РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2015Справа №910/22444/15

За позовом Державного підприємства "Палац спорту";

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські отамани";

про стягнення 117 007,49 грн.

Суддя О. В. Мандриченко

Представники:

Від заявника: Асипенко Т. О., представник, довіреність № 01-11/01 від 20.01.2015 р.;

Від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач у поданій до господарського суду позовній заяві просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 97 200,00 грн., пені - 16 457,42 грн., 3 % річних - 822,87 грн. та інфляційні втрати в розмірі 2 527,20 грн. з мотивів, вказаних у позовній заяві.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 31.08.2015 року порушено провадження у справі № 910/22444/15; розгляд справи призначено на 15.09.2015 року.

У судовому засіданні 15.09.2014 року представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити повністю.

Відповідач у судове засідання своїх повноважних представників не направив. Через відділ діловодства господарського суду 14.09.2015 р. від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку відрядженням Генерального директора відповідача та неможливістю останнього взяти участь у судовому засіданні. Судом відхилено зазначене клопотання з огляду на наступне.

У відповідності до п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів у розумінні ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, що підтверджують факт відсутності у відповідача, як юридичної особи, можливості направити представника у судове засідання.

З огляду на неявку представника відповідача в судове засідання, господарський суд враховує, що за змістом ст. 22 Господарського процесуального кодексу України прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України, а неявка представника відповідача не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд-

ВСТАНОВИВ:

Між Державним підприємством «Палац спорту» (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українські отамани» (замовник) 26 березня 2015 року був укладений договір №30 (далі - договір), відповідно до умов якого позивач зобов'язувався під час підготовки і проведення 17 квітня 2015 року міжнародного матчу з любительського боксу у форматі Всесвітньої Серії Боксу між командами: Українські Отамани (Україна) та Команда Росії (Росія) надати послуги з організації підготовки та проведення зазначеного Заходу, а відповідач в свою чергу, зобов'язувався своєчасно прийняти та оплатити надані послуги.

Відповідно до п. 1.4 договору, виконавець може надавати під час проведення заходу додаткові послуги, перелік та вартість яких визначається відповідно до цін та тарифів виконавця, що діятимуть під час надання послуг та вказуватимуться в акті приймання-передачі послуг та додаткових послуг.

Вартість послуг, що надаються за цим договором є ціною договору та становить 90 000,00 грн. (п. 3.1). Оплата проводиться в строк до 13.04.2015 р.

Згідно п. 3.2 договору, вартість послуг визначена в п. 3.1 договору, не включає вартість додаткових послуг. Вартість додаткових послуг визначається відповідно до цін та тарифів виконавця, що діятимуть під час надання послуг та вказуватимуться в акті приймання-передачі послуг та додаткових послуг

Передача послуг виконавцем та приймання їх результатів замовником оформлюється актом, який підписується уповноваженими представниками сторін на протязі 3 робочих днів після фактичного надання послуг.

17.04.2015 р. між сторонами була укладена додаткова угода №1 до договору, відповідно до умов якої виконавець надає, а замовник приймає додаткові послуги на загальну суму 7 200,00 грн.

Згідно п. 3 додаткової угоди № 1 від 17.04.2015, замовник зобов'язується оплатити послуги відповідно до п. 2 даної угоди до 15.05.2015.

Відповідно до п. 3.4 договору, підписання акту представниками замовника є підтвердженням відсутності претензій з його боку.

Строк дії договору починає свій перебіг у момент визначений п. 7.1 (з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками) та закінчується 31.05.2015, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст. 525, 526 ЦК України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до акту приймання-передачі послуг та додаткових послуг від 30.04.2015, який підписаний та скріплений печатками сторін, виконавець надав, а замовник прийняв послуги на загальну суму 97 200,00 грн.

Відповідно до п. 2.1.13 договору, замовник зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі провести розрахунки з виконавцем відповідно до умов цього договору.

Матеріали справи свідчать, що вартість наданих послуг за договором відповідачем не оплачена, доказів протилежного суду не надано.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Факт наявності заборгованості відповідача в сумі 97 200,00 грн. належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований.

Крім основної суми заборгованості позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 16 457,42 грн., 3% річних у розмірі 822,87 грн. та інфляційні втрати в розмірі 2 527,20 грн.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Частиною 2 ст. 551 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Суб'єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Як вбачається з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до п. 4.9 договору у разі порушення замовником строків оплати послуг, що передбачені п. 3.1 даного договору, замовник зобов'язаний, на вимогу виконавця, сплатити пеню в розмірі 0,5% від несвоєчасно сплаченої суми, за кожен день затримки платежу.

Судом здійснено перерахунок пені та встановлено, що позивачем вірно розрахований розмір пені, з урахуванням положень Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань".

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про те, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня в розмірі 16 457,42 грн.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом здійснено перерахунок заявлених позивачем до стягнення 3 % річних та інфляційних втрат та встановлено, що вказані показники розраховані вірно.

З огляду на вищезазначене, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 3 % річних в розмірі 822,87 та інфляційних втрат в розмірі 2 527,20 грн. підлягають задоволенню.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача заборгованості, з урахуванням пені, 3 % річних та інфляційний втрат в загальному розмірі 117 007,49 грн. підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 43, 49, 82-85 ГПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські отамани" (01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, будинок 8; ) на користь Державного підприємства "Палац спорту" (01001, м. Київ, Спортивна площа, будинок 1, ) заборгованість в розмірі 97 200 (дев'яносто сім тисяч двісті) грн. 00 коп., пеню в розмірі 16 457 (шістнадцять тисяч чотириста п'ятдесят сім) грн. 42 коп., 3 % річних в розмірі 822 (вісімсот двадцять дві) грн. 87 коп., інфляційні втрати в розмірі 2 527 (дві тисячі п'ятсот двадцять сім) грн. 20 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 340 (дві тисячі триста сорок) грн. 15 коп. Видати наказ

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О. В. Мандриченко
Дата складання рішення 28.09.2014 р.