ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.09.15р. Справа № 904/7154/15
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТ", м.Київ

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Дніпропетровськ

про стягнення 97 366,43 грн.

Суддя Петренко Н.Е.

Секретар судового засідання Найдьонова Я.О.

Представники:

від позивача: Ситюк С.І., представник за довіреністю № 332 від 01.02.15р.

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТ" (далі - позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення 97 366,43 грн.

Ухвалою господарського суду від 11.08.15р. порушено провадження у справі, прийнято позовну заяву до розгляду, призначено судове засідання на 22.09.15р.

22.09.15р. у судовому засіданні повноважний представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх у повному обсязі. Крім того, повноважний представник позивача надав для огляду суду всі оригінали первинних документів на підставі яких виник спір, а для долучення до матеріалів справи витребувані судом документи.

В свою чергу, повноважний представник відповідача у судове засідання не з'явився, відзив на позов та інші витребувані документи до суду не надав. Жодних пояснень щодо причини неявки або інших клопотань до господарського суду не надходило. В матеріалах справи знаходиться конверт з ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 11.08.15р., який направлявся на адресу відповідача та був повернутий поштою з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Господарським судом було зроблено Спеціальний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, відповідно до якого адреса відповідача співпадає з адресою зазначеною у позовній заяві, і на яку судом направлялась поштова кореспонденція з повідомленням про день, час та місце розгляду справи.

Відповідно до п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України. У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 811 ГПК), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи зазначене, господарський суд вважає, що відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, оскільки судом було належним чином виконано вимоги ч.1 ст. 64 та ст. 87 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні без участі повноважного представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 22.09.15р. оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, згідно зі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, подані документи, заслухавши пояснення повноважного представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як зазначає позивач, 11.03.15р. за невідомих обставин з поточного рахунку № НОМЕР_2 здійснений несанкціонований переказ коштів у розмірі 97 376,43 грн. на поточний рахунок НОМЕР_3, який належить відповідачу, про що свідчить платіжне доручення №216 від 11.03.15р. (а.с. 8).

В призначені платежу вищезазначеного платіжного доручення вказано: "Сплата за послуги оренди машин зг. дог. № СТ-4563 від 11.12.14р. та рах. № 0034 від 22.01.15р."

Проте, як пояснив повноважний представник позивача у судовому засіданні, зазначений в призначенні платіжного доручення договір, позивач з відповідачем не укладав та жодних грошових зобов'язань перед відповідачем позивач не має, а грошові кошти були перераховані помилково за відсутності будь-яких правових підстав.

Позивач також стверджує, що про факт несанкціонованого переказу вказаної вище суми коштів стало відомо 12.03.15р.

З метою якомога швидшого повернення не санкціоновано переказаних коштів позивач звернувся з письмовою заявою за вих. № 1203-01 від 12.03.15р. до ПАТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК", в якій повідомив банк про несанкціонований переказ коштів та просив відкликати даний платіж (а.с. 9).

У відповідь на вказану заяву ПАТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" повідомив позивача про те, що вказана сума коштів фактично переказана на розрахунковий рахунок, який належить відповідачу.

Листом з вих. № 24/03 від 24.03.15р. позивач звернувся до ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" з проханням здійснити повернення безпідставно отриманих коштів (а.с. 10).

У своїх відповіді за вих. №20.1.0.0.0/7-20150312/372 від 25.03.15р. ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" не заперечував факт надходження на вказаний позивачем поточний рахунок зазначеної суми коштів, але спираючись на норми чинного законодавства повідомив про відсутність у банка підстав здійснити таке повернення коштів в одноособовому порядку без участі відповідача (а.с. 11).

Листом № б/н від 24.03.15р. позивач звернувся до відповідача з вимогою терміново повернути безпідставно отримані кошти у розмірі 97 376,43 грн. на розрахунковий рахунок позивача (а.с. 12, 13).

Як зазначає позивач, вказані вимоги були залишені відповідачем без відповіді та задоволення, у зв'язку з чим позивач був змушений звернутися з позовом до суду.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить стягнути з відповідача суму безпідставно отриманих коштів у розмірі 97 366,43 грн.

Відповідач доказів належного виконання своїх зобов'язань на момент розгляду спору до господарського суду не надав. Крім того, відповідач не скористався наданим йому правом на судовий захист, наведених позивачем обставин не спростував.

Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення повноважного представника позивача, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Приймаючи рішення господарський суд виходив із наступного.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Положеннями ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарювання відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться . Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання (ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України).

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його неналежне виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 Цивільного кодексу України).

Як зазначено у ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Неналежний отримувач - це особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі (п. 1.23 ст. 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні").

Помилковий переказ - це рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини банку або іншого суб'єкта переказу відбувається її списання з рахунку неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому цієї суми у готівковій формі (п. 1.24 ст. 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні").

Пунктом 2.35. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні, затвердженої Постановою Правління НБУ № 22 від 21.01.2004р. (далі-Інструкція) передбачено, що кошти, які помилково зараховані на рахунок неналежного отримувача, мають повертатися ним у строки, установлені законодавством України, за порушення яких неналежний отримувач несе відповідальність згідно із законодавством України. У разі неповернення неналежним отримувачем за будь-яких причин коштів у зазначений строк повернення їх здійснюється в судовому порядку.

Відповідно до п. 6 Указу Президента України від 16.03.1995 року № 227/95 "Про заходи щодо нормалізації платіжної дисципліни в народному господарстві України", підприємства незалежно від форм власності мають повертати у п'ятиденний строк платникам помилково зараховані на їх рахунки кошти.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом ст. 43 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи вищезазначені норми чинного законодавства України та обставини справи, господарський суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та доведеними, у зв'язку з чим підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 599, 610, 625, 1212 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 193, 218 Господарського кодексу України, Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні, Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", Указом Президента України від 16.03.1995 року № 227/95 "Про заходи щодо нормалізації платіжної дисципліни в народному господарстві України", ст.ст. 4, 32-34, 43-44, 49, 75, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (49026, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТ" (03134, м. Київ, вул. Миру, буд. 19, ) суму безпідставно отриманих коштів у розмірі 97 366,43 грн. (дев'яносто сім тисяч триста шістдесят шість грн. 43 коп.), витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 947,33 грн. (одна тисяча дев'ятсот сорок сім грн. 33 коп.).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 22.09.15р.

Суддя Н.Е. Петренко