ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.15 Справа№ 914/2304/15

Господарський суд Львівської області в складі судді Петрашко М.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Закритого акціонерного товариства «Вакон Драйвз», м.Москва, Російська Федерація

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ЕлектроПрестиж», м.Львів, Україна

про стягнення 37 060,87 євро, що еквівалентно 861 718,85 грн.

За участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_2 представник;

від відповідача не зявився.

Права та обовязки сторін передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України розяснено, заяви про відвід судді не поступали, клопотання про технічну фіксацію судового процесу не надходили. В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Позов заявлено Закритим акціонерним товариством «Вакон Драйвз» до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ЕлектроПрестиж» про стягнення 37 060,87 євро, з яких 31 587,40 Євро основний борг, 3 181,60 Євро пеня та 2 291,87 Євро 3% річних.

Хід розгляду справи викладено в ухвалах суду.

Представник позивача подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій Закрите акціонерне товариство «Вакон Драйвз» просить стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ЕлектроПрестиж» 35 888,34 Євро, з яких 31 587,40 Євро основний борг, 2 009,07 Євро пеня та 2 291,87 Євро 3% річних. Представник позивача позовні вимоги з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог підтримав повністю, позов просив задоволити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання повторно не забезпечив, однак подав клопотання про відкладення розгляду справи, з тих причин, що представник ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ЕлектроПрестиж» перебуватиме у відрядженні та не матиме змоги зявитися в судове засідання.

Суд розглянувши клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, дійшов висновку відмовити у його задоволенні, оскільки відповідачем не подано жодних доказів в підтвердження обставин, викладених у поданому клопотанні.

Суд вважає за можливе розглянути справу відповідно до ст. 75 ГПК України за відсутності відзиву та представника відповідача по наявних матеріалах, яких достатньо для вирішення спору по суті.

Даний спір розглядається судом з врахуванням заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог, в якій Закрите акціонерне товариство «Вакон Драйвз» просить стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ЕлектроПрестиж» 35 888,34 Євро, з яких 31 587,40 Євро основний борг, 2 009,07 Євро пеня та 2 291,87 Євро 3% річних.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, оцінивши зібрані докази, суд

встановив:

30.01.2012р. між Закритим акціонерним товариством «Вакон Драйвз» (продавець) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ЕлектроПрестиж» (покупець) укладено договір поставки №02-UA/2012, відповідно до умов якого продавець продає, а покупець купляє обладнання в кількості, асортименті, по цінах і на умовах, викладених в специфікаціях до договору, які є невідємною частиною даного договору поставки.

Відповідно до п.5.1. договору покупець здійснює оплату по цьому договору шляхом перерахування відповідної суми згідно з рахунком на розрахунковий рахунок продавця. Умови оплати визначаються в специфікаціях до цього договору.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 44 646,00 Євро. Товар на вказану суму був поставлений відповідно до специфікації №18 від 02.10.2012р. та специфікації №20 від 07.12.2012р. Однак як стверджує позивач, відповідач неналежним чином виконав умови договору, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за поставлений товар у розмірі 31 587,40 Євро.

Пунктом 8.2. договору передбачено, що у випадку порушення строків оплати покупець зобовязаний сплатити на письмову вимогу постачальника пеню в розмірі 0,1% від суми поставленого обладнання за кожен день прострочки оплати, однак не більше 5% від загальної вартості неоплаченого обладнання, вказаного в специфікаціях цього договору.

Отже на підставі п.8.2. договору позивач нарахував відповідачу 2 009,87 Євро.

Крім того, керуючись ч.2 ст.625 ЦК України позивачем нараховано відповідачу 3% річних в розмірі 2 291,87 Євро

Таким чином загальний розмір заборгованості, яку позивач відповідно до заяви про зменшення розміру позовних вимог просить стягнути з відповідача становить 35 888,34 Євро, з яких 31 587,40 Євро основний борг, 2 009,07 Євро пеня та 2 291,87 Євро 3% річних.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши представника позивача, суд дійшов висновку, що позов з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог слід задоволити повністю з наступних підстав.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини. Згідно ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобовязання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За умовами ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ст.712 ЦК України).

Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як вбачається із матеріалів справи, 30.01.2012р. між сторонами укладено договір поставки №02-UA/2012, відповідно до умов якого позивач продає, а відповідач купляє обладнання в кількості, асортименті, по цінах і на умовах, викладених в специфікаціях до договору, які є невідємною частиною даного договору поставки.

Факт виконання позивачем своїх зобовязань по договору підтверджується актами прийому-передачі від 29.11.2012р. на суму 23 046,00 грн. та від 25.02.2013р. на суму 21 600,00 грн.

Як вбачається із поданих матеріалів та розрахунку позовних вимог, заборгованість відповідача становить 31 587,40 грн. Докази сплати вказаної заборгованості в матеріалах справи відсутні, відзив на позов відповідач не подав.

У відповідності із ст.193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічно відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи вищенаведені норми Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога пзивача про стягнення з відповідача 31 587,40 Євро основного боргу є обґрунтованою, підтверджена матеріалами справи, не спростована відповідачем та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За умовами ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. При цьому пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Зазначені норми Цивільного кодексу України кореспондують приписами, встановленими Господарським кодексом України.

Так, у відповідності із ст.230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно п.6 ст.231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, які визначаються обліковою ставкою НБУ за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Пунктом 8.2. договору передбачено, що у випадку порушення строків оплати покупець зобовязаний сплатити на письмову вимогу постачальника пеню в розмірі 0,1% від суми поставленого обладнання за кожен день прострочки оплати, однак не більше 5% від загальної вартості неоплаченого обладнання, вказаного в специфікаціях цього договору.

Здійснивши перерахунок пені, суд дійшов висновку що позовна вимога про стягнення з відповідача 2 009,07 Євро пені є обґрунтована та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок 3% річних, суд дійшов висновку що позовна вимога про стягнення з відповідача 2 291,87 Євро 3% річних є обґрунтована та підлягає задоволенню.

В порядку ст. 43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

В порядку ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до абзацу 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на вищенаведені норми процесуального закону та як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не спростовано доводів позовної заяви, не надано суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені в ході судових засідань.

Сплата судового збору підтверджується квитанцією від 03.07.2015р. на суму 17 343,37 грн. Керуючись нормами ст.49 ГПК України, дійшов висновку стягнути з відповідача на користь позивача 16 689,12 грн. судового збору.

Крім того, відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Таким чином позивачу слід повернути 654,25 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 43, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85, 115, 116 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ЕлектроПрестиж» (79026, Україна, АДРЕСА_1, ) на користь Закритого акціонерного товариства «Вакон Драйвз» (129344, Російська Федерація, м.Москва, вул.Льотчика Бабушкіна, 1, корп..3, код ОДРН 770, ІНП НОМЕР_1) 31 587,40 Євро (що еквівалентно 734 452,76 грн.) основного боргу, 2 009,07 Євро (що еквівалентно 46 713,78 грн.) пені, 2 291,87 Євро (що еквівалентно 53 289,29 грн.) 3% річних та 16 689,12 грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили, в порядку ст.116 ГПК України.

4. Повернути Закритому акціонерному товариству «Вакон Драйвз» (129344, Російська Федерація, м.Москва, вул.Льотчика Бабушкіна, 1, корп.3, код ОДРН 770, ІНП НОМЕР_1) 654,25 грн. судового збору сплаченого відповідно до квитанції №0.0.405183714.1 від 03.07.2015р.

5. Рішення набирає законної сили відповідно до ст.85 ГПК України, може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст.91-93 ГПК України.

Повний текст рішення

виготовлено 21.09.2015р.

Суддя Петрашко М.М.