ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

"15" вересня 2015 р. Справа № 911/1677/15

Суддя господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., розглянувши справу

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес», м. Київ
до1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Камелія-Нова», Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Софіївська Борщагівка, хутір Фермерський
2) Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА», м. Донецьк
простягнення 7075 грн.
за участю представників:

позивача:ОСОБА_1 дов. від 29.12.2014 № 247
відповідачів:не зявились, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином
суть спору:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Камелія-Нова» (далі перший відповідач), Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» (далі другий відповідач) про стягнення з першого відповідача на користь позивача 1977,85 грн. витрат з виплати страхового відшкодування та стягнення з другого відповідача на користь позивача 5097,17 грн. витрат з виплати страхового відшкодування.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на право регресу до відповідачів щодо відшкодування майнової шкоди завданої внаслідок ДТП.

На адресу суду від першого відповідача надійшло клопотання від 11.08.2015 про витребування доказів, а саме: поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/4480998.

Вказане клопотання першого відповідача відхилено судом з огляду на те, що копія вказаного поліса міститься в матеріалах даної справи, та крім того, в матеріалах справи міститься інформація з єдиної централізованої бази даних МТСБУ по полюсу № АВ/4480998, яка надана Моторним (транспортним) страховим бюро України у відповідь на ухвалу суду від 20.04.2015, якою суд зобовязав Моторне (транспортне) страхове бюро України надати суду інформацію по полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ 4480998, а саме: якою страховою компанією видано даний поліс, цивільно-правова відповідальність якої особи застрахована, який транспортний засіб зазначений в полісі, розмір відповідальності страхової компанії за вказаним полісом, термін дії вищевказаного полісу та розмірі франшизи вказаного полісу.

Присутній в судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги та просить суд їх задовольнити з мотивів викладених в позові.

Перший відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надіслав.

Другий відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Проте, від нього надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що він проти позовних вимог заперечує з підстав того, що позивач не звернувся протягом терміну встановленого Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з заявою до відповідача про страхове відшкодування, а тому вимоги позивача є незаконними та необґрунтованими, у звязку з чим просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Враховуючи, що неявка відповідачів в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи відповідно до ст. 75 ГПК України за відсутності представників відповідачів за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, присутнього в судовому засіданні, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

В с. Софіївська Борщагівка по вул. Київська 16.05.2013 о 08 год. 50 хв. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Citroen Berlingo, державний номерний знак НОМЕР_1, який належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Камелія-Нова», під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки Mitsubishi Lancer, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням його власника ОСОБА_3

Автомобіль марки Citroen Berlingo, державний номерний знак НОМЕР_1, яким під час ДТП керував ОСОБА_2, належить першому відповідачу, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 28.08.2012 серії САО 164915. Водій ОСОБА_2 на час ДТП перебував в трудових відносинах з другим відповідачем та виконував свої трудові обовязки, що підтверджується наказом ТОВ «Камелія-Нова» № 065/12-ВК про переведення ОСОБА_2 з посади квітника на посаду водія, завірена копія якого залучена до матеріалів справи.

З постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.05.2013 у справі № 369/4446/13-п, копія якої залучена до матеріалів справи, вбачається, що 16.05.2013 о 08 год. 50 хв. ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки Citroen Berlingo, державний номерний знак НОМЕР_1, виконуючи маневр-розворот в напрямку м. Києва не надав перевагу у русі та скоїв зіткнення з транспортним засобом марки Mitsubishi Lancer, державний номерний знак НОМЕР_2, в результаті чого транспортні засоби отримали пошкодження, завдавши матеріальні збитки. Зазначеними діями ОСОБА_2 порушив п. 10.4 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вказаною постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного порушення передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 425 грн.

Автомобіль Mitsubishi Lancer, державний номерний знак НОМЕР_2, застраховано позивачем відповідно до укладеного між ним страховиком та ОСОБА_3 страхувальником договору добровільного страхування транспортного засобу від 21.08.2012 № 006-0042590 НТ (далі договір), відповідно до умов якого страховик зобовязався у разі настання страхового випадку здійснити страхове відшкодування.

Згідно звіту ФОП ОСОБА_4 про визначення вартості матеріального збитку від 17.06.2013 № 236 вартість відновлюваного ремонту автомобіля Mitsubishi Lancer, державний номерний знак НОМЕР_2, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складає 11483,64 грн.

Відповідно калькуляції від 25.06.2013 № 164, складеної за допомогою системи AUDATEX ФОП ОСОБА_4, вартість відновлювального ремонту автомобіля Mitsubishi Lancer, державний номерний знак НОМЕР_2 склала 11483,64 грн.

Дані, зазначені у ремонтній калькуляції відповідають вимогам, встановленим п. 4.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003р. Зміст ремонтної калькуляції не суперечить умовам чинного законодавства про оціночну діяльність та чітко відображає суму завданих збитків, оскільки калькуляція складалась на основі компютерної програми Audatex, яка рекомендована п. 59 додатку 8 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

Позивачем було складеного страховий акт № 47629/1 від 18.06.2013 та розрахунок страхового відшкодування від 11.06.2013, відповідно до яких розмір страхового відшкодування становить 7075 грн.

Позивач, як страховик, на виконання умов зазначеного договору згідно платіжного доручення № 5900 від 27.06.2013 виплатив страхове відшкодування у розмірі 7075 грн., завірена копія якого залучена до матеріалів справи.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ст. 993 Цивільного Кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Пунктом 1 ст. 1191 Цивільного Кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 Цивільного Кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі, з вини іншої особи відшкодовується винною особою.

Згідно ст. 1187 Цивільного Кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У відповідності до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.05.2013 у справі № 369/4446/13-п, встановлено порушення водієм ОСОБА_2 правил дорожнього руху, що спричинило зіткнення вищезазначених транспортних засобів та встановлено його вину у скоєні правопорушення, котре призвело до ДТП, визнано винним у вчиненні адміністративного порушення передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу Citroen Berlingo, державний номерний знак НОМЕР_1, застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/4480998, та яким передбачено ліміт відповідальності страхової компанії за шкоду заподіяну майну у розмірі 50000 грн. та франшиза в розмірі 0 грн.

Положеннями п. 36.4 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів» виплата страхового відшкодування здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування, лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Таким чином, відповідальною особою за завдані збитки потерпілому в результаті ДТП, які відшкодовані позивачем, у даному випадку є Приватне акціонерне товариство «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів» в межах, передбачених полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/4480998.

За таких обставин вимоги позивача про стягнення з другого відповідача 5097,15 грн. витрат з виплати страхового відшкодування пов'язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу є доведеними, обґрунтованими, відповідачами не спростовані, а відтак підлягають задоволенню.

Коефіцієнт фізичного зносу згідно звіту ФОП ОСОБА_4 про визначення вартості матеріального збитку від 17.06.2013 № 236 становить 0,31, що в гривневому еквіваленті становить 1467, 85 грн.

Згідно із ч. 1. ст. 1172 Цивільного Кодексу України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Враховуючи, що ОСОБА_2 на час ДТП перебував у трудових відносинах з першим відповідачем, виконував свої трудові, службові обовязки, то в силу приписів ст. 1172 Цивільного кодексу України останній повинен відшкодувати шкоду завдану його працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків, яка не покрита вищезазначеним полюсом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/4480998.

Таким чином перший відповідач повинен відшкодувати позивачу решту суми шкоди в розмірі 1467,85 грн., що є різницею між вартістю відновлювального ремонту з урахування коефіцієнту фізичного зносу та сумою фактичних витрат понесених позивачем з виплати страхового відшкодування повязаного з відновлювальним ремонтом транспортного засобу без урахуванням зносу.

За таких обставин вимоги позивача про стягнення з першого відповідача 1467,85 грн. шкоди (коефіцієнту фізичного зносу) є доведеними, обґрунтованими, відповідачами не спростовані, а відтак підлягають задоволенню. В решті вимог позивача про стягнення з першого відповідача франшизи в розмірі 510 грн., суд відмовляє, позаяк згідно вказаного полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/4480998 передбачена франшиза в розмірі 0 грн., а тому позовні вимоги до першого відповідача в цій частині є безпідставними.

Щодо заперечень другого відповідача проти позовних вимог з підстав того, що позивач не звернувся протягом терміну встановленого Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з заявою до нього про страхове відшкодування, не приймаються судом до уваги при вирішенні спору та відхиляються судом з огляду на наступне.

За змістом положень ч. 1 ст. 355 Господарського кодексу України об'єкти страхування, види обов'язкового страхування, а також загальні умови здійснення страхування, вимоги до договорів страхування та порядок здійснення державного нагляду за страховою діяльністю визначаються Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), цим Кодексом, законом про страхування, іншими законодавчими актами.

Закон України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Закон № 1961-IV) регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Системний аналіз положень цього Закону дає підстави для висновку, що у момент укладення договору обов'язкового страхування страховик приймає на себе зобов'язання відповідати перед невизначеним і невідомим заздалегідь колом осіб за майнову шкоду, завдану цим особам страхувальником відповідальності, тобто приймає на себе фінансові ризики виплати відшкодування завданої страхувальником іншій особі майнової шкоди.

Згідно зі ст. ст. 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Так, відповідно до ст. 993 Цивільного України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов'язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого.

Особою, відповідальною за завдані збитки, може бути як безпосередній заподіювач шкоди, так і страхова компанія, відповідальна за останнього.

Саме наведеними нормами матеріального права регулюються правовідносини між сторонами у справі, яка розглядається: позивач - страхова компанія ПрАТ «СК «Брокбізнес», виплативши страхове відшкодування потерпілому за договором майнового страхування, отримала від останнього право вимоги до страхової компанії ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА», яка застрахувала відповідальність перед третіми особами винного у заподіянні шкоди.

Таким чином ПрАТ «СК «Брокбізнес» реалізувало своє право кредитора шляхом пред'явлення вимоги до ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА», оскільки за договором страхування відповідальності (Закон № 1961-IV) останнє надало згоду на прийняття обов'язку сторони боржника у деліктному зобов'язанні, якщо воно виникне.

Разом із тим за правилами п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Наведена норма матеріального права регулює порядок страхового відшкодування у правовідносинах між потерпілим (або особою, яка має право на отримання відшкодування) і страховиком, які відбуваються до заміни кредитора.

Враховуючи викладене, до нового кредитора - ПрАТ «СК «Брокбізнес» - обов'язок подачі заяви не перейшов і не міг перейти, оскільки для останнього другий відповідач у справі ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» - не є страховиком у розумінні наведеної норми, а є особою, відповідальною за завдані збитки в порядку ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування».

Крім того, відповідно до рішення Конституційного Суду України від 9 липня 2002 року № 15-рп/2002 кожна особа має право вільно обирати незаборонений законом спосіб захисту прав і свобод, у тому числі й судовий. Можливість судового захисту не може бути поставлена законом, іншими нормативно-правовими актами у залежність від використання суб'єктом правовідносин інших засобів правового захисту. Держава може стимулювати вирішення правових спорів у межах досудових процедур, однак їх використання є правом, а не обов'язком особи, яка потребує такого захисту.

З огляду на викладене позивач у справі, що розглядається, отримав право вимоги потерпілої особи після виплати останній страхового відшкодування та не зобов'язаний звертатися безпосередньо до особи, відповідальної за заподіяний збиток, або до особи, у якої застраховано її цивільно-правову відповідальність, з вимогою виплати матеріального відшкодування. Відповідно до зазначених вище норм ПрАТ «СК «Брокбізнес» може реалізувати своє право шляхом подачі позову до суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного суду України від 04.11.2014 у справі № 910/17223/13 (3-165гс14), від 28.08.2012 у справі № 23/279.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на сторони пропорційного розмірі задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 43, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Камелія-Нова» (08131, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, хутір Фермерський, вул. Вишнева, 3, ідентифікаційний код 37228685) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» (04050, м. Київ, вул. Білоруська, 3, ідентифікаційний код 20344871) 1467 (одну тисячу чотириста шістдесят сім) грн. 85 коп. шкоди, 379 (триста сімдесят девять) грн. 05 коп. витрат зі сплаті судового збору.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» (04050, м. Київ, вул. Білоруська, 3, ідентифікаційний код 20344871) 5097 (пять тисяч девяносто сім) грн. 15 коп. витрат з виплати страхового відшкодування, 1316 (одну тисячу триста шістнадцять) грн. 25 коп. витрат зі сплаті судового збору.

4. В решті позову відмовити.

Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Суддя Ю.В. Подоляк

Дата підписання рішення 23.09.2015.