробів АТМ на підприємстві відповідача.
Строків, у які відремонтоване майно повинно прибути до військових частин, договором не передбачено.
Згідно п.п.2.4.1 п.2.4 договору, датою закінчення ремонту авіаційно-технічного майна є дата оформлення їх пономерної документації (формулярів, паспортів, етикеток тощо) посадовими особами підприємства виконавця.
Дана умова договору відповідає вимогам пункту 5.12, за яким надання послуг засвідчується відділом технічного контролю виконавця (співвиконавця) та Військового представництва Міністерства оборони України.
Відповідно до п.5.6 договору від 23.07.2014 виконавець зобов`язаний не пізніше ніж за 10 діб до фактичної готовності завершення виконання послуг письмово повідомити замовника про готовність завершення виконання послуг, який організовує приймання послуг.
На надані послуги військове представництво Міністерства оборони України (згідно з пунктом 2.3 Договору) оформляє та надає виконавцю посвідчення, яким підтверджується відповідність наданих виконавцем послуг вимогам пунктів 2.1, 2.2 Договору (п.5.14 Договору).
Доставка виробів авіаційно-технічного майна після надання послуг до експлуатуючої військової істини здійснюється силами та засобами Виконавця (п.п. 5.13.2 договору).
Під час виконання договору відповідачем було встановлено, що деякі вироби авіаційно-технічного майна не мають залишку призначеного строку служби.
Відповідно до п.п. 2.2.3 договору у випадку, якщо залишок призначеного ресурсу/строку служби виробу АТМ не забезпечує у повному обсязі міжремонтний ресурс/строк служби, міжремонтний ресурс/строк служби виробу АТМ встановлюється на залишок призначеного ресурсу строку служби такого виробу АТМ.
Відповідач наголошує на тому, що враховуючи, що залишку ресурсу не залишилось, дані обставини унеможливили виконання договору виконавцем в частині встановлення міжремонтного ресурсу/строку служби.
При цьому, з матеріалів справи вбачається, що порядок дій сторін у зазначеній ситуації договором не узгоджений.
Після встановлення зазначених обставин відповідач листом №1597ф від 13.10.2014 повідомив позивача про відсутність ресурсу строку служби на деяких агрегатах та просив вирішити питання стосовно продовження ресурсів агрегатів уповноваженими організаціями для своєчасного відвантаження агрегатів до військових частин.
Також листом №1702ф від 27.10.2014 відповідач просив позивача терміново вирішити питання по прийманню та відвантаженню агрегатів за даних обставин, а листом №1709ф від 28.10.2014 організувати роботу по виписці нарядів та отриманню агрегатів відповідними військовими частинами.
Про це свідчить лист начальника Головного представництва замовника №621 підполковника Решетняка В.А. №1285від 27.10.2014.
Листом №294/4109 від 30.10.2014 тимчасово виконуючий обов`язки начальника управління організації і супроводження ремонту озброєння та військової техніки Міністерства оборони України полковник Кохановський П.Б. просив ТВО начальника Управління військових представництв Міністерства оборони України Перепелицю Л.М. доручити фахівцям ГПЗ №621 здійснити технічне приймання даних агрегатів попередньо без зазначених показників. Також в даному листі зазначається, що постачання відремонтованих агрегатів до експлуатуючих частин відповідно до умов договору має бути здійснено після оперативного вирішення питання з продовження ресурсних показників та оформлення відповідної документації згідно вимог нормативних документів.
Листом від 31.10.14 №259/3630 ТВО начальника Управління військових представництв Міністерства оборони України Перепелиця Л.М. доручив начальнику 621 Головного ВП МОУ підполковнику Решетняку В.А. організувати контроль якості робіт з капремонту авіатехнічного майна за договором № 294/14/43 від 23.07.2014, без їх остаточного приймання та відвантаження виробів; остаточне приймання відремонтованого авіатехнічного майна та контроль за постачанням виробів здійснити після продовження встановленим порядком призначених ресурсних показників зазначеного авіатехнічного майна.
Пред`явлення авіаційно-технічного майна, відремонтованого на виконання Договору, відбулось 30.10.2014, що підтверджується генеральним сповіщенням №27, та актами приймання-передавання військового майна, які датуються з боку ДП «АВІАКОН» 30.10.2014.
На підставі нарядів №116/6/37АТМ від 30.10.2014 та №116/6/20 АТМ від 11.08.2014 вироби АТМ 03.11.2014 були відправлені на адресу військової частини НОМЕР_1 м. Броди Львівської області.
На підставі наряду№116/6/36 АТМ від 30.10.2014 вироби АТМ 03.11.2014 були відправлені на адресу військової частини НОМЕР_2 смт. Чорнобаївка Херсонської області.
Вказівкою заступника начальника армійської авіації з інженерно-авіаційної служби-головного інженера інженерно-авіаційної служби армійської авіації Командування Сухопутних військ Збройних Сил України від 04.11.2014 №84 (0014) було продовжено призначений строк служби комбінованим агрегатам керування КАУ-115 №58 до 34 років, №67 до 34 років, №66 до 33 років, №05 до 32 років, №24 до 34 років, №21 до 33 років, №19 до 33 років, гідрокрану ГА-142/2 №8Б0973 і блок' БЗУ-4А-2С №4801055 до 40 років.
Враховуючи вищевикладену вказівку та вимоги листа від 30.10.2014 №294/4109 тимчасово виконуючого обов`язки начальника управління організації і супроводження ремонту озброєння та військової техніки Міністерства оборони України полковника Кохановського П.Б. 04.11.2014 відбулось прийняття ГПЗ №621 наданих послуг робіт за договором в повному обсязі. Дані обставини підтверджуються Генеральним сповіщенням №27 та Посвідченням від 24.12.2014 №1/294/14/43 в яких зазначено дату закінчення прийомки 04.11.2014.
Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що послуга, передбачена п.1.2 Договору, а саме капітальний ремонт авіаційно-технічного майна, виконана у термін, визначений специфікацією надання послуг 30.10.2014. Приймання-передача майна поза визначеного строку відбулось за незалежних від відповідача причин, про які позивач був повідомлений завчасно, та усунення яких відносилось до компетенції позивача.
Статтею 614 Цивільного кодексу України, яка кореспондується зі ст.218 Господарського кодексу України, передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.
Частиною 2 статті 219 Господарського кодексу України передбачено, якщо правопорушенню сприяли неправомірні дії (бездіяльність) другої сторони зобов`язання, суд має право зменшити розмір відповідальності або звільнити відповідача від відповідальності.
За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, оскільки відповідачем було вжито всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання.
Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 34 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов`язковим.
З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про безпідставність та неправомірність вимог прокурора та позивача, а тому визнає їх такими, що не підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32-34, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України , суд -

ВИРІШИВ:
1. В позові відмовити.

Повне рішення складено 29.09.2015.

Головуючий суддя В.Л.Котельницька

Суддя Є.А.Жерьобкіна

Суддя Л.А.Костенко