РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2015№910/19250/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., при секретарі судового засідання Грабовській А.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/19250/15

за позовом Запорізького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Запоріжжя,

до приватного акціонерного товариства "Запоріжзв'язоксервіс", м. Київ,

про стягнення 68 000 грн. штрафу та 63 240 грн. пені,

за участю представників сторін:

позивача - Левченка М.В. (довіреність від 07.08.2015 №84);

відповідача - Іскандерова І.В. (довіреність від 25.08.2015 №б/н).

Запорізьке обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (далі - Відділення АМК) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з приватного акціонерного товариства "Запоріжзв'язоксервіс" (далі - ПрАТ "Запоріжзв'язоксервіс") 68 000 грн. штрафу, накладеного на відповідача рішенням адміністративної колегії Відділення АМК від 30.06.2014 №43-рш "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції" у справі №02/42-13 (далі - Рішення №43-рш), та 24 480 грн. пені, нарахованої за невиконання Рішення №43-рш.

Позовні вимоги мотивовано тим, що: Рішення №43-рш, яким визнано, що ПрАТ "Запоріжзв'язоксервіс" вчинило порушення, передбачене абзацом 2 частини другої статті 13, пунктом 2 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» (далі - Закон), у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку послуг з приймання готівкових платежів від фізичних осіб за житлово-комунальні послуги, зокрема, з водопостачання холодної і гарячої води та водовідведення, централізованого опалення, утримання будинків та прибудинкових територій, вивезення побутових відходів, а також за послуги з постачання газу, електроенергії, стаціонарного телефонного зв'язку, телебачення (кабельного телебачення), технічного обслуговування домофонів, на користь третіх осіб (надавачів цих послуг) шляхом застосування різних інших умов до рівнозначних умов до рівнозначних угод із суб'єктами господарювання чи покупцями без об'єктивно виправданих на те причин, не виконано в добровільному порядку, а тому штраф підлягає стягненню у судовому порядку; за прострочення сплати зазначеного штрафу з ПрАТ "Запоріжзв'язоксервіс" також слід стягнути нараховану Відділенням АМК суму пені.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.07.2014 порушено провадження у справі.

03.09.2015 позивачем подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій Відділення АМК просило суд стягнути з відповідача пеню у сумі 21 420 грн. за період з 12.02.2015 по 04.03.2015 та у сумі 41 820 грн. за період з 22.07.2015 по 31.08.2015, а всього 63 240 грн.

Відповідно до частини четвертої статті 22 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Суд, перевіривши дотримання позивачем припису названої статті ГПК України , прийняв до розгляду вказану заяву позивача.

07.09.2015 ПрАТ "Запоріжзв'язоксервіс" подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позивачем не надано до суду жодного доказу наявності повноважень у особи, яка підписала позов; 11.02.2015 господарським судом Запорізької області прийнято рішення у справі №908/5307/14 про відмову в задоволенні позову ПрАТ "Запоріжзв'язоксервіс" до Відділення АМК про визнання недійсним Рішення №43-рш; 20.04.2015 постановою Харківського апеляційного господарського суду задоволено апеляцію ПрАТ "Запоріжзв'язоксервіс" в повному обсязі та прийнято на його на користь рішення; не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, Відділенням АМК подано до Вищого господарського суду України касаційну скаргу, яку, в свою чергу, було задоволено в повному обсязі; 28.07.2015 ПрАТ "Запоріжзв'язоксервіс" подало до Верховного Суду України заяву про перегляд судових рішень господарських судів у зв'язку із неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, яку було прийнято вказаним судом 29.07.2015; на теперішній час у провадженні Верховного Суду України є справа, яка безпосередньо впливає на розгляд справи №910/19250/15, а також на предмет та підстави спору щодо стягнення штрафу та пені за позовом Відділення АМК.

17.09.2015 відповідачем подано відзив на заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якому зазначено, що позов повинен бути залишений без розгляду на підставі пунктів 4 та 5 частини першої статті 81 ГПК України, оскільки позивачем не виконано вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі в частині надання суду документів, які додані до позовної заяви, а також позивач не звертався до установи банку за одержанням з відповідача заборгованості, коли вона мала бути одержана через банк.

У судовому засіданні 14.09.2015 представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог; представник відповідача щодо задоволення позовних вимог заперечив, наголошуючи на доводах відзиву на позовну заяву та на заяву про збільшення розміру позовних вимог.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду справи по суті, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

У частині першій статті 48 Закону зазначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, Рішенням №43-рш:

- визнано, що ПрАТ "Запоріжзв'язоксервіс" за підсумками діяльності у 2011 році - І півріччі 2014 року займає монопольне (домінуюче) становище на ринку послуг з приймання готівкових платежів від фізичних осіб за житлово-комунальні послуги, зокрема, з постачання холодної і гарячої води та водовідведення, централізованого опалення, утримання будинків та прибудинкових територій, вивезення побутових відходів, а також за послуги з постачання газу, електроенергії, стаціонарного телефонного зв'язку, телебачення (кабельного телебачення), технічного обслуговування домофонів, на користь третіх осіб (надавачів цих послуг) в територіальних (географічних) межах м. Запоріжжя та територіальних (географічних) межах м. Бердянськ з частками, що перевищують 35 відсотків;

- визнано дії ПрАТ "Запоріжзв'язоксервіс", які полягали у встановлені у договорах різного порядку оплати споживачами послуг з приймання платежів за послуги, що призвели до стягнення різної грошової винагороди з одного платежу без обґрунтованих на те підстав, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим абзацом другим частини другої статті 13, пунктом 2 статті 50 Закону у вигляді зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку послуг з приймання готівкових платежів від фізичних осіб за житлово-комунальні послуги, зокрема, з постачання холодної і гарячої води та водовідведення, централізованого опалення, утримання будинків та прибудинкових територій, вивезення побутових відходів, а також за послуги з постачання газу, електроенергії, стаціонарного телефонного зв'язку, телебачення (кабельного телебачення), технічного обслуговування домофонів, на користь третіх осіб (надавачів цих послуг) шляхом застосування різних інших умов до рівнозначних умов до рівнозначних угод із суб'єктами господарювання чи покупцями без об'єктивно виправданих на те причин;

- накладено на ПрАТ "Запоріжзв'язоксервіс" штраф у сумі 68 000 грн.;

- зобов'язано ПрАТ "Запоріжзв'язоксервіс" припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зазначене у пункті 2 даного рішення, шляхом встановлення для споживачів послуг з приймання платежів однакової грошової винагороди за приймання одного платежу.

Відповідно до частин другої і третьої статті 56 Закону рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Як вбачається з матеріалів справи, Рішення №43-рш було надіслано на адресу ПрАТ "Запоріжзв'язоксервіс" супровідним листом від 30.09.2014 №02-18/01-2482 та отримано відповідачем 06.10.2014, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Отже, строк добровільної сплати ПрАТ "Запоріжзв'язоксервіс" суми штрафу мав закінчитися 08.12.2014 (оскільки 06.12.2014 та 07.12.2014 припадають на вихідні дні).

Разом з тим, відповідач оскаржив Рішення №43-рш до господарського суду Запорізької області, у зв'язку з чим строк виконання Рішення №43-рш згідно з частиною четвертою статті 60 Закону було зупинено.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 11.02.2015 зі справи №908/5307/14 у задоволенні позовної заяви ПрАТ "Запоріжзв'язоксервіс" відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 05.03.2015 №908/5307/14 апеляційну скаргу ПрАТ "Запоріжзв'язоксервіс" до Відділення АМК про визнання недійсним Рішення №43-рш прийнято до провадження

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 20.04.2015 зі справи №908/5307/14 апеляційну скаргу ПрАТ "Запоріжзв'язоксервіс" задоволено; рішення господарського суду Запорізької області від 11.02.2015 скасовано; прийнято нове рішення, яким визнано недійсним Рішення №43-рш.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 30.06.2015 у справі №908/5307/14 апеляційну скаргу Відділення АМК прийнято до провадження.

Постановою Вищого господарського суду України від 21.07.2015 зі справи №908/5307/14 касаційну скаргу Відділення АМК задоволено; постанову Харківського апеляційного господарського суду від 20.04.2015 скасовано; рішенням господарського суду Запорізької області від 11.02.2015 залишено в силі.

У відзиві на позовну заяву відповідач посилається на те, що на теперішній час у провадженні Верховного Суду України є справа, яка безпосередньо впливає на розгляд справи №910/19250/15, а також на предмет та підстави спору, щодо стягнення штрафу та пені за позовом Відділення АМК.

У статті 33 ГПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Судом встановлено, що ПрАТ "Запоріжзв'язоксервіс" не подано суду доказів ні звернення до Верховного Суду України із заявою про перегляд судових рішень господарських судів у зв'язку із неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, ані доказів прийняття вказаним судом такої заяви.

Разом з тим, відповідач посилається на те, що позивачем не надано до суду жодного доказу наявності повноважень у особи, яка підписала позов.

Згідно з частиною першою статті 54 ГПК України позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності або його представником.

Позовну заяву від 24.07.2015 №01-17/05-2140 підписано головою територіального відділення ОСОБА_3.

Матеріалами справи, зокрема, витягом та довідкою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних-осіб підприємців підтвердженого, що керівником Відділення АМК є саме ОСОБА_3.

Отже, у суду не має сумнівів щодо повноважень на підписання позовної заяви від 24.07.2015 №01-17/05-2140 вказаною посадовою особою.

Разом з тим, судом встановлено, що Рішення №43-рш та супровідний лист від 30.09.2014 №02-18/01-2482 (яким і було надіслано вказане рішення Відділення АМК на адресу відповідача) також підписано головою територіального відділення ОСОБА_3, проте у відповідача на той час не виникло сумнівів щодо повноважень вказаної особи на підписання Рішення №43-рш та супровідного листа.

Отже, доводи відповідача, які викладені у позовній заяві є безпідставними та необґрунтованими.

Відповідно до частини восьмої статті 56 Закону протягом п'яти днів з дня сплати штрафу суб'єкт господарювання зобов'язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Як встановлено судом, ПрАТ "Запоріжзв'язоксервіс" станом на 27.07.2015 - на день подання позовної заяви (як і на даний час) не сплатило штраф у добровільному порядку.

За таких обставин господарський суд міста Києва дійшов висновку про задоволення позовних вимог у частині стягнення з відповідача 68 000 грн. штрафу.

Крім того, у частині п'ятій статті 56 Закону зазначено, що за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу.

Звертаючись до суду з позовом про стягнення з ПрАТ "Запоріжзв'язоксервіс" 63 240 грн. пені, Відділення АМК визначило періоди її нарахування (з урахуванням заяви від 31.08.2015 №01-17/05-2492 про збільшення розміру позовних вимог), а саме:

з 12.02.2015 (наступний день після винесення рішення господарським судом Запорізької області) по 04.03.2015 (оскільки 05.03.2015 Харківським апеляційним господарським судом винесено ухвалу про порушення апеляційного провадження), тобто 21 день;

з 22.07.2015 (наступний день після прийняття Вищим господарським судом України постанови про задоволення касаційної скарги Відділення АМК) по 31.08.2015, тобто 41 день.

Судом встановлено, що кількість днів прострочення сплати штрафу становить 62 дн; сума пені за один день прострочення сплати штрафу складає 1 020 грн., тому за 62 дні прострочення сплати штрафу з відповідача слід стягнути 63 240 грн. пені (1 020 грн. х 62 дні).

Згідно з частиною дев'ятою статті 56 Закону суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до державного бюджету.

Відповідно до вимог статті 29 Бюджетного кодексу України та статті 56 Закону суми стягнутих штрафів та пені перераховуються до загального фонду Державного бюджету України за кодом класифікації доходів бюджету 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції», символ звітності 106.

Згідно з Переліком кодів бюджетної класифікації в розрізі органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2011 № 106 «Про деякі питання ведення обліку податків і зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджету», контролюючими органами справляння надходжень бюджету по коду бюджетної класифікації 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції», є органи Державної податкової служби України.

За приписами статті 49 ГПК України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

01.11.2011 набрав чинності Закон України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір», який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У підпункті 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» зазначено, що ставкою судового збору за подання позовної заяви майнового характеру є 2 % від ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Статтею 8 Закону України від 28.12.2014 № 80-VIII "Про Державний бюджет України на 2015 рік" з 01.01.2015 мінімальна заробітна плата становить 1 218 грн.

Таким чином, з ПрАТ "Запоріжзв'язоксервіс" підлягає стягненню в доход державного бюджету України 2 624,80 грн. судового збору.

Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства «Запоріжзв'язоксервіс» (01033, м. Київ, вул. Жилянська, 72 А; ідентифікаційний код 22116499) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання даного рішення суду, в доход загального фонду державного бюджету України на рахунки, відкриті в управлінні Державної казначейської служби України за місцем реєстрації платника податків, за кодом бюджетної класифікації доходів - 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції» (символ звітності 106) 68 000 (шістдесят вісім тисяч) грн. штрафу і 63 240 (шістдесят три тисячі двісті сорок) грн. пені.

3. Стягнути з приватного акціонерного товариства «Запоріжзв'язоксервіс» (01033, м. Київ, вул. Жилянська, 72 А; ідентифікаційний код 22116499) в доход державного бюджету України 2 624 (дві тисячі шістсот двадцять чотири) грн. 80 коп. судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати відповідні накази.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 23.09.2015.

Суддя О. Марченко