РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2015Справа №910/10452/15

За позовом Публічного акціонерного товариства «Київенерго»

До Публічного акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Більшовик»

Про стягнення 11 374 943,29 грн.

Суддя Мельник В.І.

Представники:

від позивача Левченко В.І., довіреність № 910/2014/09/05-4 від 05.09.2014р.

від відповідача Войтенко О.В., довіреність № 391-13 від 24.03.2015

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Київенерго» (далі -позивач) подало на розгляд господарського суду міста Києва позов до Публічного акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Більшовик» (далі - відповідач) про стягнення 11 374 943,29 грн.

Позовні вимоги позивача мотивовані тим, що відповідачем не виконуються умови договору № 11000 від 24.02.2011р.

Ухвалою суду від 24.04.2015р. порушено провадження у справі № 910/10452/15 та призначено розгляд на 12.06.2015 р.

10.06.2015р. позивач подав через канцелярію суду письмові документи та заяву про збільшення позовних вимог.

12.06.2015р. відповідач подав через канцелярію суду клопотання про відкладення розгляду справи.

12.06.2015р. представник позивача надав пояснення по справі, підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав.

Суд відклав розгляд справи на 24.07.2015р., у зв'язку з відсутністю представника відповідача.

22.07.2015р. позивач подав через канцелярію суду заяву про збільшення позовних вимог.

24.07.2015р. відповідач подав через канцелярію суду відзив на позов та клопотання про призначення експертизи.

24.07.2015р. представник позивача у судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав подані клопотання про призначення експертизи.

Суд відмовив у задоволенні клопотання про призначення експертизи.

Суд відклав розгляд справи на 28.08.2015р.

27.08.2015р. та 28.08.2015р. позивач подав через канцелярію документи по справі та заяву про збільшення позовних вимог, а відповідач 28.08.2015р. два клопотання про призначення судової експертизи.

28.08.2015р. відповідач подав через канцелярію суду клопотання про фіксування судового процесу.

28.08.2015р. представник позивача у судовому засіданні надав пояснення по справі.

Представники відповідача підтримали клопотання про призначення експертизи.

Суд вирішив відмовити у задоволенні клопотання про призначення судової експертизи.

Представники сторін вимог ухвали суду від 24.07.2015р. не виконали, оскільки представники відповідача не з'явились до позивача для проведення звірки розрахунків між сторонами.

Судом оголошено перерву у судовому засіданні до 18.09.2015р.

18.09.2015р. позивач подав через канцелярію суду заяву про зменшення позовних вимог, внаслідок зарахування зустрічних однорідних вимог в частині, нарахованого боргу за реактивну електричну енергію.

18.09.2015 представник позивача у судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог.

Представник відповідача заявив клопотання про залучення до участі у справі третьої особи.

Суд відмовив у задоволенні даного клопотання, оскільки договір укладено між позивачем та відповідачем.

Представник відповідача заявив клопотання про колегіальний розгляд справи.

Представник позивача заперечив проти клопотання про колегіальний розгляд справи.

Суд відмовив у задоволенні даного клопотання, оскільки заявлене клопотання розцінюється судом як зловживання представником відповідача своїми процесуальними правами та намаганнями з боку представника відповідача затягнути судовий розгляд справи.

Судом оголошено про вихід до нарадчої кімнати.

Після виходу з нарадчої кімнати, судом оголошено рішення, яким позовні вимоги позивача задоволено, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, поданої через канцелярію суду безпосередньо перед початком судового засідання.

Згідно ст.87 Господарського процесуального кодексу України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Розглянувши подані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

24.02.2011 між Публічним акціонерним товариством «Київенерго» (далі - Позивач) та Публічним акціонерним товариством «Науково-виробниче підприємство «Більшовик» (далі - Відповідач) було укладено договір на постачання електричної енергії № 11000 о/р 11000018 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1 Договору, Позивач постачає Відповідачу електричну енергію, а останній зобов'язується оплачувати використану енергію своєчасно та в повному обсязі.

Згідно з п. 1 Договору, Позивач продає електричну енергію Відповідачу, а останній оплачує її вартість та здійснює інші платежі, згідно з умовами цього Договору та додатків до Договору, що є його невід'ємною частиною.

П. 2 Додатку 2 «Порядок розрахунків» до Договору зобов'язує споживача здійснювати повну поточну оплату вартості обсягу електричної енергії заявленого на розрахунковий період за формою попередньої оплати., яка згідно пп. 2.1 цього ж Додатку здійснюється до 20 числа розрахункового місяця - 70%. до 30 числа розрахункового місяця - 30% що передує розрахунковому місяцю.

Згідно пп. 2.2. Додатку 2 Остаточний розрахунок за спожиту активну електроенергію, за перевищення договірних величин споживання електричної енергії, оплата рахунків за перетікання реактивної електроенергії та інших платежів згідно з умовами цього Договору здійснюється на підставі виставлених Постачальником рахунків протягом 5 операційних днів з моменту їх отримання.

Згідно пп. 4.3. Додатку 2, обсяги електричної енергії, що підлягають сплаті Відповідачем за звітний розрахунковий період та підтверджуються Актом про використану електричну енергію, який Відповідач надає Позивачу протягом доби після закінчення розрахункового періоду.

Позивач в обґрунтування позовних вимог та на виконання вимог ст. 33 ГПК України надає суду копії актів про спожиту активну та реактивну електричну енергію за спірний період, рахунки, рахунки - розшифровки за спірний період, акти прийняття-передавання товарної продукції за спірний період, акти про надання послуг з перетікання реактивної електроенергії, акти звіряння взаєморозрахунків, а також довідки про надходження коштів в погашення боргу за спожиту електричну енергію, що є первинними документами, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Позивач взяті на себе зобов'язання виконав, проте Відповідачем порушуються договірні зобов'язання, внаслідок чого за період з 01.12.2013 по 01.03.2015 виникла заборгованість за використану активну електричну енергію, яка становить 9 295 723,61 грн., та за період з 01.12.2013 по 01.03.2015 виникла заборгованість за використану реактивну електричну енергію, яка становить 56 691,50 грн.. що підтверджується копіями звітів про спожиту електричну енергію за спірний період, рахунками, рахунками-розшифровками за спірний період, актами прийняття-передавання товарної продукції, актами про надання послуг з перетікання реактивної електроенергії, актами звіряння взаєморозрахунків, а також довідкою про надходження коштів в погашення боргу за спожиту електричну енергію.

Згідно пп. 4.2.1. договору від 24.02.201 до договору, відповідач за несвоєчасне внесення платежів сплачує позивачу пеню у розмірі в 0,1% від суми боргу за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

В своїй позовній заяві, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, позивач просив суд стягнути з відповідача 14 106 525,42 грн. боргу, а саме: 9 295 723,61 грн. - боргу за спожиту активну електроенергію, 56 691, 50 грн. - боргу за спожиту реактивну електроенергію, 271 498, 46 грн. - 3% річних, 3 899 413, 59 грн. - інфляційних втрат, 583 198,26 грн. - пені та судовий збір.

В подальшому у судовому засіданні представник позивача повідомив суд про те, що 31.08.2015р. між сторонами було укладено Угоду № 517/08-15 про зарахування зустрічних однорідних вимог, згідно якої сторони зарахували між собою однорідні зустрічні вимоги у розмірі 98 442,32 грн., на підставі чого позивач подав заяву про зменшення позовних вимог та просив суд стягнути з відповідача 14 049 833,92 грн., з яких: 9 295 723,61 грн. - боргу за спожиту активну електроенергію, 271 498,46 грн. - 3% річних, 3 899 413,59 грн. - інфляційних втрат, 583 198,26 грн. - пені та судові витрати у розмірі 73 080,00 грн.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми.

Між позивачем та відповідачем виникли зобов'язання з договору поставки, згідно якого, в ялу ст. 712 Цивільного кодексу України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товари у власність покупця для виконання його підприємницької діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець обов'язується прийняти товар та сплатити за нього певну грошову суму, що підтверджується документами, копії та оригінали яких знаходяться у матеріалах справи.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно із ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 692 ЦК України встановлено, що Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», споживач у разі споживання електричної енергії понад встановлену договірну величину за розрахунковий період сплачує енергопостачальній організації двократну вартість різниці між фактично спожитою та договірною величинами електричної енергії.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання.

Відповідно до ч. 2 ст.193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 173 ГК України, один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Представники відповідача проти позову заперечували, проте жодних обґрунтованих доказів, в підтвердження своїх заперечень, суду не надали.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України визначено, що сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Ст.36 ГПК України зазначає, що письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

На підставі викладеного, враховуючи, що наявні у справі матеріали свідчать про обгрунтованість вимог позивача, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з урахуванням заяв про збільшення та зменшення позовних вимог.

Відповідно до ст. 49 ГПК України суми, які підлягають сплаті за витрати, пов'язані з розглядом справи, при задоволенні позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 49, 81-1, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Більшовик» (03680, м.Київ, проспект Перемоги 49/2, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (01001, м.Київ, пл. І.Франка 5, ) 9 295 723 (дев'ять мільйонів двісті дев'яносто п'ять тисяч сімсот двадцять три) грн. 61 коп. - боргу за спожиту активну електроенергію, 271 498 (двісті сімдесят одну тисячу чотириста дев'яносто вісім) грн. 46 коп. - 3% річних, 3 899 413 (три мільйони вісімсот дев'яносто дев'ять тисяч чотириста тринадцять) грн. 59 коп. - інфляційних втрат, 583 198 (п'ятсот вісімдесят три тисячі сто дев'яносто вісім) грн. 26 коп. - пені та судові витрати у розмірі 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн.

Видати наказ відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

(Повний текст рішення складено: 24.09.2015р.)

Суддя В.І.Мельник