ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

24.09.2015 Справа № 905/2157/15

Суддя Мойсеєнко Т.В., розглянувши матеріали

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група», м. Київ,

до відповідача: Приватного акціонерного товариства Українська акціонерна страхова компанія «АСКА», м. Запоріжжя,

про стягнення 10749,61 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Донецької області від 15.09.2015р. матеріали позовної заяви Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до Приватного акціонерного товариства Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» про стягнення 10749,61 грн. страхового відшкодування передано за підсудністю до господарського суду Запорізької області.

Господарським судом Запорізької області зазначені матеріали отримані 21.09.2015р.

Вивчивши матеріали позовної заяви, господарським судом встановлено, що позовна заява підлягає поверненню заявнику у звязку з наступним.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують: відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 ГПК України позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Отже, ГПК України чітко визначено порядок надсилання копії позовної заяви сторонам по справі, а саме листом з описом вкладення.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 15.09.2015р. встановлено адресу відповідача: 69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 97-А, що також підтверджується даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

В якості доказів відправлення відповідачу копії позовної заяви з доданими матеріалами позивачем до позовної заяви надано опис вкладення від 08.09.2015р. на імя ПрАТ Українська акціонерна страхова компанія «АСКА», адреса: 69063, м. Запоріжжя, вул. Жуковського, 55.

Проте зазначений опис вкладення не є належним доказом відправки відповідачу копії позовної заяви з додатками, оскільки вірною юридичною адресою відповідача є: 69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 97-А.

Отже, відповідач знаходився за іншою адресою, ніж зазначено у позовній заяві та в описі вкладення. Доказів, які підтверджують відправлення або вручення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів саме на адресу: 69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 97-А., позивачем не додано.

Також в порушення ч.2 п.2 ст. 54 ГПК України в самій позовній заяві не вірно зазначено адреса відповідача.

Крім того, належним доказом сплати судового збору являється оригінал платіжного документу, який долучається до матеріалів справи.

Відповідно до п. 2.21 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. № 7 Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; а копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Згідно з пунктом 3 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 21.11.2011 р. № 01-06/1625/2011 р. на даний час зберігає чинність Інструкція про порядок обчислення та справляння державного мита, затверджена наказом Головної державної податкової інспекції України від 22.04.1993 р. № 15.

Пунктом 14 Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита зазначено, що при сплаті державного мита готівкою до документа, щодо якого вчинюється відповідна дія, додається оригінал квитанції кредитної установи, яка прийняла платіж, а при перерахуванні мита з рахунку платника останній примірник платіжного доручення з написом (поміткою) кредитної установи такого змісту: Зараховано в дохід бюджету ___ грн.. Цей напис скріплюється першим і другим підписами посадових осіб і відбитком печатки кредитної установи з відміткою дати виконання платіжного доручення. Позивачем на підтвердження сплати судового забору за подану позовну заяву представлено платіжне доручення № 8832 від 23.07.2015р. на суму 1827,00 грн.

Проте зазначене платіжне доручення не містить відмітки про зарахування судового збору до Державного бюджету та не скріплене першим і другим підписами посадових осіб і відбитком печатки кредитної установи з відміткою дати виконання платіжного доручення.

За приписами ст. 34 ГПК України докази повинні бути належними та допустимими і обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У пункті 3.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції визначено, що місцезнаходження юридичної особи визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (стаття 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців"); порядок доступу судів загальної юрисдикції до відомостей названого реєстру визначено відповідним Положенням, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 31.07.2013 № 1556/5 (з подальшими змінами). Таким чином, у випадках, передбачених статтею 56 ГПК України, місцезнаходження (місце проживання) відповідача визначається за даними його державної реєстрації як суб'єкта господарювання.

Відповідно до п. 3.5. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Враховуючи викладене, позовна заява підлягає поверненню позивачу без розгляду.

Згідно з ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Також суд зауважує, що позивач, в порядку п. 1 ч. 2 ст. 54 ГПК України, враховуючи ст. 15 ГПК України, при подані позовної заяви повинен зазначати найменування господарського суду, до якого подається заява.

Керуючись п. 6 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та додані до неї матеріали повернути позивачу без розгляду.

Додаток (на адресу представника ТОВ «A.S.A GROUP»: АДРЕСА_1, 01030): позовна заява №171/УСГ/АГ від 08.09.2015р. з матеріалами всього на 33 арк., у тому числі оригінали: платіжного доручення №8832 від 23.07.2015р. на суму 1827,00 грн., фіскальний чек №9577 від 08.09.2015р., опис вкладення від 08.09.2015р.

Суддя Т.В.Мойсеєнко