ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2015 р. Справа № 914/249/15

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого-судді Бойко С.М.,

суддів Бонк Т. Б.,

ОСОБА_1

при секретарі Фіна Н.,

за участю представників:

від позивача ОСОБА_2

від відповідача не зявився

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Енергія - Новий Розділ

на ухвалу господарського суду Львівс ької області від 17.08.2015 року

про: визнання наказу від 28.05.2015 р. таким, що не підлягає виконанню, в справі

№ 914/249/15

за позовом: Публічного акціонерного товариства „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України, м.Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Енергія - Новий Розділ, м. Новий Розділ Львівської області

про стягнення 159 661 грн. 35 коп.

ВСТАНОВИВ:

ухвалою господарського суду Львівської області від 17.08.2015 року в справі №914/249/15 в задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю Енергія - Новий Розділ від 04.08.2015 р. № 125/С про визнання наказу господарського суду Львівської області від 28.05.2015 р. у справі №914/249/15 таким, що не підлягає виконанню відмовлено.

Підставою відмови є посилання суду першої інстанції на частину 13, якою доповнено ст. 18 Закону України Про засади функціонування ринку природного газу та передбачено списання пені, штрафних та фінансових санкцій як невід'ємну частину реструктуризації заборгованості теплогенеруючих та/або теплопостачальних організацій за природний газ, спожитий в період з 1 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року, не погашеної на день набрання чинності Законом України Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії Нафтогаз України, шляхом розстрочення на 24 місяці на підставі типового договору про реструктуризацію заборгованості.

В апеляційній скарзі ТОВ Енергія - Новий Розділ просить ухвалу господарського суду Львівської області від 17.08.2015 року скасувати та прийняти нову, якою визнати наказ господарського суду Львівської області від 28.05.2015 р. у справі №914/249/15 таким, що не підлягає виконанню.

При цьому, представник апелянта вказує, що відповідач є теплопостачальною організацією, на момент порушення провадження підприємство в повному обсязі розрахувалося за природний газ, куплений у позивача за період з 1 січня 2013 року по 31 грудня 2013 року, чим виконало вимоги частини 13 ст. 18 ЗУ «Про засади функціонування ринку природного газу».

Відзивів на дану апеляційну скаргу не надходило.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, при цьому направив клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, оскільки не має змоги забезпечити явку уповноваженого представника. Разом з тим, відповідно до п.3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р., у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Відтак, судова колегія прийшла до висновку, що клопотання відповідача про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає, оскільки наведені в ньому підстави для відкладення розгляду справи не впливають на прийняття рішення по справі. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника позивача за наявними в справі документами.

Представник позивача, в судовому засіданні, заперечив доводи апеляційної скарги, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Апеляційний суд, розглянувши наявні в справі докази, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі, дійшов висновку, що ухвалу господарського суду Львівської області слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Енергія - Новий Розділ - без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи Рішенням господарського суду Львівської області від 19.03.2015 р. у справі №914/249/15 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Енергія - Новий Розділ на користь Публічного акціонерного товариства „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України 3 767 грн. 22 коп.- інфляційних втрат, 90 920 грн. 59 коп. пені, 26 007 грн. 58 коп. - 3 % річних, а також 3 193 грн. 23 коп. - судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 20.05.2015 р. рішення господарського суду Львівської області від 19.03.2015 р. у справі №914/249/15 залишено без змін, а в задоволенні апеляційної скарги ПАТ НАК Нафтогаз України відмовлено.

На примусове виконання рішення господарським судом 28.05.2015 року видано відповідний наказ.

Постановою Вищого господарського суду України від 02.07.2015 р. постанову Львівського апеляційного господарського суду від 20.05.2015 р. у справі №914/249/15 залишено без змін, а касаційну скарги ПАТ НАК Нафтогаз України без задоволення.

Боржник (відповідач) в заяві просить витребувати від ВДВС Новороздільського МУЮ наказ господарського суду Львівської області від 28.05.2015 р., зупинити стягнення за цим наказом, визнати наказ господарського суду Львівської області від 28.05.2015 р. про стягнення з ТзОВ Енергія - Новий Розділ на користь ПАТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України 3 767 грн. 22 коп.- інфляційних нарахувань, 90 920 грн. 59 коп. пені, 26 007 грн. 58 коп. - 3 % річних таким що не підлягає виконанню.

Відповідно до частини 4 статті 117 Господарського процесуального кодексу України господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково, у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким наказом уже відбулося повністю або частково, господарський суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Підстави подання та загальний порядок розгляду господарським судом заяв стягувачів або боржників про виправлення помилки, допущеної при оформленні або видачі наказу, визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, та стягнення на користь боржника безпідставно одержаного стягувачем за наказом визначено частиною 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України.

Частина четверта статті 117 Господарського процесуального кодексу України містить підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті а саме: якщо його видано помилково; або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково) (пункт 3.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України).

Як вірно зазначив суд, наказ Господарського суду Львівської області від 28.05.2015 року про стягнення з ТзОВ Енергія - Новий Розділ на користь ПАТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України 3 767 грн. 22 коп.- інфляційних втрат, 90 920 грн. 59 коп. пені, 26 007 грн. 58 коп. - 3 % річних, який боржник просить визнати таким що не підлягає виконанню, був виданий на виконання рішення господарського суду Львівської області від 19.03.2015 р. у справі №914/249/15, які переглядались в апеляційному та касаційному порядку та залишене в силі, тобто є таким що набрало законної сили.

Щодо посилання апелянта на Закон України від 14.05.2015 р. №423-VІІІ Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії Нафтогаз України(набрав чинності 06.06.2015 р.), яким доповнено ст. 18 Закону України Про засади функціонування ринку природного газу частиною 13, як на підставу визнання наказу від 28.05.2015 р. таким що не підлягає виконанню, колегія суддів зазначає наступне.

Суд першої інстанції правильно зазначив в ухвалі, що зі змісту зазначеної частини 13(якою доповнено ст. 18 Закону України Про засади функціонування ринку природного газу), передбачене нею списання пені, штрафних та фінансових санкцій слід розглядати як невід'ємну частину реструктуризації заборгованості теплогенеруючих та/або теплопостачальних організацій за природний газ, спожитий в період з 1 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року, не погашеної на день набрання чинності Законом України Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії Нафтогаз України, шляхом розстрочення на 24 місяці на підставі типового договору про реструктуризацію заборгованості. Тобто, списання зазначених сум пені, штрафних та фінансових санкцій є одним із елементів передбаченої цією частиною процедури реструктуризації заборгованості(на підставі відповідного типового договору про реструктуризацію заборгованості, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України), і не може розглядатися як самостійна підстава для списання поза вищевказаною процедурою, тобто у відриві від контексту всієї частини 13 ст. 18 Закону України Про засади функціонування ринку природного газу.

На це додатково вказує також сам зміст абзацу 3 вищезазначеної частини 13 ст. 18 Закону України Про засади функціонування ринку природного газу, з якого випливає списання пені, штрафних та фінансових санкцій за умови виконання вимог цієї частини.

Також, слід зазначити, що частиною 13 ст. 18 Закону України Про засади функціонування ринку природного газу передбачена реструктуризація заборгованості за природний газ, спожитий в період з 1 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року, а у даній судовій справі не стягувалася така заборгованість(стягувались відповідні нарахування за 2013 рік по заборгованості 2013 року, що була погашена ще в 2013 році).

Відповідно до ст.ст.33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи наведене, апеляційний господарський суд, вважає, що ухвала господарського суду першої інстанції прийнята, з урахуванням всіх обставин справи та з дотриманням норм чинного законодавства, а тому підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Енергія - Новий Розділ - відмовити.

2. Ухвалу господарського суду Львівської області від 17.08.2015 року в справі №914/249/15 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Матеріали справи направити на адресу місцевого господарського

суду.

Повний текст постанови виготовлений 21.09.2015 р.

Головуючий суддя Бойко С. М.

Суддя Бонк Т. Б.

Суддя Якімець Г. Г.