ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про відмову у прийнятті позовної заяви

17.09.2015 № 905/2226/15 Суддя господарського суду Донецької області Овсяннікова О.В., розглянувши матеріали позовної заяви Публічного акціонерного товариства «Центренерго», м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1К.», м.Донецьк

про стягнення суми штрафних санкцій за невиконання умов договору у розмірі 118 500,00 гривень,-

В С Т А Н О В И В :

17 вересня 2015 року на адресу господарського суду Донецької області надійшли матеріали позовної заяви, в яких Публічне акціонерне товариство «Центренерго» просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1К.» суму штрафних санкцій за невиконання умов договору у розмірі 118 500,00 гривень.

Розглянувши подані матеріали господарський суд дійшов висновку, що у прийнятті позовної заяви слід відмовити на підставі пункту 3 частини першої статті 62 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), виходячи з наступного.

Відповідно до статей 1, 21 ГПК України, позивачами та відповідачами в судовому процесі можуть бути підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, фізичні особи, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу субєкта підприємницької діяльності.

Згідно статей 80, 91, 92, 96 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку, яка наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді і самостійно відповідає за своїми зобовязаннями.

Порядок припинення субєкта господарювання визначається законодавством (частина девята статті 59 Господарського кодексу України).

Приписами пункту 2 статті 104 ЦК України передбачено, що юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Юридична особа є ліквідованою з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення (пункт 5 статті 111 ЦК України).

У пункті 4.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» розяснено, що за наявності відомостей про припинення діяльності субєкта господарювання, який є стороною у справі, господарському суду слід враховувати таке. Відповідно до частини сьомої статті 59 Господарського кодексу України субєкт господарювання вважається ліквідованим з дня внесення до державного реєстру запису про припинення його діяльності.

Положеннями Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» закріплено, що Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення органів державної влади, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців з Єдиного державного реєстру.

Державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб підприємців це засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру (частина перша статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців»).

В силу положень статей 18 та 20 вказаного Закону, внесені до Єдиного державного реєстру відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, є відкритими та загальнодоступними.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, сформованого за електронним запитом суду від 17 вересня 2015 року, станом на вказану дату здійснено державну реєстрацію припинення діяльності юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1К.» (підстава: судове рішення про припинення юридичної особи у звязку з визнанням її банкрутом, справа № 905/3117/14).

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 62 ГПК України суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено діяльність субєкта господарювання, які звернулися із позовною заявою або до яких предявлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Приймаючи до уваги, що на момент надходження матеріалів позовної заяви, діяльність відповідача припинена в установленому законом порядку, про що свідчить витяг з Спеціальний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, то у прийнятті позовної заяви слід відмовити на підставі пункту 3 частини першої статті 62 ГПК України.

Керуючись пунктом 3 частини першої статті 62 ГПК України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у прийнятті позовної заяви Публічного акціонерного товариства «Центренерго» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1К.» про стягнення суми штрафних санкцій за невиконання умов договору у розмірі 118 500,00 гривень.

Позовні матеріали повернути позивачу.

Додаток на адресу позивача: позовна заява з додатками на ___ аркушах, Спеціальний витяг з ЄДР.

Суддя О.В. Овсяннікова