ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2015 р. Справа №917/1306/15

за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго", вул. Комарова, 2а, м.Полтава,36008

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжгалузевий учбово-методичний центр з охорони праці", вул. Міщенка, 2а, м. Полтава, 36011

про стягнення 3 673,64 грн.

Суддя Погрібна С.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 довіреність №29-14/17 від 05.01.2015р.

від відповідача: не з"явився

Суть спору: Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача 3 673,64 грн., з яких 2019,22 грн. - основний борг за Договором №1878 на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води від 01.07.20104р., 1391,17грн. - пеня, 11,53грн. - 3% річних та 251,72 грн. втрат від інфляції.

Позивачем в судовому засіданні було подано клопотання про припинення провадження на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України, в частині сплати відповідачем 149,14грн. суми основного боргу. Вказане клопотання було долучено до справи.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 1870,08грн. суми основного боргу за Договором №1878 на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води від 01.07.20104р., 1391,17грн. - пені, 11,53грн. - 3% річних та 251,72 грн. втрат від інфляції, в іншій частині позову просить суд припинити провадження у справі.

Відповідач в судове засідання не з"явився.

У попередньому судовому засідання, а також в поданому відзиві на позовну заяву, визнає позовні вимоги в повному обсязі та просить суд зменшити розмір неустойки та відстрочити рішення господарського суду до 01.10.2015р.

В судовому засіданні відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Між Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (теплопостачальна організація за Договором; позивач по справі) та ТОВ "Міжгалузевий учбово-методичний центр з охорони праці" (споживач за Договором; відповідач по справі) 01.07.2004р. був укладений Договір № 1878 на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води (далі - Договір) (а.с.14-15).

Додатковими угодами №1 від 01.01.2008р., №2 від 01.08.2008р., №3 від 10.04.2009р., №4 від 30.09.2011р., №5 від 25.11.2013р., №6 від 27.03.2014р. сторонами були внесені зміни до Договору 1878 на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води від 01.07.2004р. (а.с.17-24).

Відповідно до умов Договору теплопостачальна організація бере на себе зобов'язання постачати теплову енергію у вигляді гарячої води з метою забезпечення опалення приміщень споживача до межі будівель по вул. Міщенка, 2а. (п.1 Договору).

За умовами Договору відповідач зобов'язався сплачувати за одержану теплову енергію за встановленими тарифами та в строк, передбачений договором.

Згідно п. 10 Договору (в редакції Додаткової угод №5 від 25.11.2013р.) обсяг теплової енергії, який поставляється Споживачу в розрахунковому періоді визначається "Теплопостачальною організацією" розрахунковим способом відповідно до теплового навантаження об"єктів (згідно СНиП 2.04.05-91 "Отопление, вентиляция и кондиционирование") з урахуванням середньомісячної температури зовнішнього повітря, визначеної згідно СНиП 2.01.01-82 (Строительная климатиография и геофизика) та наведений в п.3 Додатку "Розрахунки обсягу теплової енергії", який є невід"ємною частиною договору.

Даними пунктом в Додатку відповідно до нормативної температури повітря за СНиП визначена планова кількість теплової енергії на опалення приміщення споживача по кожному місяцю опалювального періоду.

Крім того, абзацом 3 пункту 10 Договору, визначено, що у місяці, наступному за розрахунковим, Теплопостачальна організація визначає фактичний обсяг відпущеної енергії за розрахунковий період з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і надає Споживачу рахунок та акт приймання-передачі теплової енергії.

Оплата за опалення, визначена розрахунковим способом відповідно до п.3 Додатку "Розрахунки обсягу теплової енергії", проводиться споживачем плановим платежем до 30 числа поточного місяця. Кінцевий розрахунок вартості теплової енергії визначеної з урахуванням фактичної температури повітря, проводиться споживачем до 15числа місяця наступного за розрахунковим на підставі виписаного рахунку (п.11 Договору).

На виконання умов Договору позивачем відпускалась теплова енергія споживачу.

Позивачем надані акти прийняття-передачі теплової енергії за період з жовтня 2014р. - квітень 2015р. (а.с. 49-55) та рахунки на оплату на загальну суму 3169,48грн., які свідчать про відпуск теплової енергії споживачу та її вартість, а також реєстри, що підтверджують факт відправлення відповідачу актів та рахунків згідно вимог Договору.

Однак, відповідач порушив свої зобов'язання за договором частині здійснення оплати за отриману теплову енергію у визначені договором строки, здійснивши часткову оплату в сумі 1150,26грн., в зв"язку з чим утворилась заборгованість в сумі 2019,22 грн.

На момент подання позову заборгованість відповідача перед позивачем становила 2019,22 грн.

10.09.2015р. представником позивача було подано клопотання відповідно до якого позивач повідомив про часткову сплату відповідачем 149,14грн. суми основного боргу. Даний факт що підтверджується копією виписки з банківського рахунку та Довідкою.№29-01/7204 від 10.09.2015р.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. ст. 525, 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, в установлений строк, відповідно до закону, інших правових актів, договору, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, крім передбачених законом випадків.

Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечувати безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Частиною 6 статті 25 Закону України "Про теплопостачання" разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

Факт отримання теплової енергії відповідачем та порушення ним своїх договірних зобов`язань в частині оплати, підтверджений матеріалами справи і не заперечується відповідачем, тому суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення основної заборгованості за Договором.

В зв"язку зі сплатою відповідачем після подання позову 149,14грн. суми основного боргу, провадження у справі в цій частині підлягає припиненню в зв'язку з відсутністю предмету спору на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України.

В частині стягнення 1870,08грн. суми основного боргу позов підлягає задоволенню.

Крім того, позивачем на підставі п.11 Договору та ст.625 Цивільного кодексу України нараховано та заявлено до стягнення 1391,17рн. - пені, 11,53грн. - 3% річних та 251,72 грн.втрат від інфляції.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Пунктом 16 Договору передбачено, що у випадку несплати у вказані строки вводиться пеня у розмірі 1,0 % за кожен день прострочки платежу, але не більше 100% боргу згідно Закону України "Про відповідальність суб"єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги", а також стягуються 3% річних та інфляційні витрати з простроченої суми згідно зі ст. 625 ЦК України.

Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Позивачем заявлено до стягнення 1391,17грн. пені за період з 15.12.2014 року по 25.05.2015 року (розрахунок пені по кожному платежу окремо в матеріалах справи, а.с. 11), яка підлягає задоволенню в межах заявленої суми, оскільки її розмір та період нарахування не суперечить вимогам п. 6 ст. 232 ГК України, Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань".

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлено до стягнення 11,53грн. - 3% річних за період з 15.12.2014р. по 25.05.2015р. та 251,72 грн. інфляційних нарахувань за період з грудня 2014р. по квітень 2015р.

Судом перевірено правильність нарахування 3% річних та індексу інфляції за допомогою калькулятора ІПС "Ліга". За результатами розрахунку встановлено, що заявлені суми не перевищують розрахункових, є правомірними та підлягають задоволенню.

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру неустойки та відстрочки виконання рішення, суд відмовляє в їх задоволенні, в зв"язку з відсутністю належних доказів його обгрунтування.

Відповідно до п. 4 ст. 129 Конституції України та ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Сторони вільні у наданні до суду своїх доказів та у доведенні перед судом їх переконливості.

Враховуючи вищевикладене позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 32-33, 43, 44, 75, п. 1-1 ст. 80, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Припинити провадження у справі в частині стягнення 149,14 грн. основного боргу.

3.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжгалузевий учбово-методичний центр з охорони праці" (вул. Міщенка, 2а, м. Полтава, 36011; ) на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (вул. Комарова, 2-а, м. Полтава, 36008; ; р/р 260007148 АК "Полтава-банк"; МФО 331489) 1870,08грн. основного боргу, 1391,17грн. - пені, 11,53грн. - 3% річних та 251,72 грн. втрат від інфляції.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

В зв"язку з перебуванням судді Погрібної С.В. на лікарняному повний текст рішення підписано 22.09.2015р.

Суддя Погрібна С.В.