ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2015 р. Справа № 909/721/15

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Грици Ю.І.,

секретар судового засідання Дребот Н. Д.,

за участю:

від позивача: представники не з'явилися,

від відповідача: представники не з'явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ВТО Укрексп", (вул. Горького, буд. 22, прим. №106, м. Дніпропетровськ, 49000)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Мізунь", (вул. Ровенька,1, с. Новий Мізунь, Долинський район, Івано-Франківська область, 77543)

про стягнення заборгованості в сумі 102181,01 грн.

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "ВТО Укрексп" звернулося в суд з позовом до ТОВ "Мізунь" про стягнення коштів в сумі 63000,00 грн.

Позовні вимоги заявник обґрунтовував тим, що відповідач всупереч умовам договору не виконав взяті на себе зобов'язання щодо своєчасного і повного розрахунку за перевезення позивачем вантажу, в зв'язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 63000,00 грн.

Ухвалою суду від 03.08.2015 справу прийнято до свого провадження та призначено розгляд справи на 13.08.2015, за результатами якого розгляд відкладено на 15.09.2015.

13.08.2015 представник відповідач в судове засідання не з'явився, проте направив суду клопотання (вх.№12514/15 від 12.08.2015) про відкладення розгляду справи та надання можливості подання відзиву на позов.

Позивачем на адресу суду надіслано заяву про збільшення позовних вимог (вх.№8298/15 від 03.08.2015), відповідно до якої ціна позову складає 102181,01 грн., з яких: 63000 грн.- сума основного боргу, 15699,16 грн.- неустойка, 22507,10 грн. - інфляційні втрати та 974,75 грн. - 3% річних.

15.09.2015 представник позивача в судове засідання не з'явився.

Представник відповідача в судове засідання також не з'явився, проте направив суду клопотання (вх.№13899/15 від 14.09.2015) про зменшення суми основного боргу, в зв'язку з частковим добровільним погашенням боргу, зменшення розміру неустойки та проведення розгляду справи без участі представника.

За таких обставин, у відповідності до ст.75 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, без участі повноважних представників, запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору та сприяючи своєчасному поновленню порушеного права .

Розглянувши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, при цьому слід зазначити наступне:

22.07.2014 між ТОВ «ВТО Укрексп» та ТОВ «Мізунь» укладено договір №22/27/2014 на перевезення вантажу.

Відповідно до умов даного договору позивач (перевізник) взяв на себе зобов'язання доставляти автомобільним транспортом вантаж у міжміському, міжобласному сполученні до місця призначення та видавати його особі, яка має право на одержання вантажу (вантажоодержувачеві), а відповідач (замовник) зобов'язувався сплатити провізну плату за надані перевізником транспортні послуги.

Пунктом 5.2 договору встановлено, що провізна плата за кожне перевезення вказується у заявках до цього договору.

Відповідно до ст.193 ГК України суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином, вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання зобов'язання.

Згідно з ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Аналогічне положення передбачено ст. 909 ЦК України

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 5.3 договору передбачено, що розрахунки між перевізником і замовником за надані послуги здійснюються на підставі наданого перевізником повного пакету документів за кожним перевезенням, а саме: рахунку, акта наданих послуг,/ виконаних робіт, ТТН з відміткою вантажоодержувача про одержання вантажу, податкової накладної.

Згідно з п.5.4 договору рахунок-фактура повинна бути сплачена замовником протягом 14 банківських днів після отримання замовником належним чином оформлених оригіналів документів, згідно п.5.3 договору, які підтверджують виконання перевезення.

Факт надання позивачем послуг з перевезення вантажу підтверджується копіями актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), що було підписано уповноваженими представниками сторін та скріплено печатками товариств.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

ТОВ "ВТО Укрексп" на адресу ТОВ "Мізунь" надіслано претензію №1 від 09.04.2015 на погашення суми боргу, яку уповноваженим представником відповідача отримано 18.04.2015, однак жодної відповіді боржником надано не було.

Як вбачається з матеріалів справи, в порушення договірних зобов'язань станом на 20.07.2015 відповідач розрахунку не провів і тому заборгованість за надані позивачем послуги з перевезення вантажу становить 63000 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором.

Частиною першою статті 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п.6.3.2 договору у випадку прострочення оплати за надані послуги замовник сплачує перевізнику неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочення платежу.

Звертаючись до суду із заявою про збільшення позовних вимог (вх.№8298/15 від 03.08.2015) позивач зазначив, що сума основного боргу становить 63000 грн., неустойка - 15699,16 грн., інфляційні втрати - 22507,10 грн., 3% річних - 974,75 грн.

У відповідності до ст. 55 ГПК України судом було перераховано суми неустойки, інфляційних втрат та 3%річних.

При перерахунку судом правильності арифметичних нарахувань, встановлено, що позовні вимоги в частині стягнення неустойки підлягають задоволенню частково, а саме в розмірі 13284,45 грн. А в частині стягнення 2414,71 грн. неустойки слід відмовити.

На підставі наведених вище норм та наданих сторонами письмових доказів, суд прийшов до висновку, що позов слід задоволити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 99766,30 грн., з яких: 63000 грн. - сума основного боргу, 13284,45 грн. - неустойка, 22507,10 - інфляційні втрати та 974,75 грн. - 3% річних.

Розглянувши клопотання відповідача (вх.№13899/15 від 14.09.2015) про зменшення суми основного боргу та розміру неустойки, суд вважає, що в задоволенні даного клопотання слід відмовити, оскільки відповідачем не подано належних доказів на підтвердження здійснення ним часткової оплати за надані позивачем послуги, а також не наведено виняткових обставин, які б слугували підставою для зменшення розміру суми неустойки в розумінні статті 83 ГПК України.

Судові витрати слід покласти на відповідача пропорційно до суми задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 49, 55, 75, 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мізунь" (вул. Ровенька,1, с. Новий Мізунь, Долинський район, Івано-Франківська область, 77543, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВТО Укрексп" (вул. Горького, буд. 22, прим. №106, м. Дніпропетровськ, 49000, ) кошти в сумі 99766,30 грн. (дев'яносто дев'ять тисяч сімсот шістдесят шість гривень тридцять копійок), з яких: 63000,00 грн. (шістдесят три тисячі гривень нуль копійок) - сума основного боргу, 13284,45 грн. (тринадцять тисяч двісті вісімдесят чотири гривні сорок п'ять копійок) - неустойка, 22507,10 грн. (двадцять дві тисячі п'ятсот сім гривень десять копійок) - інфляційні втрати та 974,75 грн. (дев'ятсот сімдесят чотири гривні сорок п'ять копійок) - 3% річних та судовий збір в розмірі 1995,32 грн. (одна тисяча дев'ятсот дев'яносто п'ять гривень тридцять дві копійки).

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Грица Ю. І.

Повне рішення складено 22.09.2015.

Виготовлено в КП "Діловодство спеціалізованого суду"

________________ ОСОБА_1 22.09.15