ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2015 р. Справа №921/349/15-г/13

Львівський апеляційний господарський суд у складі:

Головуючого судді: Плотніцького Б.Д.

Суддів: Кравчук Н.М.

Мельник Г.І.

при секретарі: Гарматі О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, м.Тернопіль та Горожанської сільської ради, с.Горожанка Монастириського району Тернопільської області

на рішення господарського суду Тернопільської області від 05.05.2015р. (суддя Стопник С.Г.)

у справі №921/349/15-г/13

за позовом: Дочірнього підприємства "Ямниця" ВАТ "Івано-Франківськцемент" с.Ямниця, Тисменицького району Івано-Франківської області

до відповідача 1: Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, м.Тернопіль

до відповідача 2: Монастириської районної державної адміністрації, м.Монастириська, Тернопільська область

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

1. Горожанської сільської ради, с.Горожанка Монастириського району Тернопільської області

2. Приватного підприємства "Горожанка", м.Рахів, Закарпатська область

про визнання відновленим і продовженим терміну дії Договору оренди землі від 01.12.2008р., раніше укладеного між орендарем - ДП "Ямниця" ВАТ "Івано-Франківськцемент" та орендодавцем - Монастириською районною державною адміністрацією, з питання строкового платного користування земельною ділянкою площею 83,44 га, яка знаходиться на території Горожанської сільської ради за межами населеного пункту, на той же 5-річний термін і на тих же умовах

за участю представників сторін:

від позивача: Мельник А.В. по довіреності №182 від 12.05.2015р.

від відповідача 1 (апелянта): Оленяк В.Я. по довіреності №ДС-31-19-0.9-5091/23-15 від 14.09.2015р.

від відповідача 2: не з'явився

від третьої особи 1 (апелянта): не з'явився

від третьої особи 2: Андрусенко І.Я. по довіреності №4 від 05.05.2015р.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 05.05.2015р. було задоволено позов Дочірнього підприємства "Ямниця" ВАТ "Івано-Франківськцемент" с.Ямниця, Тисменицького району Івано-Франківської області та визнано відновленим і продовженим договір оренди землі від 01.12.2008р., раніше укладений між орендарем - Дочірнім підприємством "Ямниця" Відкритого акціонерного товариства "Івано-Франківськцемент" та орендодавцем - Монастириською районною державною адміністрацією щодо строкового платного користування земельною ділянкою сільськогосподарського призначення, площею 83,44га (кадастровий номер :01:001:2303), яка знаходиться на території Горожанської сільської ради Монастириського району Тернопільської області за межами населеного пункту, на той же 5-річний термін і на тих же умовах.

Головне управління Держземагенства у Тернопільській області, м.Тернопіль та Горожанська сільська рада, с.Горожанка Монастириського району Тернопільської області, не погоджуючись з вищевказаним рішенням, звернулись з апеляційними скаргами, в яких зазначають, що рішення суду першої інстанції винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та просять його скасувати і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 05.08.2015р. внаслідок реорганізації Головного управління Держземагенства у Тернопільській області шляхом приєднання до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області було замінити відповідача 1 - Головне управління Держземагенства у Тернопільській області правонаступником - Головним управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області.

Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області, м.Тернопіль в обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції при застосуванні ст.33 Закону України «Про оренду землі» не враховано змін у законодавство, яке регулює орендні відносини, зокрема, щодо орендної плати за землю. Також зазначає, що згідно вказаній вище статті, при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення згоди - переважне право орендаря на оренду припиняється. Апелянт зазначає, що застосування неактуальної нормативної грошової оцінки може призвести до не наповнення місцевого бюджету у відповідності до вимог ст.287 Податкового кодексу України (далі - ПК України) та суперечить ст.271 цього кодексу. Скаржник вказує, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що за результатами проведених земельних торгів переможцем стало ПП «Горожанка», яке внесло річну плату за користування земельною ділянкою, як це передбачено ст.137 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), в той час, як позивачем не підтверджено сплату орендної плати за 2015 рік, тому просить суд скасувати рішення господарського суду та прийняти нове.

Горожанська сільська рада, с.Горожанка Монастириського району Тернопільської області в обґрунтування вимог апеляційної скарги, а також письмових пояснень, які надійшли на адресу суду 30.06.2015р., посилається на те, що судом було порушено ст.ст.69, 77 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та прийнято рішення по справі без участі третьої особи, оскільки строк розгляду справи закінчувався 31.05.2015р., рішення прийнято 05.05.2015р. Вказані дії суду першої інстанції протирічать принципу рівності всіх сторін та учасників судового процесу, як це зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 21.10.2010р. «Жук проти України». Посилаючись на ч.2-4 ст.4 та ст.33 Закону України «Про оренду землі» апелянт зазначає, що у позивача відсутнє переважне право на продовження дії договору оренди землі, оскільки за місяць до закінчення дії договору оренди він не звернувся до відповідача з проектом договору оренди землі, сторонами не було узгоджено умови такого договору, відсутнє рішення про поновлення договору оренди землі і орендар виконував свої обов'язки за договором неналежним чином, зокрема, щодо сплати орендної плати. В обґрунтування своєї правової позиції посилається на постанову ВГСУ по справі №910/15431/14 від 03.03.2015р. З висновком суду, викладеному у рішенні, щодо належного виконання позивачем умов договору, що підтверджується довідками відділу агропромислового розвитку Монастириської РДА, апелянт не погоджується, оскільки це не відповідає фактичним обставинам справи. Так, скаржник вказує, що згідно довідки Горожанської сільської ради від 08.05.2015р. орендна плата за землю вносилась нерегулярно та різними сумами, що є порушенням п.9 договору оренди землі, тому просить суд скасувати рішення господарського суду Тернопільської області та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дочірнє підприємство "Ямниця" ВАТ "Івано-Франківськцемент" с.Ямниця, Тисменицького району Івано-Франківської області (далі - ДП «Ямниця») заперечує проти задоволення вимог апеляційних скарг з огляду на наступне. Позивачем було дотримано всі необхідні умови для визнання переважного права на продовження договору оренди землі, а саме: орендар належно виконував обов'язки за договором; орендар продовжував користуватись земельною ділянкою після закінчення строку дії договору; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та про своє рішення; орендар завчасно направив на адресу Монастириської районної державної адміністрації, м.Монастириська, Тернопільська область та Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, м.Тернопіль листи-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проектом додаткової угоди, проте останні не прийняли у місячний термін рішення про поновлення (чи про заперечення у поновленні), не повідомили про це належним чином, ухилилися від підписання додаткової угоди до договору оренди землі.

Одночасно позивач зазначив, що Наказом Державного агентства земельних ресурсів України №72 від 28.02.2013р. «Про деякі питання реалізації повноважень з питань передачі земель сільськогосподарського призначення державної власності для всіх потреб» зі змінами та доповненнями, внесеними Наказом №142 від 09.04.2013р. та додатком №1 - Методичними рекомендаціями щодо порядку реалізації головними управліннями Держземагентства в областях, містах Києві та Севастополі повноважень з передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність або користування (на безконкурентних засадах) для всіх потреб, було доведено до відома Головних управлінь Держземагенства в областях щодо порядку реалізації повноважень з поновлення договорів оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності та/або внесення змін до них. У відповідності до п.3.8 Методичних рекомендацій, за необхідності внесення змін до істотних умов договору, відповідно територіальному органу у строк, що не перевищує 5 днів, рекомендується узгодити з орендарем істотні умови договору і, за відсутності заперечень - підготувати проект наказу про поновлення договору оренди земельної ділянки, проект додаткової угоди, а також формуляр для аналітичного опрацювання матеріалів. Проте, відповідач 1 у листі №41-40/2957 від 17.12.2013р. не вказав конкретних причин відмови у наданні дозволу та щодо необхідності зміни істотних умов договору.

Також позивач звертає увагу суду щодо тверджень третьої особи про порушення судом першої інстанції ст.ст.69, 77 ГПК України, то це є безпідставним, оскільки голова сільської ради був у судовому засіданні 24.04.2015р., тому мав змогу ознайомитись з матеріалами справи та підготувати заперечення на позовну заяву. Тому, позивач просить суд залишити апеляційні скарги без задоволення, а рішення господарського суду Тернопільської області від 05.05.2015р. без змін.

Представник відповідача 1 (апелянта) у судових засіданнях 01.07.2015р. та 08.07.2015р., 16.09.2015р. підтримав вимоги, викладені в апеляційній скарзі, просив її задовольнити, скасувати рішення господарського суду та прийняте нове рішення.

У судових засіданнях 01.07.2015р. та 05.08.2015р. представник третьої особи 1 (апелянта) підтримав вимоги, викладені в апеляційній скарзі, просив її задовольнити, скасувати рішення господарського суду та прийняте нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача у судових засіданнях 01.07.2015р., 08.07.2015р., 22.07.2015р. заперечував проти задоволення вимог апеляційних скарг з підстав, викладених у запереченнях на апеляційні скарги №245 від 24.06.2015р. А також у судовому засіданні 05.08.2015р. заперечував твердження відповідача 2 щодо пропуску строку на звернення до останнього з пропозицією щодо продовження строку дії договору оренди землі, і зазначив, що звертався у жовтні місяці 2013 року до Монастириської РДА і до Головного управління Держземагенства у Тернопільській області, однак останній прийняв таку заяву нарочно (з відповідною відміткою на примірнику позивача), а Монастириська РДА відмовилась приймати таку заяву і їй було направлено по пошті. У судове засідання 16.09.2015р. представником надано суду докази направлення на адресу відповідача 1 листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі

Представник третьої особи 2 у судових засіданнях 01.07.2015р., 05.08.2015р., 16.09.2015р. підтримав вимоги, викладені в апеляційних скаргах, просив їх задовольнити, скасувати рішення господарського суду та прийняте нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою від 08.07.2015р. було задоволено клопотання Дочірнього підприємства "Ямниця" ВАТ "Івано-Франківськцемент" с.Ямниця та залучено до участі у справі в якості відповідача 2 Монастириську районну державну адміністрацію

Відповідач 2 обґрунтованого відзиву на апеляційні скарги не надав, однак у судовому засіданні 05.08.2015р. представник відповідача 2 підтримав вимоги, заявлені апелянтами в апеляційних скаргах. Зауважив, що позивач у передбачений у договорі строк для звернення з метою продовження строку дії договору до Монастириської РДА не звертався, тому відповідач 2 вважає договір таким, що припинив свою дію.

Відповідно ст.99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст.102 ГПК України, апеляційна скарга на рішення місцевого господарського суду розглядається у двомісячний строк з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Відповідно до ст.81-1 ГПК України складено протокол судового засідання.

Дослідивши докази матеріалів справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 01.12.2008р. між Монастириською районною державною адміністрацією (орендодавцем,)та Дочірнім товариством "Ямниця" ВАТ "Івано-Франківськцемент" (орендарем) укладено договір оренди землі (далі по тексту - договір), за умовами якого (п.п.1, 2) орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 83,44 га, яка знаходиться на території Горожанської сільської ради за межами населеного пункту.

Пунктом 8 договору визначено, що останній укладено терміном на 5 років. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Відповідно до п.43 договору, цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Договір зареєстровано у Монастириському районному відділі Тернопільської філії ДП "Центр ДЗК", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 20 січня 2009р. за №02, а відтак саме з 20.01.2009р. останній набрав чинності.

Згідно зі ст.93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом.

Спеціальним законом, що регулює питання оренди землі в Україні, є Закон України "Про оренду землі" (далі по тексту - Закон). Статтею 1 Закону передбачено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (стаття 13 Закону).

Згідно ч.1 ст.33 Закону (в редакції, яка була чинною на дату виникнення переважного права на поновлення договору оренди землі), передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

За приписами ч.ч.2, 3 ст.33 Закону, орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

Частиною 5 ст.33 Закону визначено, що орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Апеляційним господарським судом встановлено, що позивач маючи намір продовжити користуватись орендованою земельною ділянкою та, користуючись своїм переважним правом на поновлення договору на новий строк, звертався у Монастириську РДА із листом-повідомленням від 31.10.2013р. про поновлення договору оренди землі від 01.12.2008р., що підтверджується описом вкладення у цінний лист із штемпелем відділення Укрпошти від 01.11.2013р. Однак, у судовому засіданні представником відповідача 2 заперечувався факт отримання листа-повідомлення. Зокрема, 16.09.2015р. Монастириською РДА надано суду копії журналу вхідної кореспонденції з 15.10.2013р. по 15.01.2014р. для підтвердження факту відсутності звернення позивача до відповідача 2 з питань продовження терміну дії договору оренди земельної ділянки. У зв'язку з чим, відповідач 2 вважає, що позивач не мав наміру продовжувати строк даного договору.

Судом першої інстанції встановлено, що в силу ч.4 ст.122 ЗК України та п.4.29 Положення про Головне управління Держземагенства у Тернопільській області, затвердженого наказом Державного агентства земельних ресурсів України №243 від 05.06.2013р., на час виникнення спору і на даний час орендодавцем земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 83,44га, яка знаходиться на території Горожанської сільської ради за межами населеного пункту (об'єкту оренди) виступає Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області.

Також позивач звертався і до Відділу Держземагенства у Монастириському районі з відповідним листом про поновлення договору оренди землі, який було отримано Відділом Держземагенства у Монастириському районі 01.11.2013р. (вх. №758). При цьому, до вказаного листа додано і проект додаткової угоди до договору оренди землі від 01.12.2008р.

14.11.2013р. Відділ Держземагенства у Монастириському районі за результатами розгляду вказаної заяви ДП "Ямниця" та перевірки представлених матеріалів звернувся до Головного управління Держземагенства у Тернопільській області з листом про прийняття відповідного наказу щодо вказаної земельної ділянки, додавши до нього копії необхідних документів.

Також, в матеріалах справи міститься копія заяви директора ДП "Ямниця", адресована начальнику Головного управління Держземагенства у Тернопільській області (отримана останнім 20.11.2013р. вх.№2661/17-11), відповідно до якої директор ДП "Ямниця" просить відповідно до вимог Закону України "Про оренду землі" та чинного законодавства поновити (або внести зміни у) договір оренди земельної ділянки із зазначенням номера реєстраційної справи договору оренди землі від 01.12.2008р. У якості додатків до заяви вказано основний договір оренди землі та проект додаткової угоди.

У відповідь на вказані звернення стосовно поновлення договору оренди земельної ділянки від 01.12.2008р., листом №41-40/2957 від 17.12.2013р. Головне управління Держземагенства у Тернопільській області, повідомило позивача про те, що у випадку, коли орендодавцем по договору був інший орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, Держземагенство та його територіальні органи не можуть видавати накази про поновлення (розірвання) договорів оренди та/або вносити зміни до них. Також, вказано, що для вирішення питання по-суті необхідно звернутися до відповідного органу, з яким укладено договірні зобов'язання або вирішувати дане питання в судовому порядку. Як зазначив господарський суд з тверджень позивача, копію вказаного листа Головного управління Держземагенства ним отримано лише в червні 2014р. в якості додатку до листа Відділу Держземагенства у Монастириському районі №01-17/942 від 16.06.2014р. А представник відповідача 1 пояснила, що зазначений лист був направлений на адресу ДП "Ямниця" звичайною кореспонденцією і являється відмовою у поновленні договору оренди землі, оскільки форма відмови законодавством не визначена.

Листом №01-17/484 від 04.03.2014р. Відділ Держземагенства у Монастириському районі (з посиланням на лист ГУ Держземагенства у Тернопільській області №41-40/171 від 03.03.2014р.) повідомив позивача про те, що номери наказам, які приймаються Головним управлінням щодо відведення земель сільськогосподарського призначення державної власності для всіх потреб присвоюються Держземагенством України, у зв'язку з чим рекомендовано звернутися до Головного управління Держземагенства через Відділ Держземагенства у Монастириському районі після врегулювання ситуації, яка виникла в Держземагенстві України.

Внаслідок чого, з метою роз'яснення питання, до якого саме органу виконавчої влади слід подавати заяву про продовження договору оренди землі позивач звернувся з листом від 24.07.2014р. до Державного агентства земельних ресурсів. У відповідь отримано лист №28-28-0 13-9458/2-14 від 06.08.2014р., у якому вказано, що договір оренди землі та укладання додаткової угоди повинно здійснюватись Головним управлінням Держземагенства у Тернопільській області на підставі відповідного рішення.

У зв'язку з чим, 01.09.2014р. листом №71 позивач повторно звернувся до Головного управління Держземагенства в Тернопільській області з пропозицією підписати додаткову угоду до договору землі. На дане звернення Головним управлінням надано відповідь №19-19-0.53-5362/2-14 від 07.11.2014р., у якій зазначено, що у зв'язку з закінченням терміну дії договору оренди земельної ділянки, реалізація прав на земельну ділянку можлива за умови розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Позивач зазначає, що у відповідності до ст.33 Закону України "Про оренду землі" поновлення договору оренди землі здійснюється в порядку одержання земельної ділянки на праві оренди лише в разі зміни межі та цільового призначення земельної ділянки, а в даному випадку жодних змін меж, площі та цільового призначення орендованої земельної ділянки не відбулося, у зв'язку з чим вважає дану вимогу Головного управління Держземагенства безпідставною та незаконною.

Господарським судом встановлено, що матеріали справи свідчать про те, що наказом Головного управління Держземагенства у Тернопільській області від 30.10.2014р. №77/0/13-14 земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 83,4428 га, кадастровий номер :01:001:2303, за межами населеного пункту на території Горожанської сільської ради Монастириського району, було включено до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для подальшого продажу їх права оренди на земельних торгах. 27.03.2015р. за результатами проведених Головним управлінням Держземагенства в Тернопільській області земельних торгів у формі аукціону з продажу права оренди на земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності (протокол №7), переможцем визначено Приватне підприємство "Горожанка", , яким запропоновано найвищу плату за користування земельною ділянкою лот №7(3284) в сумі 240756,36 грн.

Разом з тим, слід зазначити, що відповідно до ч.6 ст.33 Закону (в редакції Закону, яка була чинною на дату виникнення переважного права на поновлення договору оренди землі), у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Згідно з ч.8 ст.33 Закону додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку.

Враховуючи вищенаведені норми законодавства, а також встановлені судами факти дотримання позивачем (орендатором) процедури повідомлення про намір реалізувати своє переважне право на поновлення договору оренди на новий строк, довготривалу переписку та неодноразове звернення в письмовому та усному порядках до відповідачів 1, 2 з намірами поновити спірний договір, а також ненадіслання орендодавцем у встановлений законом строк відмови у поновленні договору та продовження використання орендарем земельної ділянки і після закінчення строку дії договору, що підтверджується довідками Відділу агропромислового розвитку Монастириської РДА №04-01/123 від 10.04.2015р., Монастириської РДА №02-16/01-841 від 17.04.2015р. та Бучацької об'єднаної ДПІ Головного управління ДФС у Тернопільській області №1268/19-11-15 від 21.04.2015р. та сплатою орендної плати після закінчення строку дії договору оренди землі, що підтверджується платіжними дорученнями №3369 від 28.01.2014р., №3535 від 26.02.2014р., №3748 від 27.03.2014р., №4264 від 27.06.2014р., №4385 від 29.07.2014р., №4772 від 30.10.2014р., №4809 від 27.11.2014р., колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що спірний договір оренди землі від 01.12.2008р., раніше укладений між орендарем - ДП "Ямниця" ВАТ "Івано-Франківськцемент" та орендодавцем - Монастириською районною державною адміністрацією щодо строкового платного користування земельною ділянкою площею 83,44 га, яка знаходиться на території Горожанської сільської ради за межами населеного пункту, може вважатися поновленим на той же 5-річний термін і на тих же умовах, які були передбачені договором.

Щодо тверджень відповідача 2 про відсутність у журналі вхідної кореспонденції Монастириської РДА відповідного листа-повідомлення про намір позивача продовжити строк дії договору, то такі судом до уваги не приймаються, оскільки вони не спростовують доказів направлення на адресу відповідача 2 відповідного листа, наданих позивачем, а також обізнаності Монастириської РДА у тому, що орендатор продовжує користуватись земельною ділянкою, сплачувати орендну плату та відсутності у справі доказів звернення самого відповідача 2 до позивача з вимогою повернути орендовану земельну ділянку у зв'язку з закінченням строку дії договору.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25.02.2015 у справі №6-219цс14.

З урахуванням викладеного та враховуючи те, що орендодавцем за договором виступає Монастириська районна державна адміністрація, а відповідно до ч.4 ст.122 ЗК України орендодавцем на час виникнення спірних правовідносин і на теперішній час є Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем дотримано порядок повідомлення орендодавця про намір продовжити дію договору оренди землі. В той час, як відповідачами не доведено неможливості розгляду питання щодо поновлення строку дії спірного договору на новий строк, і не доведено наявності законних підстав для проведення земельних торгів з подальшою передачею спірної земельної ділянки іншому орендатору і прийняття від нього грошових коштів (орендної плати за вказану земельну ділянку), оскільки у справі відсутні докази укладення та підписання акту повернення земельної ділянки від позивача відповідачу 2, відтак господарський суд Тернопільської області правильно застосував норми матеріального права і дійшов обґрунтованого висновку про наявність у позивача переважного права на поновлення договору оренди землі на новий строк та порушення цього права зі сторони відповідачів, оскільки це не суперечить діючому законодавству і колегія суддів не вбачає підстав для скасування вказаного рішення.

Відповідно до ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до п.4 ст.129 Конституції України, ст.ст.33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, а за загальним правилом тягар доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

У відповідності до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Таким чином, доводи апелянтів, викладені в апеляційних скаргах, спростовуються матеріалами справи, і, всупереч вищевказаних норм ГПК України, скаржниками не подано доказів, які б спростовували факти, викладені у позовній заяві, а твердження, наведені в апеляційних скаргах, не спростовують правомірність висновків, викладених в оспорюваному рішенні суду першої інстанції.

З урахуванням викладеного, надавши належну оцінку всім наявним у справі доказам, повною мірою дослідивши всі обставини справи, норми чинного законодавства України, судова колегія апеляційної інстанції дійшла до висновку, що апеляційні скарги Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, м.Тернопіль та Горожанської сільської ради, с.Горожанка Монастириського району Тернопільської області не підлягають задоволенню, а рішення господарського суду Тернопільської області від 05.05.2015р. по справі №921/349/15-г/13 підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, м.Тернопіль та Горожанської сільської ради, с.Горожанка Монастириського району Тернопільської області - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Тернопільської області від 05.05.2015р. по справі №921/349/15-г/13 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Львівський апеляційний господарський суд протягом 20 днів.

Повний текст постанови складено 21.09.2015р.

Головуючий суддя Б.Д. Плотніцький

Судді Н.М. Кравчук

Г.І. Мельник