ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" вересня 2015 р. Справа № 911/3008/15

Господарський суд Київської області у складі судді Лилака Т.Д., розглянувши справу

за позовом військового прокурора Дарницького гарнізону в інтересах держави в особі публічного акціонерного товариства «Завод «Маяк», м. Київ
до товариства з обмеженою відповідальністю «Старпласт», Київська обл., с. Сошників
про стягнення коштів,
за участю представників:

позивача:ОСОБА_1, довіреність б/н від 02.09.2015 року;
відповідача:ОСОБА_2, довіреність б/н від 23.07.2014 року;
прокуратури:ОСОБА_3, посвідчення №033623;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У липні 2015 року військовий прокурор Дарницького гарнізону в інтересах держави в особі публічного акціонерного товариства «Завод «Маяк» (позивач) звернувся до господарського суду Київської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Старпласт» (відповідач) про стягнення 22 632,04 грн. боргу, 3 143,27 грн. пені, 164,82 грн. 3% річних, 4 517,88 грн. інфляційної складової боргу, 2 263,20 грн. штрафу, а загалом 32 721,21 грн. у звязку з неналежним виконанням відповідачем зобовязань за договором оренди №297 від 01.01.2015 року.

Ухвалою господарського суду Київської області від 15.07.2015 року порушено провадження у справі та призначено справу до розгляду на 03.09.2015 року.

У судовому засіданні 03.09.2015 року представником позивача було подано клопотання про продовження строку вирішення спору.

Ухвалою господарського суду Київської області від 03.09.2015 року суд продовжив строк вирішення спору на 15 днів, згідно ст. 69 ГПК України та відклав розгляд справи на 24.09.2015 року.

24.09.2015 року через відділ діловодства господарського суду прокурор подав заяву про уточнення позовних вимог від 22.09.2015 року №4088вих-15, у якій просив суд стягнути з відповідача 10 839,37 грн. боргу, 3 143,27 грн. пені, 164,82 грн. 3% річних, 4 517,88 грн. інфляційної складової боргу, 2 263,20 грн. штрафу, а загалом 32 721,21 грн. у звязку з неналежним виконанням відповідачем зобовязань за договором оренди №297 від 01.01.2015 року.

Приписами статей 2, 22 ГПК України унормовано, що господарський суд порушує справи за позовними заявами, зокрема, прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави.

Позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Статтею 22 ГПК України не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог, або заявлення «додаткових» позовних вимог і т.п.

Тому суд відмовив у прийняті заяви про уточнення позовних вимог від 22.09.2015 року №4088вих-15 та розглядав позовні вимоги у редакції викладеній у позовній заяві.

Заслухавши пояснення прокурора, представників позивача та відповідача дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

01.01.2015 року між публічним акціонерним товариством «Завод «Маяк» (орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «Старпласт» (орендар) було укладено договір оренди №297 (договір), згідно п. 1.1. якого, орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування частину нежитлового приміщення (оперативну оренду), надалі за текстом «обєкт оренди».

Відповідно до п. 1.2. договору, нежитлове приміщення, в якому розташовано обєкт оренди, знаходиться за адресою: місто Київ, Московський проспект, 8, корпус, 7, 2-й поверх, згідно плану приміщення (додаток №1).

Згідно п. 2.1. договору, до обовязків орендодавця відноситься передача протягом тижня, з дня підписання договору обєкт оренди, вказаний у п. 1.2. договору оренди по акту прийому-передачі (додаток №2), що є невідємною частиною договору, в якому зазначається технічний стан приміщення на момент здачі в оренду. Щомісячно виставляти орендареві рахунки за оренду приміщення з урахуванням плати за користування земельною ділянкою.

Обовязком орендаря є своєчасне та повному обсязі внесення орендну плату та інші обовязкові платежі, передбачені цим договором, а також отримувати рахунки-фактури на оплату до 5 (пятого) числа поточного місяця в комерційному відділі орендодавця (п. 2.2.2. договору).

Відповідно до п. 3.7. договору, оплата по даному договору здійснюється щомісячно не залежно від результатів господарської діяльності орендаря протягом 5-ти банківських днів від дня отримання рахунків та не пізніше 15-го числа поточного місяця на розрахунковий рахунок орендодавця.

Термін оренди встановлюється з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року (п. 7.1. договору).

На виконання умов договору позивач передав відповідачу з 01.01.2015 року нежитлове приміщення загальною площею 36,0 кв. м., що розташоване за адресою: місто Київ, Московський проспект, 8, корпус, 7, 2-й поверх, що підтверджується актом прийому-передачі б/н від 01.01.2015 року.

Судом встановлено, що відповідач свої зобов'язання по орендній платі за договором виконав неналежним чином, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем по орендній платі.

Згідно ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України, до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п.п. 1, 7 ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається (ст. 525 ЦК України).

Згідно приписів статті 509 Цивільного кодексу України зобовязанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до розрахунку позивача, заборгованість відповідача по орендній платі за договором за період з січня 2015 року по червень 2015 року становить 22 632,04 грн., що підтверджується рахунками на оплату, копії, яких наявні в матеріалах справи.

Згідно статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача боргу в сумі 22 632,04 грн. є обґрунтованими.

Однак, відповідачем після порушення провадження у справі сплачено 22 632,04 грн. заборгованості, що підтверджується випискою з банківського рахунку позивача, копія якої міститься в матеріалах справи.

Відповідно до пункту 1-1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Приймаючи до уваги, що станом на день розгляду справи відповідач сплатив заборгованість за поставлений газ, суд вважає, що провадження у справі в цій частині позову підлягає припиненню на підставі пункту 1-1 статті 80 ГПК України в звязку з відсутністю предмету спору.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 22 632,04 грн. підлягають припиненню на підставі пункту 1-1 статті 80 ГПК України в звязку з відсутністю предмету спору.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Загальна сума інфляційних втрат та 3% річних за спірним договором складає 164,82 грн. та 4 517,88 грн. відповідно, які нараховані позивачем відповідно до вимог закону та умов договору.

Враховуючи, що відповідач прострочив виконання зобовязання з оплати орендних платежів за договором, з нього на користь позивача на підставі ст. 625 ЦК України підлягає стягненню 4 517,88 грн. інфляційних втрат та 164,82 грн. 3% річних, які нараховані позивачем відповідно до вимог закону та умов договору.

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором (частина друга статті 193, частина перша статті 216 та частина перша статті 218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (частина перша статті 230 ГК України).

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 ГК України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобовязання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобовязання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Такий вид забезпечення виконання зобовязання як пеня та її розмір встановлено частиною третьою статті 549 ЦК України, частиною шостою статті 231 ГК України, статтями 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» та частиною шостою статті 232 ГК України.

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам частиною четвертою статті 231 ГК України.

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобовязань передбачено частиною другою статті 231 ГК України.

В інших випадках порушення виконання господарських зобовязань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобовязання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Відповідно до п. 5.2. договору, за несплату в строк орендної плати та будь-яких інших платежів за цим договором орендар сплачує орендодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, а вразі прострочення сплати орендної плати понад 30 (тридцять) календарних днів штраф у розмірі 10% від суми простроченого платежу.

Враховуючи вищевикладені норми закону та умови договору, позивачем у звязку з простроченням виконання зобовязання з оплати оренди нараховані 3 143,27 грн. пені та 2 263,20 грн. штрафу відповідно до наданого розрахунку, який відповідає вимогам закону.

Таким чином, позов в частині стягнення пені в розмірі 3 143,27 грн. та штрафу в розмірі 2 263,20 грн., які нараховані позивачем відповідно до вимог чинного законодавства та умов договору, у звязку з простроченням відповідачем виконання взятих на себе зобовязань з оплати спожитого газу за вказаним договором є обґрунтованим, і тому підлягає задоволенню.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 27.04.2012 року у справі №06/5026/1052/2011.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України, з відповідача підлягає стягненню в дохід державного бюджету України судовий збір у розмірі 1 827,00 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Старпласт» (08363, Київська обл., Бориспільський район, с. Сошників, вул. Іванова, буд. 3, код 39020143) на користь публічного акціонерного товариства «Завод «Маяк» (04073, м. Київ, проспект Московський, буд. 8, код 14307423) 3 143 (три тисячі сто сорок три) грн. 27 коп. пені, 164 (сто шістдесят чотири) грн. 82 коп. 3% річних, 2 263 (дві тисячі двісті шістдесят три) грн. 20 коп. штрафу, 4 517 (чотири тисячі пятсот сімнадцять) грн. 88 коп. інфляційних втрат.

Припинити провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 22 632 (двадцять дві тисячі шістсот тридцять дві) грн. 04 коп.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Старпласт» (08363, Київська обл., Бориспільський район, с. Сошників, вул. Іванова, буд. 3, код 39020143) в дохід державного бюджету України 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу видати накази.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 29.09.2015 р.

Суддя Т.Д. Лилак