ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2015 року Справа № 915/1284/15

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль С.М.,

при секретарі Сьяновій О.С.,

з участю представників сторін:

від позивача: представник не зявився;

від відповідача: представник не зявився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 915/1284/15

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Глас ОСОБА_1

(65028, м. Одеса, пров. Високий, 15;

до відповідача: Колективного наукового виробничого підприємства Тріботехніка (54003, м. Миколаїв, вул. Акіма, 2)

про: стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю Глас ОСОБА_1 звернулось до господарського суду з позовом до Колективного наукового виробничого підприємства Тріботехніка про стягнення заборгованості у розмірі 157326,44 грн., з яких 75995,5 грн. основний борг, 39920,84 грн. збитки від інфляції, 2147,36 грн. 3 % річних, 11399,25 грн. штрафу.

Позовні вимоги ґрунтуються на підставі умов договору поставки № 2901/1 від 29.01.2013 року, угоди № 1 від 02.04.2013 року про внесення змін до договору поставки № 2901/1, угоди № 2 від 30.12.2013 року про внесення змін до договору змін до договору поставки № 2901/1, угоди № 2 від 08.01.2014 року про внесення змін до договору змін до договору поставки № 2901/1, видаткових накладних № 113245560 від 22.07.2014, № 113245575 від 22.07.2014, № 113245588 від 22.07.2014, № 113245613 від 22.07.2014, № 113245752 від 25.07.2014, № 113245811 від 25.07.2014, № 113245836 від 25.07.2014, № 113245648 від 25.07.2014, № 113245643 від 25.07.2014, № 113245642 від 25.07.2014, № 113245614 від 25.07.2014, № 113245641 від 25.07.2014, № 113245778 від 28.07.2014, № 113245780 від 28.07.2014, № 113245772 від 28.07.2014, № 113246487 від 06.08.2014, № 113245615 від 23.07.2014, № 113245634 від 23.07.2014, № 113245640 від 23.07.2014, № 113245571 від 21.07.2014, № 113245566 від 21.07.2014, товаро-транспортних накладних від 22.07.2014, 25.07.2014,28.07.2014, 06.08.2014, 23.07.2014, 21.07.2014, норм ст. ст. 526, 530, 610,612, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 174, 193 Господарського кодексу України та мотивовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе договірних зобовязань.

Відповідач повідомлений належним чином про час та місце судового засідання, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 20.07.2015 р., яке отримано 22.07.2015р., у судове засідання не зявився, відзив на позовну заяву не надав, позов не спростував.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про вчинення усіх необхідних дій щодо повідомлення відповідача про розгляд справи та про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті за відсутності повноважного представника останнього.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

29.01.2013 року між ТОВ «Єврогласс-Південь», правонаступником якого з усіма правами та обовязками є ТОВ «ГЛАС ОСОБА_1» (постачальник), що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців про ТОВ «ГЛАС ОСОБА_1» на офіційному сайті Міністерства юстиції України http:// usr.minjust.gov.ua/ua, та КНВП «Тріботехніка» (покупець) був укладений договір №2901/1 на поставку товару (в редакції, згідно Угоди №1 про внесення змін від 02.04.2013 року), згідно умов якого постачальник зобов'язується передати (поставити) у передбачені в даному договорі строки (строк) другій стороні - Покупцеві товар (товари), а Покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього передбачену даним договором грошову суму. Предметом поставки є склопакети клеєні будівельного призначення, ДСТУ Б В.2.7-107:2008.

Відповідно до п.1.4 вказаного договору, загальна приблизна кількість товарів, що підлягають поставці, їх часткове співвідношення (асортимент), ціна за одиницю товару та загальна ціна визначається розділом 12 цього договору. Остаточне коригування вартості та кількості товару відбувається відповідно до фактично поставленого товару за видатковими накладними.

Оплата за товар здійснюється Покупцем шляхом безготівкового переказу на поточний рахунок Постачальника у розмірі повної вартості товару, зазначеної у рахунку-фактурі не пізніше 3 (трьох) робочих днів з дати отримання Покупцем рахунку-фактури від Постачальника, але у будь-якому випадку при відсутності оплати до поставки товару, оплата повинна бути проведена не пізніше одного календарного дня від дати фактичної передачі товару за накладними, згідно вартості визначеної у накладних. За погодженням сторін, розрахунок може здійснюватися частинами до поставки (п.7.1).

Термін дії договору був до 29.01.2014 року, а потім угодами №2 від 30.12.2013.року та 08.01.2014 року строк було продовжено до 31.12.2014 року.

Таким чином, кожна із сторін, уклавши вказану угоду, взяла на себе зобов'язання, а саме позивач поставити товар, а відповідач оплатити його в порядку та на умовах визначених договором №2901/1 від 29.01.2013 року (із наступними змінами та доповненнями).

Позивачем договірні зобов'язання були виконані у повному обсязі, узгоджений з відповідачем товар поставлено в асортименті та кількості, що підтверджується видатковими накладними: №113245566, №113245571 від 21.07.2014 року, №113245560, №113245575, №113245588, №113245613 від 22.07.2014 року, №113245615, №113245634, №113245640 від 23.07.2014 року, №113245614, №113245642, №113245643, №113245648, №113245752, №113245811, №113245836 від 25.07.2014 року, №113245772, №113245778, №113245780 від 28.07.2014 року, №113246487 від 06.08.2014 року. Також підтверджується товарно-транспортними накладними: №2107-000055, ТТН2107-000060 від 21.07.2014 року, ТТТН2207-000025 від 22.07.2014 року, №2307-000046 від 23.07.2014 року, №2507-000030 від 25.07.2014 року, №ТТН2807-000065 від 28.07.2014 року, №0608-000035 від 06.08.2014 року.

Проте, відповідач не виконав свої зобов'язання за договором №2901/1 від 29.01.2013 року, не оплатив поставлений ТОВ «ГЛАС ОСОБА_1» товар. Так, згідно акту звірки взаємних розрахунків за період 2014 року, станом на 31.12.2014 року заборгованість КНВП «Тріботехніка» перед позивачем становить 90 995, 05 грн. Вказаний борг був частково сплачений відповідачем та станом на 01.07.2015 року сума боргу відповідача складає 75 995, 05 грн.

Предметом даного позову виступає майнова вимога про стягнення основного боргу, 3 % річних, пені та штрафу за поставлену продукцію.

Отже, спірні відносини, які виникли між сторонами, регулюються положеннями цивільного законодавства про поставку.

Так, відповідно до п. 1 та п. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1, 2 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх у відповідності до вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, проаналізувавши вищенаведені обставини справи в залежності від умов договору та норм чинного законодавства, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог.

Враховуючи, що відповідач свої зобовязання перед позивачем належним чином, як того вимагають умови п. 7.1 договору не виконав, у звязку з чим, у нього перед позивачем дійсно за розрахунком останнього виникла заборгованість в сумі 75995,05 грн. , яка підлягає задоволенню.

За змістом ст.ст. 525, 526, 629 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою, статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті «Урядовий кур'єр».

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

У звязку з простроченням відповідачем виконання грошових зобовязань за договором поставки №2901/1 від 29.01.2013 року позивачем на підставі ст. 625 ЦК України нараховано та заявлено до стягнення з боржника з період з 21.07.2014-01.07.2015 39920,84 грн. збитків від інфляції та 2147,36 грн. 3% річних , які є належним чином обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

За умовами ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 216, ч. 1. ст. 230 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пеня, за визначенням ч. 3 ст. 549 ЦК України - це вид неустойки, що забезпечує виконання грошового зобов'язання і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання.

За приписом ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» та ч. 2 ст. 343 ГК України розмір пені за прострочку платежу, що встановлюється за згодою сторін не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною 4 та частиною 6 ст. 231 Господарського кодексу України передбачено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором. Відповідно до п. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов'язань передбачено частиною другою статті 231 ГК України.

В інших випадках порушення виконання господарських зобов'язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Вказана правова позиція підтверджується судовою практикою (Постанова Верховного суду України від 09.04.2012 р. Справа №3-88гс11).

У звязку з простроченням відповідачем грошових зобовязань за договором поставки, позивач у відповідності з умовами п. 9.2 договору нарахував боржнику 15% штрафу в сумі 11399,25 грн. та пені за період з 21.07.2014-01.07.2015 в сумі 27863,94 грн.

Судом також було перевірено правильність нарахування позивачем суми пені за період з 21.07.2014- 20.01.2015 за допомогою програми Законодавство версія 2.8.6.

Таким чином, здійснивши перевірку розрахунку пені за допомогою програми Законодавство версії 2.8.6 за період з 21.07.2014- 20.01.2015 судом було встановлено, що позовні вимоги в частині нарахування пені підлягають частковому задоволенню у розмірі 10 008,44 грн., та позовні вимоги в частині нарахування штрафу підлягають задоволенню повністю у розмірі 11399,25 грн.

За приписами ч. 1 ст. 32 та ст. 33 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Будь - яких доказів того, що відповідач належним чином і в повному обсязі виконав свої зобовязання за договором, відповідач, у порушення приписів ст. 33 ГПК України, суду не надав, тобто не довів безпідставність позовних вимог, тоді як надані позивачем докази, як зазначалось вище, навпаки, підтверджують неналежне виконання відповідачем вимог договору, а відтак і обґрунтованість позовних вимог.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані чинним законодавством, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню частково.

У відповідності до ч. 5 ст. 49 ГПК України судові витрати покласти на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82, 821, 83, 84, 85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Колективного наукового виробничого підприємства Тріботехніка (54003, м. Миколаїв, вул. Акіма, 2, ідентифікаційний код 23082976, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Глас ОСОБА_1, (65028, м. Одеса, пров. Високий, 15; ідентифікаційний код 7871328) основний борг у розмірі 75995 (сімдесят пять тисяч девятсот девяносто пять) грн. 05 коп., пеню за період прострочення платежу з 21.07.2014- 20.01.2015 у розмірі 10008 (десять тисяч вісім) грн.. 44 коп., проценти річних у розмірі 2147 (дві тисячі сто сорок сім) грн. 35 коп., 11399 (одинадцять тисяч триста девяносто девять) грн. 25 коп. штрафу, 39920 (тридцять девять тисяч девятсот двадцять) грн. 84 коп. збитків від інфляції, та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2789 (дві тисячі сімсот вісімдесят девять ) грн. 42 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя С.М.Коваль

Повний текст рішення складено 21.09.2015