ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17.09.2015 р. Справа№ 914/2922/14

За скаргою: Військового прокурора Івано-Франківського гарнізону, м. Івано-Франківськ

на дії: Відділу державної виконавчої служби Жидачівського районного управління юстиції у Львівській області, м. Жидачів Львівської області

стягувач (позивач-2): Державне підприємство Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат, м. Івано-Франківськ

боржник (відповідач): Товариство з обмеженою відповідальністю Тевер Вуд Вінер Факторі, м. Жидачів Львівської області

Суддя Морозюк А.Я.

при секретарі Дзедзінській Ю.К.

Представники сторін:

від прокуратури: ОСОБА_1 прокурор військової прокуратури Львівського гарнізону Західного регіону України

від стягувача (позивача-2): не зявився

від боржника (відповідача): не зявився

від ВДВС Жидачівського РУЮ у Львівській області: не зявився

Розглядається скарга Військового прокурора Івано-Франківського гарнізону від 23.07.2015 р. № 40-2257 вих.-15 на дії Відділу державної виконавчої служби Жидачівського районного управління юстиції у Львівській області.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 03.08.2015 р., відновлено строк на подання скарги з огляду на поважність причин його пропуску, що викладені у скарзі; прийнято скаргу до розгляду; розгляд скарги в судовому засіданні призначено на 27.08.2015 р. Ухвалою суду від 27.08.2015 р. у звязку з неявкою представників боржника (відповідача) та ВДВС Жидачівського РУЮ у Львівській області, неподанням витребуваних доказів, розгляд скарги відкладено на 17.09.2015 р.

В судовому засіданні прокурор вимоги скарги підтримав, просить скаргу задоволити з наведених у ній підстав.

У скарзі прокурор вказує на те, що 27.04.2015 р. державним виконавцем ВДВС Жидачівським РУЮ винесено постанову, якою на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» повернуто виконавчий документ стягувачеві, про що військовій прокуратурі стало відомо 23.07.2015 р. Прокурор вважає, що державний виконавець в процесі примусового виконання наказу №914/2922/14, виданого 24.10.2014 р. господарським судом Львівської області на виконання рішення від 07.10.2014 р. у справі №914/2922/14 про стягнення з ТзОВ Тевер Вуд Вінер Факторі на користь ДП «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» заборгованості в сумі 100 000,00 грн., неналежно вчиняв виконавчі дії по його виконанню. Зокрема зазначив, що у заяві про відкриття виконавчого провадження стягувач, окрім всього іншого, просив державного виконавця накласти арешт на майно боржника і оголосити заборону на його відчуження, провести опис арештованого майна. Проте постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню наказу державним виконавцем винесено 14.02.2015 р., а постанови про арешт коштів боржника, що містяться на рахунках у банках лише 24.03.2015 р., чим спричинено зняття боржником грошових коштів з банківських рахунків, що унеможливлює здійснення виконання рішення суду.

Відтак у скарзі прокурор просить: визнати неправомірними дії державного виконавця ВДВС Жидачівського РУЮ ОСОБА_2 27.04.2015 р. при прийнятті постанови про повернення виконавчого документа стягувачу виконавчого листа №914/2922/14 від 24.10.2014 р. про стягнення з ТзОВ Тевер Вуд Вінер Факторі на користь ДП «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» заборгованості на суму 100 000,00 грн.; зобовязати державного виконавця ВДВС Жидачівського РУЮ відновити виконавче провадження з примусового виконання господарського наказу №914/2922/14 від 24.10.2014 р. про стягнення з ТзОВ Тевер Вуд Вінер Факторі на користь ДП «Івано-Франківський військовий лісокомбінат» заборгованості на суму 100 000,00 грн.

Представник стягувача (позивача-2) в судове засідання 17.09.2015 р. не зявився, про причини неявки не повідомив, хоча був належно повідомлений про час та місце судового засідання. В судовому засіданні, яке відбулося 27.08.2015 р., представник стягувача (позивача-2) усно вимоги скарги підтримав.

Боржник (відповідач) явки повноважного представника в судове засідання не забезпечив, причин неявки не повідомив, хоча був належно повідомлений про час та місце судового засідання. У поданому суду поясненні на скаргу (надійшло до суду 27.08.2015 р. за вхідним №36009/15) просить у задоволенні скарги відмовити.

ВДВС Жидачівського РУЮ у Львівській області явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, про причини неявки не повідомив, вимог ухвали суду не виконав, хоча був належно повідомлений про час та місце судового засідання.

Суд розглядає скаргу за відсутності представників стягувача, боржника та органу Державної виконавчої служби, неявка яких згідно ч.2 ст.121-2 ГПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Розглянувши матеріали скарги, заслухавши пояснення прокурора, оцінивши матеріали справи в сукупності, суд встановив наступне.

Рішенням господарського суду Львівської області від 07.10.2014 у справі №914/2922/14 стягнуто з ТзОВ «Тевер Вуд Вінер Факторі» на користь ДП «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» 100 000 грн. 00 коп. заборгованості. Стягнуто з ТзОВ «Тевер Вуд Вінер Факторі» в дохід Державного бюджету України 1 827,00 грн. судового збору. На виконання вказаного рішення господарським судом Львівської області видано відповідні накази №914/2922/14 від 24.10.2014 р.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 08.12.2014 р. у справі №914/2922/14 апеляційну скаргу ТзОВ «Тевер Вуд Вінер Факторі» залишено без задоволення, рішення господарського суду Львівської області від 07.10.2014 р. у справі №914/2922/14 залишено без змін.

Постановою ВДВС Жидачівського РУЮ від 14.02.2015 р. відкрито виконавче провадження з виконання наказу №914/2922/14 від 24.10.2014 р. про стягнення з ТзОВ «Тевер Вуд Вінер Факторі» на користь ДП «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» 100 000 грн. 00 коп.

24.03.2015 р. ВДВС Жидачівського РУЮ винесено постанови ВП №46513581, якими накладено арешти на кошти ТзОВ «Тевер Вуд Вінер Факторі», що містяться на рахунках в ПАТ «Креді ОСОБА_3», в АТ «БМ Банк», в ПАТ «Банк Форум», згідно отриманих даних з ДПС України.

27.04.2015 р. ВДВС Жидачівського РУЮ на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову ВП №46513581 про повернення виконавчого документа стягувачеві, якою одночасно припинено чинність арешту майна боржника, скасовано інші заходи примусового виконання рішення, та встановлено строк для повторного предявлення виконавчого документа до виконання до 27.04.2016 р.

Інформацію про повернення виконавчого документа стягувачеві згідно постанови ВДВС Жидачівського РУЮ від 27.04.2015 р. військова прокуратура Івано-Франківського гарнізону отримала із листа ВДВС Жидачівського РУЮ від 28.06.2015 р. № 09-14/1594 (копія листа додана до скарги), з огляду на що суд ухвалою від 03.08.2015 р. відновив строк на подання скарги.

Прокурор обґрунтовуючи скаргу вказує на те, що державним виконавцем не в повній мірі здійснювались надані йому п.п. 5, 6 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» повноваження, оскільки постанову про відкриття виконавчого провадження було винесено 14.02.2015 р., а постанови про накладення арешту на грошові кошти боржника було винесено лише 24.03.2015 р., тобто не одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження, як це було заявлено в заяві ДП «Івано-Франківський військовий лісопромкомбінат» про відкриття виконавчого провадження.

Зазначені доводи не можуть бути взяті до уваги судом при розгляді даної скарги, оскільки в силу статті 121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів ДВС щодо виконання рішень господарських судів можуть бути подані протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Встановлений у частині першій статті 121-2 ГПК України десятиденний строк для подання скарги є процесуальним і тому може бути відновлений за наявності поважних причин його пропуску. Дії вчинені державним виконавцем при винесені постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.02.2015 р. та постанов про накладення арештів на кошти боржника від 24.03.2015 р., ні прокурором, ні стягувачем не оскаржувались у встановлений для цього десятиденний строк.

При цьому суд зазначає, що відповідно до п.п. 5, 6 ч. 3 ст.11, ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», які на думку прокурора порушено державним виконавцем при невчасному накладені арештів, то вказаними нормами передбачено право державного виконавця, а не обовязок на здійснення конкретної дії (в даному випадку накладення арешту) саме одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження.

Окрім цього суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У відповіднодності до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Частиною 3 ст. 20 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що державний виконавець вправі провадити виконавчі дії щодо виявлення та звернення стягнення на кошти, які перебувають на рахунках та вкладах боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

У відповідності до ч. 3 ст. 65 Закону України Про виконавче провадження, державний виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки і вклади державний виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших органах державної влади, підприємствах, установах та організаціях, які зобов'язані надати йому інформацію у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Як зазначено в постановах ВП №46513581 про арешт коштів боржника від 24.03.2015 р., згідно отриманої відповіді з ДПС України ТзОВ «Тевер Вуд Вінер Факторі» має відкриті рахунки у відділеннях банків, а саме в ПАТ «Креді ОСОБА_3», в АТ «БМ Банк», ПАТ «Банк Форум», у звязку з чим державним виконавцем були накладені арешти на кошти, що містяться на рахунках у вказаних банках. Наведеним підтверджується, що в процесі виконавчого провадження державним виконавцем вчинялись дії щодо виявлення у боржника рахунків відкритих в банківських установах та наявність грошових коштів на них.

Як вбачається із доданої до скарги копії заяви ДП «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» від 05.02.2015 р. № 74 про відкриття виконавчого провадження за наказом №914/2922/14 від 24.10.2014 р. (адресованої ВДВС Жидачівського РУЮ), в ній заявник(стягувач) не повідомив органу ДВС інформацію про наявні у боржника рахунки, а відтак матеріали справи не підтверджують наявності у органу ДВС інформації про наявні у боржника рахунки станом на дату винесення постанови ВДВС Жидачівського РУЮ від 14.02.2015 р. про відкриття виконавчого провадження.

Також згідно долученого до скарги Акту державного виконавця від 14.04.2015 р., при виході по місцю знаходження боржника, державним виконавцем встановлено, що за вказаною у виконавчому документі адресою: м. Жидачів, вул. Гніздичівська, 8, знаходиться та проводить свою діяльність ТзОВ «Вуд Індастріс», майна за вказаною адресою, яке б належало ТзОВ «Тевер Вуд Вінер Факторі», не виявлено.

Як зазначено у постанові ВП №46513581 про повернення виконавчого документа стягувачеві від 27.04.2015 р., в ході проведення виконавчих дій за боржником рухомого та нерухомого майна не виявлено, згідно відповідей з банківських установ кошти на рахунках відсутні, згідно акту державного виконавця за адресою, яка вказана у виконавчому документі знаходиться фірма ТзОВ «Вуд Індастріс».

Таким чином з наведеного вбачається, що в процесі виконавчого провадження по виконанню наказу №914/2922/14 від 24.10.2014 р. державним виконавцем вчинялися дії щодо виявлення грошових коштів та майна боржника, за результатами яких встановлено відсутність коштів та майна на яке можна звернути стягнення. Докази, які б підтверджували наявність інших рахунків та в інших фінансових установах, окрім тих на які накладено арешти, а також наявність належного боржнику майна на яке можна звернути стягнення, в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а, здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення поданої прокурором скарги на дії державного виконавця ВДВС Жидачівського РУЮ щодо прийнятої 27.04.2015 р. постанови ВП №46513581 про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження». Окрім цього постановою встановлено, що виконавчий документ може бути повторно предявлений до виконання в строк до 27.04.2016 р.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, вимоги прокурора викладені в скарзі на дії органу ДВС є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд-

У Х В А Л И В:

1. Відмовити в задоволенні скарги Військового прокурора Івано-Франківського гарнізону від 23.07.2015 р. № 40-2257 вих.-15 на дії Відділу державної виконавчої служби Жидачівського районного управління юстиції у Львівській області.

Суддя Морозюк А.Я.