РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2015 р. Справа № 924/954/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючої судді Коломис В.В.

суддів Тимошенко О.М.

суддів Огороднік К.М.

при секретарі судового засідання Величко К.Я.

розглянувши апеляційну скаргу позивача - Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на рішення господарського суду Хмельницької області від 30.07.15 р.

у справі № 924/954/15 (суддя Гладій С.В. )

позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк"

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "АВІС-ПЕРШОТРАВЕНСЬК"

про стягнення 123 680,00 грн.

за участю представників сторін:

позивача - Лукашин Є.В. (довіреніст №547-О від 20.02.2012р.);

відповідача - не з'явився.

Судом роз'яснено представникам сторін права та обов'язки, передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України. Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 30072015 року у справі №924/954/15 за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до товариства з обмеженою відповідальністю "АВІС-ПЕРШОТРАВЕНСЬК" про стягнення 123680 грн. - відмолено.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, позивач звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задоволити.

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт посилається на порушення господарським судом Хмельницької області норм матеріального та процесуального права, а також на невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого суду, обставинам справи.

В судове засідання представник відповідача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, витребуваного ухвалою апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу не надав.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача, оскільки останній був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.

Крім того, відповідно до п.4 ухвали апеляційного суду від 18.08.2015 року передбачено, що неявка представників сторін в судове засідання в разі повідомлення їх належним чином не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги по суті.

Безпосередньо в судовому засіданні представники позивача повністю підтримав вимоги і доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, рішення місцевого господарського суду - залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 09 червня 2014 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Авіс-Першотрвенськ" (орендодавець/відповідач) та публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" (орендар/позивач) був укладений договір оренди частини приміщення (далі - договір оренди, а.с.10-13), за умовами якого, орендодавець зобов'язувався передати орендареві, а орендар зобов'язувався прийняти у тимчасове користування (оренду) частину приміщення, визначене у договорі, за плату та на обумовлений строк для здійснення господарської діяльності (п. 1.1 договору).

Приміщення, яке передається за договором знаходиться за адресою: Житомирська область, Баранівський район, с. Першотравенськ, вул. Лєрмонтова, 8, має площу 2,0 кв. м. і належить орендодавцю підставі Свідоцтва на право власності (п.1.2 договору).

Приміщення надається орендареві для використання його у банківській діяльності орендаря (розміщення банкомату) (п. 1.4 договору).

Права та обов'язки орендодавця та орендаря визначені розділами 3, 4 Договору.

Так, відповідно до п. 3.2 договору, орендодавець зобов'язується серед іншого, забезпечити реальну можливість цілодобового використання приміщення, встановлення охоронної та протипожежної сигналізації; при втраті або викраденні устаткування, наданого банком, протягом трьох робочих днів сповістити банк про втрату банківського устаткування і відшкодувати його вартість в розмірі 200000 грн. у строк не пізніше 20 робочих днів з моменту виставлення рахунку банком; при пошкодженні устаткування, наданого банком, протягом трьох робочих днів сповістити банк про пошкодження банківського устаткування і відшкодувати вартість його ремонту згідно з представленою банком калькуляцією ремонту в строк не пізніше 20 робочих днів з моменту виставлення рахунку банком, а відповідно до п. 4.1 договору, орендар має право встановити сигналізацію та інші системи охорони банку.

Відповідно до п.5.1 договору, передача орендодавцем та прийняття орендарем приміщення в оренду засвідчується актом здачі-приймання приміщення в оренду.

Пунктами 6.1, 6.2 договору передбачено, що у випадку порушення своїх зобов'язань за договором сторони несуть відповідальність, визначену договором та чинним законодавством України. Порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Сторони не несуть відповідальності за порушення своїх зобов'язань за договором, якщо воно сталося не з їх вини. Сторона вважається невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів для належного виконання зобов'язання.

На виконання умов договору, сторонами складено акт здачі-приймання частини приміщення від 02.07.2014 року, згідно якого, орендодавець передав, а орендар прийняв згідно договору оренди частини приміщення від 09.06.2014 року у користування частину приміщення площею 2,0 кв. м. для розміщення банкомату, яке розташоване за адресою: Житомирська область, Баранівський район, с. Першотравенськ, вул. Лєрмонтова, 8, згідно плану орендованого приміщення (а.с.14).

Відповідно до маршрутного листа інкасації точок № 1388986, чеку з банкомату СА2Н4717 від 12.05.2015р. та акту перерахунку готівки від 15.05.2015 року, за період з 12.05.2015р. по 15.05.2015р. службою інкасації ПАТ КБ "ПриватБанк" до банкомату, розміщеному в орендованій частині приміщення, були завантажені грошові кошти, а саме: дві касети з купюрами номіналом 20 грн. в кількості 500 арк. та номіналом 100 грн. в кількості 2000 арк. на загальну суму 210000 грн. (а.с.16).

Відповідно до талону-повідомлення № 60 про прийняття заяви про скоєння правопорушення та витягу з кримінального провадження № 0000185, 15.05.2015 року в період часу з 01-ї години по 05-ту годину невстановлена особа шляхом вийняття металевої решітки проникла в приміщення бувшого магазину "Авіс", що знаходиться за адресою смт. Першотравенськ, вул. Лєрмонтова, 8, Баранівського району, Житомирської області, де шляхом пошкодження банкомату "ПриватБанку" викрала з останнього грошові кошти в сумі близько 117 тис. грн. (а.с. 21-22).

Внаслідок пошкодження банкомату було викрадено грошові кошти - 117980 грн., що підтверджується довідкою № 42.0.0.0/2059 від 20.05.2015р., а також журналом обліку здійснених транзакцій, згідно з банкомату клієнтами банку було знято готівки на суму 92020 грн. (а.с. 19,51-54).

Вартість ремонтно-відновлювальних робіт у зв'язку з пошкодженням устаткування - 5700 грн., що підтверджується повідомленням ТОВ "Центральна процесингова компанія" (а.с.20).

На претензію від 29.05.2015 року з вимогою в добровільному порядку відшкодувати вартість викраденого та пошкодженого майна, розташованого в орендованому приміщенні в сумі 123 680,00 грн., з яких 117 980,00 грн. - викрадені кошти та 5 700,00 грн. - вартість ремонту банкомату, відповідач відповіді не дав, розрахунків не здійснив (а.с.23).

Вищевикладене стало підставою для звернення ПАТ КБ "ПриватБанк" до господарського суду з позовом про стягнення з ТОВ "Авіс-Першотравенськ" 123 680,00 грн., з яких 117 980,00 грн. - викрадені кошти та 5700,00 грн. - вартість ремонту банкомату.

Місцевий господарський суд, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, прийшов до висновку про відсутність правових підстав для стягнення з ТОВ "Авіс-Першотравенськ" 123 680,00 грн., з яких 117 980,00 грн. - викрадені кошти та 5700,00 грн. - вартість ремонту банкомату.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Як вже зазначалося вище, між сторонами у справі укладений договір оренди частини приміщення від 09.06.2014 року, згідно умов якого, відповідач зобов'язувався передати позивачеві, а позивач в свою чергу зобов'язувався прийняти у тимчасове користування (оренду) частину приміщення, визначене у договорі, за плату та на обумовлений строк для здійснення господарської діяльності (п. 1.1 договору).

Згідно з ч.1 ст.759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк, а відповідно до вимог ч.1 ст.762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

В силу приписів статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Вказана норма кореспондуються з положеннями частини 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності до частини 1 статті 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

Згідно зі статтею 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

За приписами статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

В свою чергу, згідно положень статті 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ч.1 ст.225 Господарського кодексу України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються, зокрема, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною.

У відповідності до ст.614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Розглядаючи спір про відшкодування збитків, суд повинен з'ясувати наявність у діях відповідача складу цивільного правопорушення, що включає неправомірність поведінки, наявність матеріальних втрат та їх розміру (збитків), причинного зв'язку між неправомірною поведінкою та заподіяними збитками. Відповідно до статей 33, 34, 43 Господарського процесуального кодексу України, вказані обставини підлягають встановленню на підставі належних та допустимих доказів, які оцінюються самостійно судом в їх сукупності.

До істотних обставин, що підлягають з'ясуванню судом та доведенню сторонами у спорі про відшкодування збитків, є наявність всіх сукупних елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; збитків; причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками; вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

При цьому, на позивача покладається обов'язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяними збитками. В свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

За приписами частини 3 статті 35 Господарського процесуального кодексу України, вирок суду з кримінальної справи, що набрав законної сили, є обов'язковим для господарського суду при вирішенні спору з питань, чи мали місце певні дії та ким вони вчинені.

Як встановлено судами обої інстанцій, на час розгляду даної справи слідство по кримінальній справі, згідно витягу з кримінального провадження № 0000185 не закінчено, відповідного судового рішення по вказаній кримінальній справі з питань, чи мали місце певні дії, ким вони вчинені та за яких обставин, не прийнято.

При цьому, як вбачається з даного витягу № 0000185, в період часу з 01-ї години по 05-ту годину невстановлена особа шляхом вийняття металевої решітки проникла в приміщення бувшого магазину "Авіс", де шляхом пошкодження банкомату "ПриватБанку" викрала з останнього грошові кошти в сумі близько 117 тис. грн.

Водночас, згідно з пунктом 6.2 договору сторони не несуть відповідальності за порушення своїх зобов'язань за договором, якщо воно сталося не з їх вини.

Викладеним в свою чергу сростовуються посилання апелянта абз. 9-10 п.3.2 договору, згідно якого орендодавець зобов'язувався при втраті або викраденні устаткування, наданого банком, протягом 3-х робочих днів сповістити банк про втрату банківського устаткування і відшкодувати його вартість в розмірі 200 000,00 грн. у строк не пізніше 20-и робочих днів з моменту виставлення рахунку банком; при пошкодженні устаткування, наданого банком, протягом 3-х робочих днів сповістити банк про пошкодження банківського устаткування і відшкодувати вартість його ремонту у строк не пізніше 20-и робочих днів з моменту виставлення рахунку банком.

Крім того, згідно вимог абз.2 п.6.4 договору орендодавець звільняється від відповідальності в разі, якщо пошкодження обладнання та/або викрадення грошей, що розміщені в обладнанні, здійснюються співробітниками орендаря.

Враховуючи викладене, місцевий господарський суд прийшов до правильного висновку, що позивач не довів наявності обставин, за умови настання яких на відповідача було б покладено обов'язок щодо відшкодування збитків у розмірі 123 680,00 грн.

В зв'язку з викладеним, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність обов'язкових елементів складу цивільного правопорушення, зокрема, протиправної поведінки відповідача, причинно-наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою відповідача та збитками, вини орендодавця (відповідача), та відповідно відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Натомість, скаржником не подано судовій колегії належних та достатніх доказів, які стали б підставою для скасування рішення місцевого господарського суду. Посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає безпідставними, документально необґрунтованими, такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді спору.

Враховуючи все вищевикладене в сукупності, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Хмельницької області ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 99,101,103,105,106 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Хмельницької області від 30.07.2015 року у справі №924/954/15- залишити без змін.

2. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуюча суддя Коломис В.В.

Суддя Тимошенко О.М.

Суддя Огороднік К.М.