ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

28.09.2015 р. Справа№ 914/3431/15

Суддя Господарського суду Львівської області Король М.Р., розглянувши матеріали

за позовом: Приватного підприємства «СИНЕВИРКА», м.Дубляни Львівської обл.

до: Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «ПАМ'ЯТЬ-ПЛЮС», м.Львів

про: зобовязання передати майно та стягнення 722658,90грн. завданих збитків,

ВСТАНОВИЛА:

При підготовці до розгляду позовної заяви Приватного підприємства «СИНЕВИРКА» (м.Дубляни Львівської обл.) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «ПАМ'ЯТЬ-ПЛЮС» (м.Львів) про зобовязання передати майно та стягнення 722658,90грн. завданих збитків виявлено, що позовна заява підлягає поверненню з огляду на наступне.

До позовної заяви не долучено належних доказів сплати судового збору у встановленому Законом України від 08.07.2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» розмірі.

У пункті 2.2 Постанови пленуму ВГСУ №7 від 21.02.2013р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» зазначено, що статтею 55 ГПК передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошей і про витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за приписом підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону.

Судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна у позадоговірних зобов'язаннях (у тому числі в зв'язку з вимогами, заснованими на приписах частини п'ятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо), - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом пункту 3 частини другої статті 54 і статті 55 ГПК такий обов'язок покладається на позивача (в тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у вигляді повернення майна застосовуються з ініціативи господарського суду, наприклад, при визнанні договору недійсним - пункт 1 статті 83 ГПК) (п.2.2.1 вказаної Постанови пленуму).

За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат, встановлених законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду ( ч. 1, п.п. 1 п. 2 ч. 2 статті 4 Закону України від 08.07.2011 року № 3674-VI «Про судовий збір»).

Таким чином, мінімальний розмір судового збору із позовних заяв майнового характеру станом на момент звернення Приватного підприємства «СИНЕВИРКА» з позовом до господарського суду Львівської області становить 1218,00 грн.

Як вбачається з квитанції № N19TB53709 від 24.09.2015р., долученої до позовної заяви, позивачем сплачено судовий збір в розмірі 11172,960 грн. за подання заяви.

Предметом даного позову є зобовязання передати майно та стягнення 722658,90грн. завданих збитків.

Оскільки, позовна вимога про зобовязання передати майно є за своєю суттю вимогою про витребування майна, то судовий збір слід визначати з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому вартість майна повинен визначити позивач.

Суд звертає увагу на те, що у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 55 ГПК України ціна позову визначається у позовах про витребування майна - вартістю майна, що витребується.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Суд інформує позивача, що за подання позову цього позову (майнового характеру) позивачу слід було сплатити судовий збір у розмірі 10839,88 грн. (судовий збір за позовну вимогу про стягнення 722658,90грн. завданих збитків) (722658,90 х 0,015) + судовий збір за позовну вимогу про зобовязання передати майно (вартість майна, котре позивач просить передати х 0,015).

В звязку з викладеним, до позовної заяви не долучено належних доказів сплати судового збору у встановленому Законом України від 08.07.2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» порядку та розмірі.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Також, до позовної заяви долучено опис вкладення у лист ф.107, в якому відсутній номер поштового відправлення.

Відповідно до ч.1 ст.56 ГПК України, позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Згідно п.2 ч.1 ст.57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

У відповідності з п.2 «Правил надання послуг поштового зв'язку», затверджених Постановою КМ України від 05.03.2009 р. № 270, розрахунковий документ - документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв'язку. В свою чергу п. 19 Правил визначено, що внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення та/або з післяплатою.

Відповідно до п.61 «Правил надання послуг поштового зв'язку», у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення, бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках.

Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Враховуючи викладене, належним доказом направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів сторонам у справі є оригінал поштової квитанції (касового чеку) з описом вкладення у цінний лист, в якому зазначений номер поштового відправлення.

Згідно п.6 ч.1 ст.63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву та додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Згідно із ч. 3 ст. 63 ГПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Враховуючи вищенаведене та керуючись п.п. 4, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву і додані до неї документи повернути позивачу без розгляду.

Додаток для позивача: позовна заява з додатками на 61 аркуші.

Суддя Король М.Р.