ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.15 Справа № 914/2410/15

За позовом:Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Київ;
до відповідача:Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Львів;
про:стягнення заборгованості
Суддя - Крупник Р.В. Секретар - Айзенбарт А.І.
Представники сторін:
від позивача:не з'явився;
від відповідача:не з'явився.

Заяв про відвід судді та здійснення технічної фіксації судового засідання не надходило.

СУТЬ СПОРУ:

17.07.2015р. на розгляд господарського суду Львівської області поступила позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі - Позивач) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (надалі - Відповідач) про стягнення заборгованості.

Ухвалою господарського суду від 20.07.2015р. порушено провадження у справі, її розгляд призначено на 17.08.2015р. Розгляд справи відкладався на 31.08.2015р. та 14.09.2015р.

Позивач в судове засідання не з'явився, у письмових поясненнях, які надійшли до суду 18.08.2015р. просить у зв'язку зі скрутним фінансовим становищем розглядати справу без його участі, за наявними матеріалами справи.

Як вбачається з позовної заяви, позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 03.01.2012р. між ним та відповідачем укладено договір поставки №Г2/04/12, на виконання якого позивачем було передано відповідачу товар (книжкову продукцію), загальною вартістю 45692,66 грн. Відповідач зобов'язувався протягом 90 календарних днів з моменту отримання товару оплатити його, однак своїх зобов'язань за договором належним чином не виконав, зокрема, в неповному обсязі оплатив товар поставлений у лютому 2013р., а також не здійснив оплати за товар, поставлений у квітні 2013р., у зв'язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 3181,61 грн. Крім цього, у зв'язку з неналежним виконанням умов договору, позивач просить суд стягнути з відповідача також 318,16 грн. штрафу, 214,85 грн. пені, 1144,42 грн. інфляційних втрат та 171,05 грн.

Відповідач явки повноважного представника в судове засідання повторно не забезпечив, вимог ухвал суду не виконав, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце судового розгляду.

В п. 3.9.2. Постанови від 26.12.2011р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» ВГС України зазначив, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи зазначене, суд прийшов до висновку, що неявка належним чином повідомлених сторін не перешкоджає вирішенню спору, оскільки, дослідивши наявні матеріали справи, суд визнав їх достатніми для того, щоб розглянути спір за цими матеріалами.

Всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

03.01.2012р. між позивачем та відповідачем укладено Договір № Г2/04/12 (надалі - Договір), за умовами п. 1.1. якого постачальник (позивач) зобов'язується систематично поставляти і передавати у власність покупцю (відповідачу) для подальшої реалізації книжкову продукцію (надалі - Товар) відповідно до поданих покупцем замовлень, а покупець зобов'язується приймати та оплачувати товар у порядку і на умовах, передбачених Договором.

На виконання зобов'язань за Договором, позивачем на підставі видаткових накладних №РН-1001023 від 11.02.2013р. та №РН-102325 від 01.04.2013р. було передано, а відповідачем прийнято товар на загальну суму 11198,13 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними.

Згідно п. 4.2. Договору повна оплата за поставлений постачальником товар здійснюється покупцем не пізніше 90 календарних днів від дати отримання товару.

Як свідчить матеріали справи, одержаний товар за видатковою накладною №РН-1001023 від 11.02.2013р. був оплачений відповідачем частково, до сплати залишилося 1112,66 грн., натомість розрахунок за одержаний товар за видатковою накладною №РН-102325 від 01.04.2013р. не здійснювався взагалі.

З Довідки ФОП ОСОБА_1 вбачається, що станом на 11.08.2015р. заборгованість відповідача перед позивачем не змінилася та складає 3181,61 грн.

Станом на день розгляду справи судом, докази сплати відповідачем боргу - в матеріалах справи відсутні.

Встановивши наведені обставини справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 174 ГК України передбачено, що однією з підстав виникнення господарського зобов'язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 ГК України).

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконану роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обов'язку.

Положеннями ч. 1 ст. 265 ГК України встановлено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 ст. 712 ЦК України визначено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 ЦК України).

В п. 4.2. Договору сторони чітко визначили, що розрахунок за товар здійснюється протягом 90 календарних днів з моменту його отримання.

У відповідності із ст. 193 ГК України, положення якої є аналогічні до положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Нормами ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оскільки, відповідачем у встановлений в п. 4.2. Договору строк, кошти за одержаний товар сплачені у повному обсязі не були, ці кошти підлягають до стягнення з нього в судовому порядку в розмірі 3181,62 грн.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

За несвоєчасний розрахунок відповідно до п. 4.2. Договору, покупець сплачує постачальнику: а) штраф у розмірі 10% вартості одержаного і неоплаченого товару; б) пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент такого прострочення, від вартості неоплаченого товару за кожен день прострочення.

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Як вбачається з позовної заяви, крім основного боргу позивач просить суд стягнути з відповідача 318,16 грн. штрафу.

Ознайомившись з розрахунком штрафу, суд прийшов до висновку, що штраф підлягає стягненню з відповідача повністю, оскільки ним не здійснено оплати за одержаний товар у строк, визначений п. 4.2. Договору.

Здійснивши перерахунок пені, суд зазначає, що така підлягає частковому стягненню з відповідача у розмірі 210,00 грн. (74,93 грн. від суми боргу за накладною №РН-1001023 від 11.02.2013р. та 135,07 грн. від суми боргу за накладною №РН-102325 від 01.04.2013р.). В задоволенні стягнення решти пені суд відмовляє, оскільки її нарахування проведено позивачем понад 180 днів, тобто всупереч положенням ст. 232 ГК України.

Нормами статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перерахувавши три відсотки річних та інфляційні, суд зазначає, що такі розраховані вірно, а тому підлягають стягненню з відповідача повністю, в розмірі 171,05 грн. та 1144,42 грн. відповідно.

З огляду на викладені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані та підтверджені належними та допустимими доказами, відповідачем не спростовані, а тому підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до положень ст. 49 ГПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 4-3, 12, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2; ідентифікаційний номер НОМЕР_2) 3181,61 грн. боргу, 318,16 грн. штрафу, 210,00 грн. пені, 171,05 грн. три відсотки річних, 1144,42 інфляційних втрат та 1825,17 грн. судового збору.

3. В решті позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст. 116 ГПК України.

5. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 ГПК України та може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 91-93 ГПК України.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 21.09.2015 р.

Суддя Крупник Р.В.