Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "29" вересня 2015 р. Справа № 906/1259/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Машевської О.П.

- за участю секретаря судового засідання: Гребеннікової Н.П.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 дов. № б/н від 12.01.2015

від відповідача: не прибув

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "АВ метал груп" (м. Дніпропетровськ)

до ОСОБА_3 підприємства "ВАЛком-інвест" (м. Коростень)

про стягнення 449063,41 грн. (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 14.09.15р. - 444 822, 67 грн.)

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованість в сумі 449 063, 41 грн., з яких: 245 131, 15 грн. - основного боргу, 13 710, 50 грн. - 3% річних, 190 221, 76 грн. інфляційних витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на неналежне виконання відповідачем своїх договірних зобов'язань щодо належної сплати коштів за отриманий товар згідно умов Договору поставки №204/р від 03.10.2013р.

В якості правових підстав позову позивач посилається на ст.ст. 526, 530, 538, 610, 625, 641, 642 ЦК України, ст. 175 ГК України.

Ухвалою від 13.08.15р. господарський суд порушив провадження у справі, вжив заходи по підготовці справи до розгляду, передбачені ст.ст. 64-65 ГПК України.

До початку розгляду справи по суті позивачем не подано заяви про зміну предмету та підстави позову, відповідачем не подано зустрічного позову, відповідно.

Позивач в ході розгляду справи подав заяву про зменшення розміру позовних вимог від 11.09.2015р. за №2905, відповідно до якої зменшив розмір позовної вимоги про стягнення інфляційних втрат до суми 185 981, 02 грн. проти заявленої - 190 221, 76 грн. В решті склад та розмір позовних вимог не змінив, просить вирішити спір з нової ціни позову .

З огляду на викладене, суд приймає до розгляду заяву позивачу на підставі ст. 22 ГПК України, абз. 3 п.3.11 Постанови ВГСУ від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", відтак спір вирішується з нової суми позову - 444 822, 67 грн.

Відповідач явку уповноваженого представника в засідання суду не забезпечив, відзиву на позов не подав, хоча був повідомлений про засідання суду належним чином.

Оскільки у відповідності до ч. 3 ст. 4-3 ГПК України господарський суд створив сторонам спору необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, за відсутності підстав для відкладення розгляду справи та з врахуванням приписів ст. 75 ГПК України, у судовому засіданні 29.09.15р. представнику позивача оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

03.10.2013р. між позивачем ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "АВ метал груп" (як постачальник) та відповідачем ОСОБА_3 підприємством "ВАЛком-інвест" (як покупець) був укладений Договір поставки №204/р, відповідно до якого позивач зобов'язався у порядку та строки, встановлені Договором, передати у власність відповідача металопрокат, асортимент, кількість і ціна якого вказуються у Специфікації та/або в рахунках на оплату, що є невід'ємною частиною даного Договору, а відповідач зобов'язався прийняти товар та оплатити його на умовах, визначених цим Договором (надалі за текстом - Договір поставки №204/р).

Умови поставки товару сторони обумовили у розділі 2 Договору поставки №204/р.

У п. 3.2. Договору постаки №204/р сторони домовились, що оплата здійснюється покупцем в безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника. Фактом оплати вважається надходження грошових коштів на поточний рахунок постачальника.

Відповідно до п. 3.3. вищевказаного договору передбачено порядок розрахунків: 100% передоплата, якщо інше не обумовлене у Специфікації.

Якість товару, упаковка товару, прийом товару сторони обумовили у розділах 4-6 Договору поставки №204/р.

Відповідальність сторін сторони визначили у розділі 7 Договору поставки №204/р, відповідно до п. 7.2. якого передбачено, що у випадку порушення строку оплати за товар, що поставляється, покупець зобов'язаний сплатити постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, від простроченого платежу, за кожен день порушення строку.

Строк дії Договору поставки №204/р, відповідно до п. 11.1, - до 31.12.14р., з можливістю його пролонгації на кожен наступний календарний рік відповідно до п. 11.2. даного Договору.

Факт належного виконання позивачем свого зобов'язання по поставці металопрокату та послуг з його порізки за період з 03.10.13р. по 08.10.13р. на загальну суму 634 161,30 грн. підтверджується:

- видатковими накладними №5040214 від 03 вересня 2013р. на суму 34 188, 00 грн. (а.с. 17); №6006560 від 04 вересня 2013р. на суму 20 704, 77 грн. (а.с. 17); №5041884 від 10 вересня 2013р. на суму 100 500, 25 грн. (а.с. 18); №6006860 від 13 вересня 2013р. на суму 624, 75 грн. (а.с. 19); №5048140 від 07 жовтня 2013р. на суму 25 942, 00 грн. (а.с. 20); №5050114 від 08 жовтня 2013р. на суму 91 205, 20 грн.; №5048152 від 07 жовтня 2013р. на суму 42 907, 97 грн. (а.с. 21);

- рахунками на оплату №500037327 від 09 серпня 2013р. на суму 222477, 70 грн. (а.с. 12), №500041517 від 30 серпня 2013р. на суму 3344, 25 грн. (а.с. 13), №500037324 від 09 серпня 2013р. на суму 125778, 39 грн. (а.с. 14), №500041160 від 29 серпня 2013р. на суму 20 638, 00 грн. (а.с. 15), №500042967 від 05 вересня 2013р. на суму 97431, 47 грн. (а.с. 16);

- довіреністю №142 від 07.10.2013р., виданої на ім'я директора ОСОБА_4, дійсної до 16.10.2013р. (а.с. 20);

- актом здачі-приймання (надання послуг) №5049846 від 07 жовтня 2013р. на суму 194, 40 грн. (а.с. 22).

Відповідач, отримавши товар у власність , зобов'язання з його оплати виконав частково, на суму 389 030,15 грн. Несплаченою залишилась сума - 245 131, 15 грн., в тому числі, в частині наданої послуги з порізки металу в сумі 194, 40 грн.

З метою досудового врегулювання спору, позивач 14.04.2015р. за №819 надіслав відповідачу претензію з вимогою про сплату заборгованості, 3% річних та суми інфляційних втрат. Однак відповідачем вимога позивача залишилась без задоволення (а. с. 35 - 36 ) .

З метою захисту порушеного майнового права, позивач звернуся з позовом до господарського суду Житомирської області про стягнення 245 131, 15 грн. основного боргу та з додатковими матеріально-правовими вимогами про сплату 13 710, 50 грн. - 3% річних та 190 221, 76 грн. інфляційних втрат.

В ході судового розгляду спору позивач зменшив позовні вимоги в частині стягнення суми інфляційних втрат на суму 185 981, 02 грн., отже, позивач просить суд стягнути з відповідача 245 131, 15 грн. основного боргу, 13 710, 50 грн. 3% річних та 185 981, 02 грн. інфляційних втрат.

До винесення рішення у справі відповідач добровільно грошове зобов'язання не виконав.

Дослідивши матеріали справи у відповідності до ст.43 ГПК України, господарський суд прийшов до висновку позов задовольнити , виходячи з нової ціни позову 444 822, 67 грн. , виходячи з наступного.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Оскільки між сторонами укладено Договір поставки, спірні відносини регулюються главою 30 розділом 1 ГК України та главою 54 розділом 1 ЦК України (ч. 6 ст. 265 ГК України).

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За загальним правилом, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару ( ст.ст. 538, 692 ЦК України).

Попри те, що Договором поставки №204/р передбачена 100% передплата , яку відповідач не здійснив, позивач поставив товар, а відповідач його прийняв. Тому строк виконання грошового зобов'язання останнім визначається за правилом ст. 692 ЦК України. В межах Договору поставки №204/р позивачем надана відповідачу послуга з порізки металопрокату на суму 194,40 грн., яку прийнято останнім за актом здачі-приймання (надання послуг) №5049846 від 07 жовтня 2013р. та яка, відповідно, підлягала оплаті. Оскільки строк виконання грошового зобов'язання з оплати цієї послуги не визначено, застосуванню підлягає ст. 530 ЦК України згідно якої боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги кредитором. Як встановлено судом, відповідач не виконав претензію позивача від 14.04.2015р. за №819 про сплату за надані послуги в сумі 194,40 грн. у 7-нний строк від дня її отримання - 23.04.2015р. (а.с. 35 - 36 ) .

З врахуванням вищевикладеного, заявлена до стягнення сума основного боргу 245 131, 15 грн., підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно п. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Положення ч.2 ст. 625 ЦК України в частині сплати процентів річних застосовується за наявності порушення будь-якого грошового зобов'язання (п.6.2 Постанови ВГСУ № 14).

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові (п.4.1 Постанови ВГСУ № 14).

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції є способом захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів (п.3.1 Постанови ВГСУ № 14).

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць, у якому мала місце інфляція (абз. 3 п. 3.2. Постанови ВГСУ №14).

Позивач, відповідно до заяви про зменшення розміру позовних вимог від 11.09.15р. за №2905, просить стягнути з відповідача 185 981, 02 грн. інфляційних втрат.

Господарський суд, перевіривши розрахунок інфляційних втрат за спірний період, вважає його обґрунтованим в частині нарахування останніх на суму боргу за поставлений товар на загальну суму 185 833,53грн. Інфляційні втрати за надані послуги з порізки металопрокату в сумі 194,40 грн. можуть бути нараховані за період травня - липня 2015року, з врахуванням дефляції у липні місяці, оскільки строк виконання зобов'язання з їх оплати настав лише 30.04.15р. Тому інфляційні втрати за цей період прострочення із суми боргу 194,40 грн. становлять 3,12 грн. ( 4,28 грн. інфляційні втрати травня + 0,78 грн. інфляційні втрати червня - 1,94 грн. дефляція).

Таким чином, обґрунтованою до стягнення є інфляційні втрати в загальній сумі - 185836,65 грн. У стягненні 144,37 грн. суд відмовляє .

Позивач просить стягнути з відповідача 3% річних в сумі 13710, 50 грн.

Господарський суд, перевіривши розрахунок 3% річних,за спірний період, вважає його обґрунтованим в частині нарахування останніх на суму боргу за поставлений товар на загальну суму 13699,83 грн. Річні за надані послуги з порізки металопрокату в сумі 194,40 грн. можуть бути нараховані за період з 01 травня по 06 серпня 2015року ( 98 днів прострочки), оскільки строк виконання зобов'язання з їх оплати настав лише 30.04.15р., а останнім днем нарахування річних за розрахунком позивача визначено 06.08.15р. Тому 3% річних за цей період прострочення із суми боргу 194,40 грн. становлять 1,57 грн.

Таким чином, обґрунтованою до стягнення є 3% річних в загальній сумі - 13701,40 грн. У стягненні 9,10 грн. суд відмовляє .

Відповідно до ст. 33 ГПК України, позивач довів обґрунтованість позовних вимог в частині, визнаній судом, відповідач, відповідно, останні не спростовував.

Щодо розподілу судового збору.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі, зокрема, зменшення розміру позовних вимог.

Оскільки господарським судом вирішено спір з нової ціни позову - 444822,67 грн., обґрунтованим є судовий збір в розмірі 8 896,45 грн. При цьому , на підставі ч.2 ст. 49 ГПК України, суд стягує останній з відповідача у повному обсязі. В свою чергу, з Державного бюджету України підлягає поверненню позивачу судовий збір в розмірі 84,82 грн. (8981,27 грн. - 8 896,45 грн.) ухвалою суду .

Керуючись ст.ст. 4-3,4-7, 33, 43, ч.ч.2 та 5 ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково .

2. Стягнути з ОСОБА_3 підприємства "ВАЛком-інвест" (11504, м. Коростень , вул. Пацаєва , 3 , ) на користь ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю " АВ метал груп" ( 49000, м. Дніпропетровськ, вул. Шолом-Алейхема, буд. 5, ) :

- 245 131,15 грн. основного боргу,

- 13 710,50 грн. 3% річних,

- 185836,65 грн. інфляційних втрат,

- 8 896,45 грн. судового збору.

Видати наказ.

3. Відмовити у стягненні 144,37 грн. інфляційних втрат та 9,10 грн. 3% річних.

4. Повернути ухвалою суду ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю " АВ метал груп" ( 49000, м. Дніпропетровськ, вул. Шолом-Алейхема, буд. 5, ) з Державного бюджету України 84,82 грн. судового збору, сплаченого за платіжним дорученням № 316395 від 07.08.15р., у зв'язку із зменшенням розміру позовних вимог.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 29.09.15р.

Суддя Машевська О.П.

Віддрукувати: 1 - у справу, 2 - позивачу ( з наказом суду) , 3 - відповідачу - рек. з пов.