КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2015 р. Справа№ 911/3070/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Остапенка О.М.

Шипка В.В.

за участю представників:

від апелянта (Мінстерство економічного розвитку і торгівлі України): Коваленко М.А. представник за довіреністю №2432-03/19 від 22.01.2015р. та Кропот О.О. представник за довіреністю №2432-03/22 від 22.01.2015р.;

арбітражний керуючий: не з'явився;

від Головного територіального управління юстиції у Київській області - Васильцов С.А. представник за довіреністю №6-Б/236-1 від 18.05.2015р.

розглянувши матеріали апеляційної скарги

Мінстерства економічного розвитку і торгівлі України

на ухвалу господарського суду Київської області від 12.08.2015р.

у справі №911/3070/15 (суддя Лопатін А.В.)

за заявою комунального підприємства "Вишнівськтеплоенерго" Вишневої

міської ради Києво-Святошинського району, м. Вишневе

до державного українського науково-дослідного інституту фарфоро-

фаянсової промисловості, м. Вишневе (код ЄДРПО України 05468498)

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Київської області від 12.08.2015р. порушено провадження у справі №911/3070/15 про банкрутство Державного українського науково-дослідного інституту фарфоро-фаянсової промисловості, визнано комунальне підприємство "Вишнівськтеплоенерго" Вишневої міської ради Києво-Святошинського району кредитором з безспірними грошовими вимогами у розмірі 1129631,51 грн., введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, процедуру розпорядження майном, призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Лінкевича О.М., інше.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою щодо призначення розпорядником майна арбітражного керуючого Лінкевича О.М., Міністерство економічного розвитку і торгівлі України звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу.

Скаргу мотивовано неправильним застосуванням місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права, неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Скаржником заперечується правильність призначення згідно оскарженої ухвали суду розпорядником майна боржника - Державного українського науково-дослідного інституту фарфоро-фаянсової промисловості, арбітражного керуючого Лінкевича О.М.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представники Апелянта Коваленко М.А. та Кропот О.О. апеляційну скаргу підтримали, представник Головного територіального управління юстиції у Київській області Васильцов С.А. апеляційну скаргу також підтримав та висловив узгодження власної позиції стосовно апеляційної скарги із позицією представників Апелянта, стосовно того, що попри високий професійний рівень Лінкевича О.М., як арбітражного керуючого, йому не присвоєно п`ятий рівень кваліфікації, а тому кваліфікаційний рівень даного арбітражного керуючого не відповідає коефіцієнту складності справи.

Арбітражний керуючий Лінкевич О.М. в судове засідання не з'явився, звернувся з клопотанням про відкладення розгляду апеляційної скарги. Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання, а відповідно до статті 102 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції обмежений процесуальними строками розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим здійснити перегляд ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі арбітражного керуючого Лінкевича О.М.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженої ухвали норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 4-1 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14.05.1992 N 2343-XII (із змінами та доповненнями, далі - Закон про банкрутство) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Отже, як вбачається з оскаржуваної ухвали від 12.08.2015р., у відповідності до вимог ст.114 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», автоматизованою системою для виконання обов'язків розпорядника майна боржника Державного українського науково-дослідного інституту фарфоро-фаянсової промисловості визначено арбітражного керуючого Лінкевича О.М.

27.07.2015р. від визначеного автоматизованою системою арбітражного керуючого Лінкевича О.М. до господарського суду першої інстанції надійшла заява №02-23/289 про надання згоди на його призначення розпорядником майна боржника - Державного українського науково-дослідного інституту фарфоро-фаянсової промисловості. В зазначеній заяві арбітражний керуючий Лінкевич О.М. повідомив господарський суд першої інстанції про неналежність до жодної з категорій осіб, визначених ч.2 ст.97 Закону України про банкрутство; зазначив про наявність досвіду роботи арбітражним керуючим з березня 2001 року, наявність всіх необхідних умов для здійснення повноважень арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора); наявність відповідного Свідоцтва міністерства юстиції України на право здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №35 від 15.02.2013р., зауважив, що ним закінчено національну юридичну академію ім. Ярослава Мудрого, має вищу юридичну освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень - спеціаліст, спеціальність - правознавство, стаж роботи за спеціальністю - більше п`ятнадцяти років, також очолює підприємство ТОВ "правнича агенція "Ай.Бі", яке спеціалізується на комплексному обслуговуванні юридичних осіб; в 2005 році отримав свідоцтво № 2162 про право на заняття адвокатською діяльністю, в 2013 році створив та очолив адвокатське об`єднання "ЛІНКЕВИЧ, ЛОЗИНСКИЙ ТА ПАРТНЕРИ"; посилається на те, що постійно займається підвищенням професійного рівня, приймаючи участь в семінарах з питань застосування чинногго законодавства, а також зазначив про наявність, договору добровільного страхування відповідальності професійної діяльності перед третіми особами №001/053/01484 від 12.01.2015р., тощо.

Також, арбітражний керуючий зазначив у власний заяві про значний досвід роботи арбітражним керуючим, в тому ж числі на підприємствах з державною часткою понад 25 відсотків, проте в матеріалах спарви не міститься підтвердження присвоєння арбітражному керуючому Лінкевичу О.М. п`ятого рівеня кваліфікації.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду на підставі встановлених обставин справи вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно частини 3 статті 4 Закону про банкрутство право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) надається особі, яка отримала відповідне свідоцтво у порядку, встановленому цим Законом, та внесена до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Відповідно до частиини 1 статті 97 Закону про банкрутство арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) може бути громадянин України, який має повну вищу юридичну або економічну освіту, стаж роботи за фахом не менше трьох років або одного року на керівних посадах після отримання повної вищої освіти, пройшов навчання та стажування протягом шести місяців у порядку, встановленому державним органом з питань банкрутства, володіє державною мовою та склав кваліфікаційний іспит.

Частиною 2 згаданої статті передбачено, що не може бути арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) особа:1) яка визнана судом обмежено дієздатною або недієздатною; 2) яка має судимість за вчинення корисливих злочинів; 3) яка не здатна виконувати обов'язки арбітражного керуючого за станом здоров'я; 4) якій заборонено обіймати керівні посади; 5) якій відмовлено в наданні допуску до державної таємниці або скасовано раніше наданий допуск за порушення законодавства у сфері охорони державної таємниці, якщо такий допуск є необхідним для виконання обов'язків, визначених цим Законом, у разі якщо з часу такої відмови або скасування пройшло менше року.

Згідно з частиною першою ст. 114 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" кандидатура арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) для виконання повноважень розпорядника майна визначається судом самостійно із застосуванням автоматизованої системи з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Відповідно до абзацу 7 частини 1 статті 114 Закону про банкрутство до арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), які призначаються на державні підприємства та підприємства, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50 відсотків, а також на підприємства, до яких у Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" та/або її дочірнього підприємства, що здійснювало постачання природного газу на підставі ліцензії, виникли вимоги щодо сплати заборгованості за поставлений/спожитий природний газ, Кабінет Міністрів України може встановлювати додаткові вимоги.

Пунктом 4.2.2. положення про автоматизовану систему з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство, затвердженого постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 16.01.2013 р. № 1 та погодженого з Міністерством юстиції України встановлено, що справи про банкрутство державних підприємств та підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50% відносяться до п'ятої категорії складності.

Відповідно до п. 4.8.6. зазначеного вище положення автоматизований відбір кандидата арбітражного керуючого для призначення у справу про банкрутство п'ятої категорії складності здійснюється з числа арбітражних керуючих, які відповідно до Реєстру відповідають п'ятому рівню кваліфікації, незалежно від принципу територіальності.

Як вірно встановлено господарським судом першої інстанції, у відповідь на судовий запит від 17.07.2015 р. щодо надання кандидатури арбітражного керуючого на посаду розпорядника майна Державного українського науково-дослідного інституту фарфоро-фаянсової промисловості надійшла довідка за результатами застосування автоматизованої системи з кандидатурою арбітражного керуючого Лінкевича Олега Миколайовича, яким, в свою чергу, 27.07.2015 р. подано заяву про згоду на участь останнього у справі про банкрутство Державного українського науково-дослідного інституту фарфоро-фаянсової промисловості, з долученими належним чином завіреними копіями документів. А також до господарського судоу Київської області 22.07.2015 р. арбітражним керуючим Сиволобовим Максимом Марковичем до суду було подано заяву з долученими належним чином завіреними копіями документів, про участь у справі № 911/3070/15 про банкрутство Державного українського науково-дослідного інституту фарфоро-фаянсової промисловості.

Проте, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду звертає увагу на те, що лише арбітражним керуючим Сиволобовим М.М. надано відомості про присвоєння йому п'ятого рівня кваліфікації, що підтверджується копієїю листа Міністерства юстиції України №13.0.2-33/1474 від 10.11.2014р.

Як встановлено в судовому засіданні 22.09.2015 року та підтверджується матеріалами справи, присвоєння арбітражному керуючому Лінкевичу О.М. п'ятого рівня кваліфікації не доведено належним чином.

Згідно п.п.2.1, 2.6 Положення з метою реалізації визначених Положенням принципів відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого арбітражним керуючим присвоюється рівень кваліфікації відповідно до їх професійних знань та визначається їх спеціалізація згідно з їх досвідом роботи та ефективністю виконання ними повноважень арбітражного керуючого. Спеціалізація арбітражного керуючого визначається з урахуванням виконання ним повноважень арбітражного керуючого у справах про банкрутство, виходячи з належності суб'єкта підприємницької діяльності до видів економічної діяльності, форми власності, його категорії, зокрема, за формою власності: державна власність; власність Автономної Республіки Крим; комунальна власність; приватна власність.

Пунктом 1.4 Положення про автоматизовану систему з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство передбачено, що метою функціонування автоматизованої системи є об'єктивний та неупереджений відбір кандидатів на призначення господарським судом арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора, далі - арбітражний керуючий) у справі про банкрутство з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України та зареєстрованих в автоматизованій системі.

Наказом Міністерства юстиції України від 16.04.2013 №331/7 "Про утворення Комісії з присвоєння рівнів кваліфікації арбітражним керуючим (розпорядникам майна, керуючим санацією, ліквідаторам)" утворено Комісію з присвоєння рівнів кваліфікації арбітражним керуючим (розпорядникам майна, керуючим санацією, ліквідаторам). Перше засідання цієї Комісії відбулося 04.07.2013, на якому затверджено Регламент роботи Комісії. Станом на 22.09.2015 на офіціному сайті Комісії не міститься інформації про прийняття рішення про присвоєння 5-го рівня кваліфікації арбітражному керуючому Лінкевичу О.М..

Отже, суд першої інстанції, не обґрунтовано дійшов висновкук, що арбітражний керуючий Лінкевич О.М. відповідає вимогам Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", оскільки його кваліфікаційний рівень не відповідає коефіцієнту складності справи.

Правова позиція вкладена вище підтверджується постановою Вищого господарського суду України у справі про банкрутство Державного підприємства "Білоцерківський завод "ЕТАЛОН" за номером 911/1952/14 від 28.08.2014р., а також постановою Вищого господарського суду України у справі про банкрутство державної установи "70 У прядіння начальника робіт" Міністерства оборони України за номером 50/25-б від 26.02.2015р.

За таких обставин, господарський суд першої інстанції відповідно до абзацу 4 частини 1 статті 114 Закону про банкрутство повинен був вмотивовано відхилити запропоновану кандидатуру арбітражного керуючого Лінкевича О.М. та призначення іншого арбітражного керуючого, кваліфікаційний рівень якого відповідає коефіцієнту складності справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для призначення розпорядником майна у справі про банкрутство державного українського науково-дослідного інституту фарфоро-фаянсової промисловості арбітражного керуючого Лінкевича О.М.

З наведених підстав оскаржена ухвала суду від 12.08.2015р. підлягає частковому скасуванню з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Мінстерства економічного розвитку і торгівлі України частково задовольнити.

Ухвалу господарського суду господарського суду міста Києва від 12.08.2015 у справі №911/30715 скасувати в частині призначення розпорядником майна арбітражного керуючого Лінкевича О.М.

Справу передати на розгляд господарського суду Київської області.

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді О.М. Остапенко

В.В. Шипко