РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2015Справа №910/21880/15

За позовомПублічного акціонерного товариства «Банк «Український капітал»
ДоПублічного акціонерного товариства «Український професійний банк»
Простягнення 289 467,25 грн.
Суддя Спичак О.М.

Без виклику представників сторін:

від позивача: Якимко Р.І. - дов. № 21 від 03.04.2015 року;

від відповідача: Чуб А.І. - дов. № 103 від 02.02.2015 року

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Банк «Український капітал» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» про стягнення 289 467,25 грн.

Ухвалою суду від 28.08.2015 року було порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 14.09.2015 року.

Представник позивача у судовому засіданні 14.09.2015 р. подав заяву про відсутність аналогічного спору та клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, яке судом розглянуто та задоволено, а також надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача 14.09.2015 року через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву, а в судовому засіданні надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких проти задоволення позовних вимог заперечив у повному обсязі.

В судовому засіданні 14.09.2015 року на підставі ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

29.04.2015 р. між Публічним акціонерним товариством «Український професійний банк» (продавець) та Публічним акціонерним товариством «Банк «Український капітал» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до умов якого продавець погодився продати (відступити) права вимоги та передати їх покупцю, а покупець цим погодився купити права вимоги, прийняти їх і сплатити загальну купівельну ціну.

Умовами п. 2.3 договору сторони погодили, що права вимоги переходять від продавця до покупця в день підписання цього договору, при цьому обов'язки продавця передати права вимоги вважаються виконаними з моменту підписання продавцем та покупцем акту приймання-передачі прав вимоги.

Перелік кредитних договорів за якими Публічне акціонерне товариство «Банк «Український капітал» здобуло право вимоги наведено в додатку до акту приймання-передачі прав вимоги від 29.04.2015 р.

Відповідно до п. 4.1 договору, продавець підтверджує та визнає, що з дати відступлення права вимоги усі кошти, сплачені позичальниками за кредитними договорами або особами, які надали забезпечення, за договорами забезпечення, або будь-якими іншими особами, належать покупцю. Цим договором покупець доручає продавцю приймати від позичальників або від осіб, які надали забезпечення, платежі в національній валюті для погашення заборгованості позичальників за кредитними договорами. Таким чином, у випадку, якщо з дати відступлення продавець отримає від позичальників або від осіб, які надали забезпечення, або з інших джерел будь-яку суму грошових коштів в погашення заборгованості позичальників, покупець цим договором доручає продавцю, а продавець буде зобов'язаний в день їх отримання перерахувати покупцю такі суми грошових коштів із зазначенням даних позичальника (П.І.Б./найменування та ідентифікаційного номеру/коду ЄДРПОУ), відповідного кредитного договору, суми та дати зарахування за наступними реквізитами: к/р 1 в Головному управлінні НБУ по м. Києву та Київській області, МФО 320371.

В обґрунтування позовних вимог позивачем було зазначено про те, що після укладення договору купівлі-продажу прав вимоги від 29.04.2015 р. на рахунок Публічного акціонерного товариства «Український Професійний Банк» від його боржників надходили чергові платежі в рахунок погашення заборгованості по кредитних договорах.

Зокрема, на рахунок відповідача 29.04.2015 р. ТОВ «Надра Інтегровані рішення» (згідно виписки) було перераховано кошти за кредитним договором № 710 від 20.02.2013 року у розмірі 226 432,98 грн. (зазначене підтверджується листом № 09/06/2 від 09.06.2015 року, копією виписки з рахунку ТОВ «Надра Інтегровані рішення», а також платіжним дорученням № 223 від 29.04.2015 року в сумі - 50 000,00 грн.; платіжним дорученням № 224 від 29.04.2015 року в сумі - 50 000,00 грн.; платіжним дорученням № 225 від 29.04.2015 року в сумі - 73 890,41 грн.; платіжним дорученням №226 від 29.04.2015 року в сумі - 30 433,13 грн. та платіжним дорученням №227 від 29.04.2015 року в сумі - 22109,44 грн.).

Також на рахунок Публічного акціонерного товариства «Український Професійний Банк» 05.05.2015 р. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 731 від 06.06.2013 року надійшли кошти у розмірі 63 034,27 грн. від ТОВ «Малинський Бекон» (зазначене підтверджується листом №101 від 15.06.2015 року, копією виписки з рахунку ТОВ «Малинський Бекон», а також платіжним дорученням від 05.05.2015 року в сумі - 4 906,33 грн. та платіжним дорученням від 05.05.2015 року в сумі - 58 127,94 грн.).

На підставі Постанови Правління Національного банку України від 28 травня 2015 року № 348 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Український Професійний Банк» до категорії неплатоспроможних» дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 28.05.2015 р. прийнято рішення № 107 про запровадження з 29.05.2015 р. тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Український Професійний Банк».

У зв'язку з вищезазначеним, 17.06.2015 року ПАТ «Банк Український капітал» на адресу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Український професійний банк» було направлено вимогу вих. № 1000 про необхідність перерахування коштів та виконання вимог договору купівлі-продажу прав вимоги від 29.04.2015 року.

Разом з тим, відповідач на претензію не відповів, кошти не повернув.

Враховуючи наведене, позивач просить господарський суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 289 467,25 грн. за договором купівлі-продажу прав вимоги від 29.04.2015 р.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. «Про судове рішення», рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Судом встановлено, що станом на час звернення до суду з позовною заявою, відповідачем не було виконано умови п. 4.1 купівлі-продажу прав вимоги від 29.04.2015 р. з огляду на те, що всупереч даній умов договору не здійснив перерахування на рахунок позивача грошових коштів, які надійшли на його рахунки від його позичальників

На підставі постанови Правління Національного банку України від 28 травня 2015 року № 348 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Український Професійний Банк» до категорії неплатоспроможних» дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 28.05.2015 р. прийнято рішення № 107 про запровадження з 29.05.2015 р. тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Український Професійний Банк».

Відповідно до постанови Правління НБУ від 28.08.2015 № 562 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український Професійний Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 28.08.2015 р. № 158 «Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Український Професійний Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Український Професійний Банк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Український Професійний Банк» Пантіну Любов Олександрівну строком на 1 рік з 31.08.2015 р. до 30.08.2016 р. включно.

Положеннями ст. 76 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що Національний банк України не пізніше дня, наступного за днем прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, повідомляє про це рішення Фонд гарантування вкладів фізичних осіб для вжиття ним заходів, передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Статтею 1 вказаного Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України.

Порядок ліквідації банку регулюється розділом VIII Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Частиною 5 ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку.

З дня призначення уповноваженої особи Фонду:

1) припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється;

2) банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси;

3) строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав;

4) припиняється нарахування відсотків, неустойки (штрафу, пені) та застосування інших санкцій за всіма видами заборгованості банку;

5) відомості про фінансове становище банку перестають бути конфіденційними чи становити банківську таємницю;

6) укладення правочинів, пов'язаних з відчуженням майна банку чи передачею його майна третім особам, допускається в порядку, передбаченому статтею 51 цього Закону;

7) втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається.

Вимоги за зобов'язаннями банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури (частини 2 та 3 статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів»).

Положеннями ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено повноваження уповноваженої особи Фонду, зокрема, відповідно до пункту 4 частини 1 вказаної статті, уповноважена особа Фонду з дня свого призначення складає реєстр акцептованих вимог кредиторів та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

Уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої ст. 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої ст. 45 цього Закону уповноважена особа Фонду здійснює такі заходи:

1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення;

2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні уповноваженої особи Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів;

3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду (частина 1 та 2 ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Частиною 4 вказаної вище статті передбачено, що будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури.

Отже, з огляду на зазначене вище, та враховуючи прийняте рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» задоволення вимог кредиторів банку, здійснюється виключно у межах процедури ліквідації банку та у порядку передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відкликання Національним банком України на момент вирішення спору банківської ліцензії відповідача та ініціювання процедури його ліквідації як юридичної особи, зумовило для позивача настання відповідних правових наслідків, зокрема, виникнення спеціальної процедури пред'явлення майнових вимог до банку та їх задоволення в порядку та черговості, передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», при цьому задоволення вимог окремого кредитора - юридичної особи, заявлених поза межами ліквідаційної процедури банку, не допускається, оскільки в такому випадку активи з банку виводяться, а заборгованість третіх осіб перед банком збільшується, що порушує принцип пріоритетності зобов'язань неплатоспроможного банку за вкладами фізичних осіб, гарантованими Фондом.

Статтею 17 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачена заборона на здійснення банківської діяльності без банківської ліцензії.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що станом на момент розгляду даного спору Національним банком України у відповідача відкликано банківську ліцензію, виконання спірних операцій з перерахування коштів на виконання умов укладених між сторонами договорів стало неможливим.

Відповідно до статті 607 ЦК України, зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає.

З огляду на вищезазначене, позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись статтями 22, 32,33, 43, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено

21.09.2015 року

Суддя О.М. Спичак