РІШЕННЯ

17.09.2015Справа №910/18905/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., при секретарі судового засідання Нечай О.Н., розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/18905/15

за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування», м. Київ,

до приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна», м. Київ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1, м. Боярка,

про стягнення 5 943,77 грн.,

за участю представників:

позивача - Славський М.Г. (довіреність від 03.03.2015 № 573/18);

відповідача - Рибалко С.М. (довіреність від 02.01.2015 № 47);

третьої особи - не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» (далі - ПАТ «АХА Страхування») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» (далі - ПАТ «АСК «ІНГО Україна») 5 943,77 грн. страхового відшкодування в порядку регресу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.07.2015 порушено провадження у справі № 910/18905/15; призначено судовий розгляд на 18.08.2015; залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1.

27.07.2015 Господарським судом міста Києва було надіслано судовий запит до Моторного (транспортного) страхового бюро України.

07.08.2015 до суду від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла відповідь від 05.08.2015 № 7/2-28/21871 на судовий запит.

10.08.2015 позивач подав суду документи для долучення до матеріалів справи на виконання вимог ухвали про порушення провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.08.2015 розгляд справи було відкладено на 17.09.2015, у зв'язку з неявкою представників відповідача та третьої особи.

17.09.2015 відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив таке:

- позивач не звернувся до відповідача протягом року із заявою про виплату страхового відшкодування, як це передбачено статтею 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон);

- на думку відповідача, заяву на виплату страхового відшкодування відповідно до статті 35 Закону подає потерпілий або особа, яка має право на відшкодування.

Представник позивача у судовому засіданні 17.09.2015 надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача надав пояснення по суті спору, проти задоволення позовних вимог заперечував повністю.

Представники третьої особи у судове засідання 17.09.2015 не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили; вимоги ухвал суду не виконали.

Ухвали Господарського суду міста Києва були надіслані учасникам процесу на адреси, зазначені у позовній заяві та у витягах з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що також підтверджується відмітками канцелярії на звороті таких ухвал та рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України, від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (далі - Постанова № 18) зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд визнав наявні в матеріалах справи документи достатніми для вирішення спору та відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) розглянув справу за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 17.09.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до статті 85 ГПК України.

Судом, у відповідності до вимог статті 811 ГПК України, складалися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

25.09.2013 ПАТ «АХА Страхування» (страховик) та товариством з обмеженою відповідальністю «Фоззі» (страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 415-ф/13корп-05 (далі - Договір), предметом якого є, зокрема: майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з володінням та/або користуванням та/або розпорядженням застрахованим транспортним засобом автомобілем «Skoda Roomster» (НОМЕР_1).

11.04.2014 о 08 год. 00 хв. у м. Києві на проспекті Корольова, 9, сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю застрахованого автомобіля «Skoda Roomster» та автомобіля «Nissan Qashqai» (НОМЕР_2) під керуванням ОСОБА_1, в результаті чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

11.04.2014 страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплатою страхового відшкодування.

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_4 пункту 10.1 Правил дорожнього руху України.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 15.05.2014 зі справи № 759/6362/14-п ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення; застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у сумі 425 грн.

30.04.2014 ПАТ «АХА Страхування» складено страховий акт № 1.003.15.00080/VESKO12923 і розрахунок страхового відшкодування, відповідно до яких сума страхового відшкодування складає 6 453,77 грн.

На підставі зазначеного страхового акта позивач, виконуючи свої зобов'язання за Договором, сплатив страхове відшкодування у сумі 6 453,77 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 05.05.2014 № 106 154.

За приписами статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Таким чином, до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Разом з тим, згідно зі статтею 21 Закону на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника «Nissan Qashqai» як страхувальника на момент ДТП була застрахована ПАТ «АСК «Інго Україна» за полісом № АС/1664684, за якими ліміт по майну становив 50 000 грн., а франшиза - 510 грн.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Повірений позивача звернувся до відповідача із вимогою від 17.04.2015 № 3822/06351/УБК, в якій просив сплатити страхове відшкодування в порядку регресу.

Вказана вимога була отримання відповідачем 28.04.2015, що підтверджується вхідною відміткою № 2195.

Відповідач надіслав повіреному позивача лист від 15.05.2015 № 2115, в якому відмовив у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на статтю 37 Закону.

Відповідач заперечував проти задоволення позовних у повному обсязі, посилаючись на таке:

- позивач не звернувся до відповідача протягом року із заявою про виплату страхового відшкодування, як це передбачено статтею 37 Закону;

- на думку відповідача, заяву на виплату страхового відшкодування відповідно до статті 35 Закону подає потерпілий або особа, яка має право на відшкодування.

Доводи відповідача є необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи, виходячи з такого.

Стаття 37 Закону регулює відносини, що виникають між страховиком та страхувальником, у свою чергу, відносини позивача та відповідача є регресними.

Так, позивач, відшкодувавши шкоду, отримав право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Оскільки, цивільно-правова відповідальність третьої особи застрахована відповідачем, то саме до нього пред'явлені вимоги в порядку регресу.

Таким чином, страхове відшкодування у сумі 5 943,77 грн. (6 453,77 грн. (сума, яка була сплачена страховиком за Договором) - 510 грн. (франшиза за полісом)) підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до частини першої статті 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Згідно з статтею 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до пункту 2.3 Постанови № 18 якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України.

Відповідач не подав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували заперечення проти задоволення позовних вимог.

За таких обставин, позов визнається судом доведеним, обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 43, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» (01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 33; ідентифікаційний код: 16285602) з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення суду, на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8; ідентифікаційний код: 20474912): 5 943 (п'ять тисяч дев'ятсот сорок три) грн. 77 коп. страхового відшкодування в порядку регресу та 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Відповідно до частини п'ятої статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання повного рішення шляхом подачі апеляційної скарги до місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Повне рішення складено 22.09.2015.

Суддя І.Д. Курдельчук