РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2015Справа №910/19725/15

За позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Агакс»

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліт»

Про стягнення 20 228,89 грн.

Суддя Мельник В.І.

Представники:

від позивача Овчаренко Т.В., довіреність № 4 від 01.09.2015

від відповідача не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Агакс» (далі -позивач) подало на розгляд господарського суду міста Києва позов Товариства Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліт» (далі - відповідач) про стягнення 20 228,89 грн.

Позовні вимоги позивача мотивовані тим, що відповідачем не виконуються умови договору № 6 від 15.01.2014р.

Ухвалою суду від 03.08.2015р. порушено провадження у справі № 910/19725/15 та призначено розгляд на 21.09.2015 р.

15.09.2015р. позивач подав через канцелярію суду документи по справі.

21.09.2015р. представник позивача у судовому засіданні надав пояснення по справі, підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав, про причини своєї відсутності суд не повідомив.

Суд вирішив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Згідно ст.87 Господарського процесуального кодексу України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Розглянувши подані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників позивача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

15.01.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ «АГАКС» (далі - Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕЛІТ» (далі - Відповідач) укладено договір поставки №6.

Відповідно до п.п.1.1. договору постачальник, в особі Позивача зобов'язався поставляти та передавати у власність покупця (Відповідача), а покупець приймає та оплачує хімічну продукцію згідно з умовами договору.

Згідно п.4.1. договору, ціна товару встановлюється у погоджених сторонами рахунках. Відповідно до п.п. 2.3, 2.3 договору, Постачальник здійснює поставку товару на умовах DDP до місця призначення: Україна, Черкаська область, місто Сміла, вул. Рози Люксембург, 21. Право власності і ризик випадкової загибелі або пошкодження товару, у відповідності до п.2.5 Договору від Постачальника до Покупця переходить з моменту, коли товар поставлено Покупцеві вивантаженим і сторони підписали документ, що засвідчує факт отримання товару Покупцем.

На виконання умов договору, позивач поставив у власність відповідача товар на загальну суму 115 013,30 грн. , за який відповідач частково розрахувався у розмірі 95 102,80 грн.

В порушення умов договору, відповідач не розрахувався за отриманий товар на суму 19 910,50 грн., а саме:

- кислоту азотну на суму 8 008,00 грн., яку відповідач отримав згідно накладної №06- 08/1 від 06 серпня 2014 року, товарно-транспортної накладної №АГ 06-08/1 від 06 серпня 2014 року, податкової накладної №6 від 06 серпня 2014 року;

- соду каустичну на суму 11 902,50 грн. , яку відповідач отримав згідно накладної №13- 08/1 від 13 серпня 2014 року, товарно-транспортної накладної №АГ 13-08/1 від 13 серпня 2014 року, податкової накладної №11 від 13 серпня 2014 року.

Товар Відповідачем отриманий у повному обсязі, будь-яких зауважень щодо кількості та якості товару від відповідача не надходило.

Пунктом 4.4. договору передбачено, що оплата за товар здійснюється покупцем протягом 28 календарних днів з моменту отримання, але Відповідач свої зобов'язання щодо оплати вартості отриманого товару на суму 19 910,50 грн. не виконав.

Пунктом 6.4 договору поставки передбачено, що за порушення строків оплати товару, Покупець виплачує на користь Продавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми заборгованості за кожен день прострочення, але не більше ніж 0,1 % від вартості неоплаченого товару.

Внаслідок не врегулювання спору у досудовому порядку, позивач подав на розгляд суду позов, в якому просив суд стягнути з відповідача 20 228,89 грн., з яких: 19 910,50 грн. - основного боргу, 19,91 грн. - пені, 298,48 грн. - 3% річних та 1827,00 грн. - судового збору.

Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526, 530, 629, 712 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до договору; замовник зобов'язується прийняти та оплатити надані послуги; одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язань, настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Укладений між сторонами договір за своєю юридичною природою є договором поставки.

Відповідно до п.1 ст.712 ЦК України, за договором поставки постачальник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк товар у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п.2 ст.712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 2 ст.193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 173 ГК України, один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України визначено, що сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Ст.36 ГПК України зазначає, що письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

На підставі викладеного, враховуючи вищенаведене, позовні вимоги підлягають задоволенню, у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України суми, які підлягають сплаті за витрати, пов'язані з розглядом справи, при задоволенні позову, покладаються на відповідача, у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 173, 193 ГК України, ст.ст. 525, 526, 530, 625, 629, 712, 714 ЦК України, ст.ст. 22, 33, 49, 81-1, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛІТ» (, 01032, м.Київ, вул. Саксаганського 115-А) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Агакс» (, 27500 Кіровоградська обл., м.Світловодськ, вул.Приморська 54, кв.55) 19 910 (дев'ятнадцять тисяч дев'ятсот десять) грн. 50 коп. - основного боргу, 19 (дев'ятнадцять) грн. 91 коп. - пені, 298 (двісті дев'яносто вісім) грн. 48 коп. - 3% річних та 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. - судового збору.

Видати наказ відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

(Повний текст рішення складено 24.09.2015р.)

Суддя В.І.Мельник