ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"22" вересня 2015 р. Справа №925/869/14

вх. № 19976/15 від 25.08.2015

вх. № 20735/15 від 02.09.2015

Господарський суд у складі головуючого судді Хабазні Ю.А., при секретарі судового засідання Соколишиній І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси у приміщенні суду скаргу на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Монастирищенського районного управління юстиції ОСОБА_1 у справі за позовною заявою

позивача дочірнього підприємства "Теплокомуненерго"

публічного акціонерного товариства

"Монастирищенський ордена Трудового Червоного

Прапора машинобудівний завод"

до відповідача фізичної особи підприємця ОСОБА_2

Вікторівни

про стягнення 4466,03 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Заявник (відповідач) звернувся до суду із скаргами від 20.08.2015 і від 29.08.2015 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Монастирищенського районного управління юстиції ОСОБА_1Ю (далі відділ ДВС) у виконавчому провадженні №48066963 з вимогами, скасувати постанови відділу ДВС відповідно від 23.07.2015 про арешт на майно боржника та оголошення на його відчуження і від 08.07.2015 про відкриття виконавчого провадження.

Сторони у справі та відділ ДВС, були належним чином повідомлені про час і місце розгляду скарг, однак представників у судове засідання не направили, причин неявки не повідомили.

Відділ ДВС, з якого ухвалою суду від 08.09.2015 було витребувано письмовий виклад про обставини: 1) надіслання відповідачу постанови про відкриття виконавчого провадження та отримання повідомлення про вручення; 2) виконання вимог кожної частини статті 52 Закону України Про виконавче провадження; 3) надіслання відповідачу постанови про арешт майна боржника та оголошення на його відчуження; 4) ознайомлення відповідача з матеріалами виконавчого провадження, вручення йому копій постанов, які є предметом оскарження; 5) інші обставини, які мають значення для правильного вирішення скарги та було зобовязано направити суду належним чином посвідчені копії доказів викладеному у письмових поясненнях, будь-якої інформації і доказів не направив, причин не повідомив. Ухвала суду від 08.09.2015 була вручена поштою відділу ДВС 18.09.2015, отже він мав достатньо часу для її виконання.

Неявка сторін не є перешкодою для розгляду скарги і, відповідно до ст.75 та ч. 2 ст.121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд розглянув скаргу за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши наявні у справі матеріали суд установив наступне.

Скарга від 20.08.2015 подана відповідачем (здана пошті) 20.08.2015 і надійшла до суду 25.08.2015 вх.суду 19976/15. Оскаржувана постанова винесена 23.07.2015, супровідний лист про її направлення простою кореспонденцією відповідачу датований 24.07.2015 за №861/09-35, вручений відповідачу під розписку 10.08.2015, що підтверджується посвідченою відділом ДВС копією постанови.

Виходячи із ст.31 Закону України Про виконавче провадження належним доказом доведення до відома сторін винесеної постанови є доказ направлення її простою кореспонденцією. Такий доказ у справі відсутній і відділом ДВС на виконання ухвали суду від 08.09.2015 суду не наданий. За таких обставин суд вважає доведеним факт вручення постанови від 23.07.2015 безпосередньо відповідачу під розписку 10.08.2015. Отже скарга подана протягом десяти днів з дня, коли відповідачу стало про неї відомо, тобто строк її подання не пропущено.

Скаржник підставами для скасування постанови відділу ДВС від 23.07.2015 вказує ті обставини, що арешт накладено на майно не відповідача (фізичної особи підприємця ОСОБА_2В.), а іншої особи (ОСОБА_2В.), що станом на 23.07.2015 відділ ДВС не мав доказів отримання фізичною особою підприємцем постанови про відкриття виконавчого провадження, а тому не мав доказів небажання відповідача виконати рішення суду добровільно.

Суд вважає, що підстави подання скарги є надуманими, оскільки закон у цивільних правовідносинах не розділяє фізичну особу, яка реєструється як підприємець, на двох окремих осіб; оскільки з реєстрацією фізичної особи як підприємця у цієї ж фізичної особи зявляються лише додаткові права і обовязки; оскільки фізичного поділу однієї особи на двох осіб також не відбувається. Межі цивільно-правової відповідальності фізичної особи підприємця встановлені ст.52 Цивільного кодексу України. Доводи ж відповідача про неотримання ним постанови про відкриття виконавчого провадження і про те, що він не мав часу для добровільного виконання такої постанови суд відхиляє як не доведені належними і допустимими доказами, в тому числі й з мотивів, які приведені нижче.

З огляду на викладене у задоволенні скарги від 20.08.2015 суд відмовляє.

Скарга від 29.08.2015 подана відповідачем (здана пошті) 29.08.2015, надійшла до суду 02.09.2015 вх.суду 20735/15. Оскаржувана постанова винесена 08.07.2015. Належних доказів її надіслання чи вручення відповідачу суду не надано ні відділом ДВС ні відповідачем. Надані ж суду відповідачем ксерокопії супровідного листа відділу ДВС від 08.07.2015 №2150/09-34 та конверту з штампом пошти 09091511/8, а також (як зазначає сам відповідач) роздруківка із сайту пошти не є належними і допустимими доказами, оскільки не відповідають вимогам ст.36 ГПК України, п.2.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18. Відповідач 10.08.2015 отримав під розписку постанову відділу ДВС від 23.07.2015 про арешт на майно боржника та оголошення на його відчуження, отже з цього дня, відповідачу стало відомо про відкриття виконавчого провадження, про що він сам зазначає у скарзі від 20.08.2015. Тобто скарга подана з пропуском установленого ст.121-2 ГПК України десятиденного строку. Заяви ж відповідачем-скаржником про його відновлення із вказівкою на поважність причин пропуску та на докази цих причин суду не надано, що є підставою відповідно до ст.53 та 121-2 Господарського процесуального кодексу України для залишення скарги від 29.08.2015 без розгляду.

Відділ ДВС ухилився від виконання покладених на нього ухвалою суду від 08.09.2015 дій щодо направлення суду витребуваних документів і пояснень, що підтверджується відміткою на ухвалі про її направлення відділу ДВС, поштовим повідомленням про вручення ухвали суду. Ненадання відділом ДВС витребуваних судом документів і пояснень суд розцінює як ухилення від виконання дій, покладених судом на сторону, за що стягує в доход Державного бюджету України з відділу ДВС штраф у розмірі 400 грн.

Керуючись ст. 53, ст.83 (п.5) 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.У задоволенні скарги відповідача від 20.08.2015 з вимогою скасувати постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Монастирищенського районного управління юстиції ОСОБА_1Ю від 23.07.2015 про арешт на майно боржника та оголошення на його відчуження, винесеної у виконавчому провадженні №48066963, відмовити.

2.Скаргу відповідача від 29.08.2015 з вимогою скасувати постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Монастирищенського районного управління юстиції ОСОБА_1Ю від 08.07.2015 про відкриття виконавчого провадження №48066963 залишити без розгляду.

3. Стягнути з відділу державної виконавчої служби Монастирищенського районного управління юстиції (м.Монастирище, вул.Леніна,117, ідентифікаційний код 34323995) 400 грн. (чотириста гривень) штрафу в доход державного бюджету України через місцеву (за місцезнаходженням відділу державної виконавчої служби Монастирищенського районного управління юстиції) державну податкову інспекцію за ухилення від вчинення дій, покладених на сторону судом.

Строк предявлення ухвали до виконання відповідно до Закону України Про виконавче провадження один рік. Ухвала набрала законної сили 22.09.2015, однак може бути оскаржена до Київського апеляційного господарського суду в порядку та у строки, встановлені статтями 91-93 Господарського процесуального кодексу України.

Направити дану ухвалу сторонам та відділу державної виконавчої служби Монастирищенського районного управління юстиції, місцевій (за місцезнаходженням відділу державної виконавчої служби Монастирищенського районного управління юстиції) державній податковій інспекції за підписом судді та гербовою печаткою суду.

Суддя Хабазня Ю.А.

4