ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у прийнятті позовної заяви

24.09.2015 Справа № 920/1544/15
Суддя господарського суду Сумської області Джепа Ю.А., розглянувши матеріали (вх. № 2194)

за позовом: ОСОБА_1, смт. Терни, Недригайлівський район,

Сумська область,

до відповідача: ОСОБА_2, смт. Недригайлів, Сумська область,

про стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Сумської області від 17.09.2015 було відмовлено у прийнятті позовної заяви у справі № 920/1516/15 за позовом ОСОБА_1 до колишнього голови районної державної адміністрації Недригайлівського району ОСОБА_2 на бездіяльність по Тернівському цукрокомбінату та Тернівському бурякорадгоспу про стягнення моральної шкоди в сумі 2 500 000 грн. 00 коп.

22.09.15 ОСОБА_1 повторно звернувся до господарського суду з позовом до колишнього голови районної державної адміністрації Недригайлівського району ОСОБА_2 на бездіяльність по Тернівському цукрокомбінату та Тернівському бурякорадгоспу про стягнення моральної шкоди в сумі 2 500 000 грн. 00 коп.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 17.09.2015 було відмовлено у прийнятті позовної заяви у справі № 920/1516/15 за позовом ОСОБА_1 до колишнього голови районної державної адміністрації Недригайлівського району ОСОБА_2 на бездіяльність по Тернівському цукрокомбінату та Тернівському бурякорадгоспу про стягнення моральної шкоди в сумі 2 500 000 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Статтею 21 Господарського процесуального кодексу визначено, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу.

Разом з цим, позов про стягнення моральної шкоди подано ОСОБА_1 як фізичною особою до ОСОБА_2 (колишнього голови райдержадміністрації Недригайлівського району).

Згідно зі ст. 12 Господарського процесуального кодексу підприємства, господарським судам підвідомчі: 1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів; 2) справи про банкрутство; 3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції; 4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів; 5) справи у спорах щодо обліку прав на цінні папери; 6) справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів; 7) справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України; 8) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до порушення справи про банкрутство.

Разом з цим, відповідно до ухвали господарського суду Сумської області від 14.12.2006 справі № 5/61 відкрите акціонерне товариство Тернівський цукровий завод ліквідовано як юридичну особу, провадження у справі припинено.

Згідно з ухвалою господарського суду Сумської області від 14.07.2011 у справі № 19/45-10 ліквідовано юридичну особу банкрута - відкрите акціонерне товариство Тернівський бурякорадгосп, провадження у справі припинено.

Пунктом 1 частини 1 статті 62 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо заява не підлягає розгляду в господарських судах України.

Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 17 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24 жовтня 2011 року N 10 Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам, до компетенції господарських судів не відноситься розгляд справ у спорах про оскарження суб'єктом господарювання дій (бездіяльності) органу державної влади, органу місцевого самоврядування, іншого суб'єкта владних повноважень, їхньої посадової чи службової особи, що випливають з наданих їм владних управлінських функцій, якщо ці дії (бездіяльність) не пов'язані з відносинами, у сфері господарювання.

У вирішенні питання про те, чи є правовідносини господарськими, а спір - господарським, слід виходити з визначень, наведених у статті 3 Господарського кодексу України.

Згідно зі ст. 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність). Діяльність негосподарюючих суб'єктів, спрямована на створення і підтримання необхідних матеріально-технічних умов їх функціонування, що здійснюється за участі або без участі суб'єктів господарювання, є господарчим забезпеченням діяльності негосподарюючих суб'єктів. Сферу господарських відносин становлять господарсько-виробничі, організаційно-господарські та внутрішньогосподарські відносини. Господарсько-виробничими є майнові та інші відносини, що виникають між суб'єктами господарювання при безпосередньому здійсненні господарської діяльності. Під організаційно-господарськими відносинами у цьому Кодексі розуміються відносини, що складаються між суб'єктами господарювання та суб'єктами організаційно-господарських повноважень у процесі управління господарською діяльністю. Внутрішньогосподарськими є відносини, що складаються між структурними підрозділами суб'єкта господарювання, та відносини суб'єкта господарювання з його структурними підрозділами.

Статтею 21 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Згідно зі ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

На підставі викладеного, судом встановлено, що склад учасників спору не відповідає приписам статті 1 ГПК, а правовідносини, з яких виник спір, не відносяться до сфери господарських відносин, позовна заява не підлягає розгляду в господарських судах України, у звязку з чим суд відмовляє у прийнятті позовної заяви на підставі п. 1 ч. 1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 62, ст. 1, 12, 21 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у прийнятті позовної заяви.

2. Повернути позивачу позовні матеріали на 77-ти аркушах.

3. Копію ухвали надіслати сторонам.

СУДДЯ Ю.А. ДЖЕПА