ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2015 р.Справа № 922/4997/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Кролівець М.О.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк Золоті ворота" м. Харків
до Комунального закладу "Харківська спеціальний загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІ ступенів №11" ХОР, м. Харків
про стягнення коштів в розмірі 2070,97 грн.
за участю представників сторін:

позивача - не з'явився,

відповідача - Колій В.Б.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Банк Золоті ворота" м. Харків (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Комунального закладу "Харківська спеціальний загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІ ступенів №11" Харківської обласної ради, м. Харків про стягнення заборгованості в розмірі 2070,97 грн.

В обґрунтування позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за Договором про відкриття поточних рахунків на користь фізичних осіб та надання послуг № 249 від 16.02.2012 року, в частині повної та своєчасної сплати заборгованості за надані послуги; в якості правових підстав позову - на положення ст.ст. 509, 526, 530, 625 Цивільного кодексу України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.09.2015 року було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її розгляд у відкритому судовому засіданні на 14.09.2015 року о 11:00 годині.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14.09.2015 року розгляд справи було відкладено на 22.09.2015 року о 12:00 у зв'язку з клопотанням позивача.

21.09.2015 року до суду від позивача надійшло клопотання, в якому він просить суд долучити до матеріалів справи додаткові документи по справі, а також просить суд розглядати справу без участі представника позивача за наявними матеріалами справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що відповідно до статті 22 ГПК України, брати участь в судовому засіданні є правом сторони, а не обов'язком, знаходить правові підстави для задоволення клопотання позивача як такого, що не суперечить нормам діючого законодавства.

22.09.2015 року до суду від відповідача надійшла заява, в якій він визнав заборгованість перед позивачем та забов'язався сплатити борг відповідно до рішення суду.

Надана заява долучена судом до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника відповідача, повністю, всесторонньо, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, оцінивши надані сторонами докази та надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог учасників судового процесу, користуючись принципом об'єктивної істини, принципами принципами добросовісності, розумності та справедливості суд, виходить з наступного.

16.02.2012 року між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА» (надалі - Позивач, Банк) та Загальноосвітньою санаторною школою-інтернат І-П ступенів для дітей з психоневрологічними захворюваннями № 11 м. Харкова комунальної власності (згідно повідомлення від 25.04.2012 р. назву змінено на Комунальний заклад «Харківська загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-П ступенів № 11 Харківської обласної ради (надалі - Відповідач) було укладено Договір про відкриття поточних рахунків на фізичних осіб та надання послуг № 249 надалі - Договір), за умовами п.1.1. Договору Банк надає послуги по обслуговуванню виплати заробітної плати та інших виплат, передбачених законодавством України, співробітникам Відповідача в безготівковому порядку на карткові рахунки, відкриті Банком в національній валюті України з виготовленням та наданням у користування спеціальних платіжних засобів у вигляді пластикових карт.

Відповідно до п. 2.1.2 Договору Відповідач зобов'язався здійснювати перерахування суми заробітної плати, авансів на відрядження та інших коштів, що підлягають виплаті Співробітникам, а також комісійної винагороди за їх зарахування на карткові рахунки співробітників в розмірі 0,1% від загальної суми доходів і виплат, які підлягають виплаті співробітникам.

Відповідно до п. 5.1. Договору він набирає чинності з дня його укладення та діє одного року. Дія Договору припиняється за згодою Сторін, у випадках, передбачених законодавством України, а також Договором.

Пунктом 5.2. Договору передбачено, якщо жодна із Сторін не попередить письмово іншу сторону про припинення дії Договору за один місяць, його дія автоматично продовжується на наступний рік.

В п. 5.3. Договору зазначено, що договір може бути припинено з ініціативи однієї із сторін в будь-який момент протягом дії Договору. Сторона, яка ініціює припинення дії Договору, ініціює про це іншу сторону письмово за один місяць до розірвання Договору.

Свої зобов'язання позивач виконує належним чином, проте, з боку відповідача має місце порушення зобов'язань за Договором.

Заборгованість за Договором про відкриття поточних рахунків у розмірі 2070,97 грн. виникла у відповідача за період дії Договору з 12.09.2013 року по 23.05.2014 року.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.07.2015 року позивач направив на адресу відповідача вимогу №1534 про сплату заборгованості за договором про відкриття поточних рахунків на користь фізичних осіб та надання послуг № 249 від 16.02.2012 року(а.с.14-15).

Дана вимога залишилась без відповідного реагування з боку відповідача, що і стало підставою для звернення позивача з відповідним позовом до господарського суду, з вимогою про стягнення на свою користь загальної суми заборгованості в розмірі 2070,97грн.

На дату розгляду справи, матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем даної суми заборгованості в добровільному порядку, у своїй заяві від 22.09.2015 року відповідач визнав заборгованість у повному обсязі.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 7 цієї статті передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язань, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином, не допускаються.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Отже, Договір є діючим, не розірваним, отже він підлягає виконанню згідно погоджених сторонами умов.

Наведені законодавчі приписи та установлені фактичні дані щодо невиконання Відповідачем взятих на себе зобов'язань щодо оплати наданих послуг, встановлених договором, дають підстави для висновку суду про правомірність позовних вимог та задоволення позову у повному обсязі.

Суд, вирішуючи питання розподілу судових витрат, встановивши сторону, з вини якої справу було доведено до суду, керується ст.ст. 44, 49 ГПК України, відповідно до яких судовий збір покладається на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 525, 526, 530, 610, 611, 612, 624 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального закладу "Харківська спеціальний загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІ ступенів №11 Харківської обласної ради (61047, м. Харків вул. Електровозна, 3-А, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Банк Золоті ворота" ( 61166, м. Харків, пр.Леніна,36, код банку 351931, ) заборгованість за Договором про відкриття поточних рахунків на користь фізичних осіб та надання послуг № 249 від 16.02.2012 року в розмірі 2070,97 грн.

Стягнути з Комунального закладу "Харківська спеціальний загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІ ступенів №11 Харківської обласної ради (61047, м. Харків вул. Електровозна, 3-А, ) на користь Державного бюджету України (Управління Державної казначейської служби у Дзержинському районі м. Харкова Харківської області, код одержувача: 37999654, рахунок 3003 в ГУ ДКСУ у Харківській області, МФО 851011, призначення платежу *; 101; код бюджетної класифікації 22030001; 03500039 Судовий збір ГС Х/о, п. 1) - 1827,00 грн. судового збору.

Видати відповідні накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 24.09.2015 р.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України.

Суддя Л.С. Лаврова