ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

"14" вересня 2015 р. Справа № 911/3524/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Дікергофф /Україна/»

до Приватного акціонерного товариства «Буддеталь», м. Феодосія АР Крим

про стягнення 25 000,00 грн.

Суддя Щоткін О.В.

за участю представників сторін :

позивач ОСОБА_1 предст. дов. №2015-06-10/1 від 10.06.2015;

відповідач не зявився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Дікергофф /Україна/» (позивач) заявлено позов до Приватного акціонерного товариства «Буддеталь» (відповідач) про витребування безпідставно набутих коштів у сумі 25 000,00 грн.

Ухвалою господарського суду Київської області від 17.08.2015 було порушено провадження у даній справі, розгляд справи призначено на 14.09.2015 року.

У судовому засіданні 14.09.2015 представник позивач позов підтримав та просив його задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

В судове засідання 14.09.2015 року відповідач не направив свого повноважного представника, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, що підтверджується довідкою про розміщення інформації про дату та час судового засідання на офіційному веб-порталі господарського суду Київської області, витребуваних документів, зокрема відзив на позов до суду не надав.

З даного приводу суд зазначає, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Аналогічна правова позиція зазначена у п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції».

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, а також зважаючи на строки, передбачені ст. 69 ГПК України щодо терміну розгляду справи, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 ГПК України за відсутності представника відповідача.

Згідно з ч. 2 статті 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення приймається судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом, у нарадчій кімнаті.

Відповідно до ч. 1 статті 85 ГПК України, прийняте рішення оголошується господарським судом у судовому засіданні після закінчення розгляду справи.

14.09.2015 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

встановив:

25 вересня 2012 року Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Дікергофф /Україна/» платіжним дорученням № 35059 перерахувало грошові кошти в сумі 30 000,00 грн. на рахунок ПАТ «БУДДЕТАЛЬ» з призначенням платежу: «Попередня оплата за подачу - уборку, згідно рахунку № СД - 0000126 від 11.09.2012 р. в т.ч. ПДВ - 5 000,00 грн.».

Як стверджує позивач, ці кошти були перераховані на рахунок відповідача помилково, оскільки ПАТ «Буддеталь» не направляло на адресу ТОВ з іноземними інвестиціями «Дікергофф /Україна/» рахунок - фактуру № СД - 0000126 від 11.09.2012 р. за підписом уповноваженої особи та печаткою ПАТ «БУДДЕТАЛЬ», про що свідчить довідка ТОВ з іноземними інвестиціями «Дікергофф /Україна/» від 27.07.2015 р.

За словами позивача, ПАТ «БУДДЕТАЛЬ» в період з 11.09.2012 р. по 27.07.2015 р. послуги ТОВ з II «Дікергофф /Україна/» з подачі - уборки згідно рахунку - фактуру № СД-0000126 від 11.09.2012 р. не надавало.

Відповідач частково повернув позивачу грошові кошти в загальній сумі 5 000,00 грн., а саме: 27.12.2012р. в сумі 500,00 грн.; 11.04.2013 р. в сумі 500.00 грн.; 30.05.2013 р. в сумі 500,00 грн.; 02.07.2013 р. в сумі 500,00 грн.; 09.08.2013 р. в сумі 500,00 грн.; 24.09.2013 р. в сумі 500,00 грн.; 16.10.2013 р. в сумі 500,00 грн.; 21.11.2013р. в сумі 500,00 грн.; 17.12.2013 р. в сумі 500,00 грн.; 14.01.2014 р. в сумі 500,00 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями платіжних доручень.

Таким чином, залишок неповернутих відповідачем безпідставно отриманих грошових коштів перерахованих позивачем згідно платіжного доручення № 35059 від 25.09.2012 р. складав 25 000,00 грн.

З огляду на вказане, позивач направив на адресу відповідача ОСОБА_2 (вих. № 1352 від 26.06.2015 р.) про повернення помилково перерахованих грошових коштів в сумі 25 000,00 грн. на протязі 7 днів від дня пред'явлення вимоги., що підтверджується накладною № 6758-33935 курєрської служби Exmoto (TOB «Єкспресс Мото Україна»).

Втім, дана претензія залишена відповідачем без відповіді та належного реагування, у звязку з чим, позивач був змушений звернутись з позовом до суду.

У відповідності до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно (зокрема, грошові кошти) без достатньої правової підстави, зобов'язана повернути це майно.

Крім того, пунктом 6 Указу Президента України від 16.03.1995 № 227/95 «Про заходи щодо нормалізації платіжної дисципліни в народному господарстві України» установлено, що підприємства незалежно від форм власності мають повертати у п'ятиденний строк платникам помилково зараховані на їх рахунки кошти.

Приписами статті 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач, в судове засідання не зявився, доказів повернення помилково перерахованих коштів суду не надав, доводів позивача не спростував, у звязку з чим суд вважає, що відповідач користується даними коштами без достатньої правової підстави, а тому вимога позивача про повернення 25 000,00 грн. перерахованих відповідачу коштів є обґрунтованою.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статті 49 ГПК України, покладаються судом на відповідача.

Враховуючи вищезазначене, керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Буддеталь» (98107, Автономна республіка Крим, м. Феодосія, Чорноморський тупик, 3, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Дікергофф /Україна/» (03083, м. Київ, вул. Червонопрапорна, 26, ) 25 000 (двадцять пять тисяч) грн. 00 коп. безпідставно набутих коштів та 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дата підписання повного тексту рішення: 23.09.2015р.

Суддя О.В. Щоткін