ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2015 р. Справа № 909/831/15

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Шкіндер П. А., секретар судового засідання Кучма І. І.,розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Приватне підприємство "Компанія "ОСОБА_1",

юридична адреса:вул. Тролейбусна, 18 кв. 9, м.Івано-Франківськ,76008

фактична адреса: вул. Саєвича, 5а, м. Івано-Франківськ

до відповідача: Управління освіти Коломийської міської ради

вул. Кобринського, 10,м. Коломия, Івано-Франківська область, 78200

про стягнення заборгованості в сумі 296359, 27 грн.

за участю:

Від позивача: ОСОБА_2, (довіреність б/н від 14.05.14 )-адвокат;

Від відповідача : ОСОБА_3 - доручення № 418/01-16/05 від 22.09.2015року

ВСТАНОВИВ

приватне підприємство "Компанія "ОСОБА_1" звернулось до господарського суду з позовом до Управління освіти Коломийської міської ради про стягнення заборгованості в сумі 296359, 27 грн.

Ухвалою суду від 24.07.15р. порушено провадження у справі та призначено розгляд справи на 04.08.15. Ухвалою суду від 04.08.2015року розгляд справі відкладено на 22..09.2015року. У судовому засіданні 22.09.2015року судом оголошено перерву до 28.09.2015року .

Представник позивача, в судовому засіданні 28.09.15р., подав заяву про зменшення позовних вимог б/н від 29.08.2015року ( вх. 10170/15 від 28.09.2015року), в якій просить суд, стягнути з відповідача 221376,62грн.

Враховуючи правила ст.22 Господарського процесуального кодексу України, згідно яких позивач, до прийняття рішення по справі, має право збільшити або зменшити розмір позовних вимог, суд прийняв до розгляду заяву позивача про зменшення позовних вимог, а спір вирішується, виходячи зі зменшеної ціни позову.

При цьому, суд бере до уваги п.3.10. постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.11р., в якому зазначено, що в разі зменшення позовних вимог, якщо його прийнято господарським судом, має місце нова ціна позову, виходячи з якої вирішується спір. При цьому, будь-які підстави припинення провадження у справі, в частині зменшення позовних вимог, у господарського суду відсутні.

Представник позивача, в судовому засіданні, підтримав позовні вимоги (зменшені), вказуючи при цьому, на:

- укладення між сторонами Договору №1 від 14 лютого 2014року про надання послуг з виробництва , транспортування та постачання теплової енергії.

- в частині здійснення розрахунків за надані позивачем послуги, внаслідок чого, виникла заборгованість в сумі 221376,62грн.

- приписи ст.ст.525, 526, 629,903 Цивільного кодексу України.

Представник відповідача, в судовому засіданні, факт надання позивачем послуг підтвердив, наявність у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 221376грн. визнав в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників позивача та відповідача, враховуючи ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду спору впродовж розумного строку, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, обєктивно оцінивши в сукупності всі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення.

Між приватним підприємцем "Компанія "ОСОБА_1 інвест" та Управлінням освіти Коломийської міської ради укладено договір №1 від 14.02.2014року про надання послуг з виробництва , транспортування та постачання теплової енергії.

Відповідно до п.1.1 договору позивач взяв на себе зобов'язання надати відповідачу послуги з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії, а відповідач отримати надані послуги та оплатити їх.

Позивач свої зобов'язання виконав, факт надання послуг на суму 287130грн. протягом листопада - грудня 2015року є акт надання послуг, підписаний представниками сторін.

В порушення п. 5.1-5.3 Договору , відповідач своєчасно не розрахувався, в наслідок чого утворилась заборгованість станом на 01.01.2015року - 287130грн.

Відповідно до заяви про зменшення позовних вимог б/н від 29.08.2015року ( вх. 10170/15 від 28.09.2015року) у зв'язку з проведенням додаткової звірки з відповідачем сума заборгованості становить 221376,62грн. з яких: основна заборгованість становить 128101,86грн, 3% річних - 4566,12грн та інфляційні втрати 88708,64грн.

Майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб"єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов"язаннями (ч.1ст.179 Господарського кодексу України).

Із змісту ст. 11 Цивільного кодексу України вбачається, що цивільні права та обов"язки виникають зокрема, з Договору.

Договір №1 від 14.02.2014року про надання послуг з виробництва , транспортування та постачання теплової енергії, укладений між сторонами в межах чинного законодавства України - є правомірним, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом та він не визнаний судом недійсним (ст.204 Цивільного кодексу України).

В силу ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов"язання має ґрунтуватись на засадах добросовісності, розумності, справедливості (ст. 509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України).

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

В силу положень ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Нормою ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Більше того, як вказує ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов"язковим для виконання сторонами.

Оскільки, відповідач неналежно виконав свої зобов"язання, які випливають з Договору № 1 від 14.02.2014року та закону, то, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 128101,86грн , підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов"язання припиняється належним чином проведеним виконанням.

Однак, якщо зобов"язання не виконано належним чином, то на сторону, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обов"язки в тому числі передбачені ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України /боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом/.

Враховуючи вище зазначену правову норму, позивачем правомірно нараховано відповідачу, 4566,12грн. - 3% річних,88708,64грн. - інфляційних втрат, які підлягають стягненню за період та у сумі вказаній позивачем у розрахунку, який визнається судом арифметично вірним.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

З огляду на вимоги ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 34 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Судовий збір, за правилами ст.49 Господарського процесуального кодексу України, слід покласти на відповідача.

Згідно вимог ч. 3 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України рішення прийнято господарським судом у нарадчій кімнаті за результатами оцінки поданих доказів.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 11, 525, 526, 909 Цивільного кодексу України, cт.ст.173, 179, 193, 307 Господарського кодексу України, ст.ст. 22, 33, 34, 43, 49, ст. 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов приватного підприємства "Компанія "ОСОБА_1", ( АДРЕСА_1, 76008) до Управління освіти Коломийської міської ради (вул. Кобринського, 10,м. Коломия, Івано-Франківська область, 78200) про стягнення заборгованості в сум1 221376,62грн. задовольнити.

Стягнути з Управління освіти Коломийської міської ради (вул. Кобринського, 10,м. Коломия, Івано-Франківська область, 78200) на користь приватного підприємства "Компанія "ОСОБА_1", (АДРЕСА_1,76008) - 221 376,62грн. ( двісті двадцять одна тисяча триста сімдесят шість грн. 62коп) заборгованості , з яких 128 101,86грн. ( сто двадцять вісім тисяч сто одна грн. 86коп) основний борг, 4 566,12грн. чотири тисячі п'ятсот шістдесят шість грн. 12 коп) - 3% річних та 88 708,64грн. ( вісімдесят вісім тисяч сімсот вісім грн. 64коп. інфляційних збитків та 4429,71грн. ( чотири тисячі чотириста двадцять дев'ять грн. 71коп.) судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 29.09.15

СУДДЯ ШКІНДЕР П.А.

Виготовлено в КП "Діловодство спеціалізованого суду"

ОСОБА_4 ________________29.09.2015