УХВАЛА

про повернення позовної заяви

25.09.2015Справа № 910/25248/15

Суддя Гумега О.В., розглянувши

позовну заяву Приватного підприємства "Виробничо-дистрибьюторська компанія "Дім Вина "СКАЛА"

до Дніпровського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві

про захист честі, гідності та стягнення спричиненої шкоди та збитків

ВСТАНОВИВ:

Вивчивши подані матеріали, суд дійшов висновку, що позовна заява № 357 від 31.08.2015 (вх. № 25248/15 від 23.09.2015) і додані до неї документи підлягають поверненню позивачеві без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано повного найменування сторін, їх поштових адрес.

В ст. 54 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) викладено вимоги щодо форми і змісту позовної заяви.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 54 ГПК України позовна заява має містити найменування (для юридичних осіб) сторін, їх місцезнаходження (для юридичних осіб), ідентифікаційні коди суб'єкта господарської діяльності за їх наявності (для юридичних осіб).

Позовні вимоги про стягнення збитків в сумі 10200,00 грн. та моральної шкоди в сумі 154512,00 грн. пред'явлені позивачем Дніпровському районному управлінню Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві, визначеному в якості відповідача.

Натомість, фактично у позовній заяві не зазначено ідентифікаційний код відповідача, що є порушенням вимог п. 2 ч. 2 ст. 54 ГПК України та тягне за собою наслідки, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Наведене узгоджується з правовою позицією Вищого господарського суду України, викладеною в абз. п.п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", згідно якої недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

Слід також зазначити, що за відсутності зазначення ідентифікаційного коду відповідача та враховуючи, що до позовної заяви не додані жодні докази державної реєстрації відповідача в якості юридичної особи, позивачем фактично не доведено суду, що за своїм суб'єктним складом вимоги позивача підпадають під дію статті 1 ГПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної суми.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 54 ГПК України передбачено, що позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов.

Позивачем заявлено вимоги про стягнення збитків в сумі 10200,00 грн. та моральної шкоди в сумі 154512,00 грн.

В обґрунтування вимоги про стягнення збитків в сумі 10200,00 грн. позивач вказав, зокрема, на таке:

- "25.10.2012 відповідачем було протиправно проведено обшук приміщення позивача ... і незаконно, без рішення суду, згоди на то прокуратури та без відповідного опису, вилучено комп'ютерну техніку, кадрову та бухгалтерську документацію позивача";

- "... відповіді на письмову вимогу від 02.11.2012р. № 253 позивач від відповідача та прокурора Дніпровського району м. Києва не отримав, тому позивач, з метою відновлення належної господарської діяльності був змушений придбати нове програмне та комп'ютерне забезпечення на загальну суму понад 12 тис. грн.";

- "21.11.2012 позивач платіжним дорученням № 1341 з метою відновлення господарської діяльності був змушений придбати комп'ютерну техніку та програмне забезпечення сплатити 10200,00 грн. та понести відповідні збитки з вини відповідача".

Разом з тим, позовна заява не містить зазначення доказів на підтвердження того, що у позивача 25.10.2012 відповідачем було вилучено комп'ютерну техніку, рівно як і зазначення того, яку саме комп'ютерну техніку вилучив відповідач (найменування, модель, кількість одиниць, вартість тощо).

Також, позовна заява не містить зазначення доказів на підтвердження того, яку саме комп'ютерну техніку та програмне забезпечення придбав позивач згідно платіжного доручення № 1341.

Крім того, сума збитків в розмірі 10200,00 грн. позивачем лише визначена у прохальній частині позовної заяви, тоді як її обгрунтований розрахунок (в т.ч. з посиланням на відповідні належні і допустимі докази) позивачем у позовній заяві не наведений та в якості додатку до позовної заяви не доданий. При цьому, зі змісту позовної заяви вбачається різна інформація про витрачені позивачем кошти на придбання програмного та комп'ютерного забезпечення - 12 тис. грн. та 10200,00 грн.

Також, позовна заява не містить посилання на законодавство, на підставі якого заявлено вимогу про стягнення збитків. Як встановлено судом, посилання на відповідне законодавство відсутнє як по тексту позовної заяви, так і безпосередньо в переліку норм, якими позивач керувався при зверненні з даним позовом до суду (" ... керуючись ст. ст.3,19,32,55.56,68,124 Конституції України, ст.ст.8,16,23,91,94,200,234-235,270,275,277,278,299 ЦК України, ст.ст.3, 10,15,31,110,118-120,213 ЦПК України, ст.47 Закону України "Про інформацію", Постановою Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", ст.ст.4,33,34 ГПК України, ст.ст.19,20,31,34 ГК України").

За таких обставин, у позовній заяві не вказано доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини щодо вимог про стягнення збитків, відсутній обгрунтований розрахунок стягуваної суми збитків (10200,00 грн.), відсутнє посилання на законодавство, на підставі якого заявлено вимогу про стягнення збитків, що в сукупності тягне за собою наслідки повернення позовної заяви без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому суд взяв до уваги приписи абз. 5 п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", згідно яких підставою для повернення позовної заяви є також незазначення доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини. Там же зазначено, що господарський суд повертає позовну заяву, що не містить обгрунтованого розрахунку стягуваної чи оспорюваної суми, або такий розрахунок не додано до заяви.

За таких обставин, позовна заява № 357 від 31.08.2015 не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню.

Суд звертає увагу позивача, що після усунення недоліків, які стали підставою повернення позовної заяви без розгляду, він може повторно звернутися до Господарського суду міста Києва з позовом відповідно до ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути позивачеві без розгляду.

Суддя О.В.Гумега