ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

28.09.15 Справа № 904/7273/15

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "АДВАНС-ЛІЗИНГ", м. Дніпропетровськ

до Відповідача-1: товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "ПРОМТЕХПРОЕКТ", м. Чернівці, Чернівецька область

Відповідача-2: товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВА ОСОБА_1", м. Дніпропетровськ

про стягнення 312 132,96 грн.

Суддя Соловйова А.Є.

Секретар судового засідання Паніна К.О.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність №1201/15-1 від 12.01.2015

від відповідача-1: не з'явився

від відповідача-2: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АДВАНС-ЛІЗИНГ" (надалі - Позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "ПРОМТЕХПРОЕКТ" (надалі - Відповідач-1), товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВА КОМПАНІЯ "АЛИСТА" (надалі - Відповідач-2) про стягнення 312 132,96 грн. за договором фінансового лізингу №85ФЛ-11 від 30.11.2011, договором поруки б/н від 30.11.2011.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 18.08.2015 порушено провадження у справі, позовну заяву прийнято до розгляду.

Позовні вимоги до Відповідача-1 обґрунтовані неналежним виконанням останнім умов Договору фінансового лізингу №85ФЛ-11 від 30.11.2011 в частині своєчасної та в повному обсязі сплати лізингових платежів, а щодо Відповідача-2 позов обґрунтовано неналежним виконанням зобовязань, забезпечених порукою згідно умов Договору поруки від 30.11.2011.

В судовому засіданні 10.09.2015 розгляд справи був відкладений до 28.09.2015.

Позивач в судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Відповідач-1 в судове засідання, призначене на 28.09.2015, не з'явився, про причини не прибуття не повідомив, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, вимоги ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 18.08.2015 та 10.09.2015 не виконав.

Відповідач-2 в судові засідання, призначені на 10.09.2015 та 28.09.2015, не з'явився, про причини не прибуття не повідомив, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, вимоги ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 18.08.2015 та 10.09.2015 не виконав.

В судовому засіданні 28.09.2015 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення згідно зі ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників Позивача, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

30.11.2011 між товариством з обмеженою відповідальністю "Адванс-Лізинг" (далі-Лізингодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "ПРОМТЕХПРОЕКТ" (далі-Лізингоодержувач) був укладений Договір фінансового лізингу №85ФЛ-11 (далі-Договір лізингу), відповідно до пункту 1.1 якого Лізингодавець передає на умовах фінансового лізингу у платне користування предмет лізингу, найменування, марка, модель, рік випуску, ціна одиниці, кількість і загальна вартість якого на момент укладення Договору наведені в Додатку №1 "Специфікація", а Лізингоодержувач приймає предмет лізингу та зобовязується сплачувати лізингові платежі на умовах Договору лізингу.

Строк користування Лізингоодержувачем предметом лізингу складається з періодів (місяців) лізингу, зазначених у Додатку №2 "Графік внесення лізингових платежів" до Договору та починається з дати підписання сторонами акту приймання-передачі предмета лізингу, але в будь-якому випадку не може бути менше одного року. (п. 1.2 Договору лізингу).

Відповідно до пункту 2.2 Договору лізингу, його ціна становить гривневий еквівалент вартості майна у Доларах США, виходячи з розрахунку, наведеного у п. 2.2.2 Договору лізингу.

Пунктом 2.2 Договору лізингу передбачено, що його ціна становить гривневий еквівалент 84 200 Доларів США, що розраховується із суми в гривнях за курсом продажу Долару США, встановленим у міжбанківській інформаційній системі "УкрДілінг", сформованим на 16:00 за Київським часом на дату, що передує даті укладення Договору лізингу, та становить 675 452,40 грн., у тому числі ПДВ. Ціна Договору підлягає перерахунку за курсом продажу Долару США, встановленому у міжбанківській інформаційній системі "УкрДілінг", сформованому на 16:00 за Київським часом на дату, що передує даті підписання акту приймання-передачі майна, відповідно до умов п. 2.2.2 Договору лізингу. У випадку неможливості використання даних інформаційної системі "УкрДілінг" (відсутність відомостей, перебої в роботі ресурсу тощо) використовується відповідний курс продажу Долару США на міжбанківському валютному ринку України за даними ПАТ "АКТАБАНК".

ОСОБА_3 з пунктом 2.3 Договору лізингу, за надання предмету лізингу у фінансовий лізинг, Лізингоодержувач сплачує Лізингодавцю одноразову комісію, яка є першим лізинговим платежем, в розмірі 2 відсотки від ціни Договору лізингу. Комісія сплачується Лізингоодержувачем на поточний рахунок Лізингодавця в національній валюті за курсом продажу Долару США, встановленому у міжбанківській інформаційній системі "УкрДілінг", сформованому на 16:00 за Київським часом на дату, що передує даті фактичної оплати у строк до 01.12.2011.

Пунктом 3.1 Договору лізингу сторони погодили, що усі платежі за Договором лізингу Лізингоодержувач зобовязаний здійснювати в національній валюті України (гривнях) відповідно до умов Договору лізингу та Додатку №2 "Графік внесення лізингових платежів" до Договору лізингу шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Лізингодавця, вказаний у Договорі лізингу.

Авансовий платіж Лізингоодержувача в рахунок оплати майна складає 30% від ціни Договору лізингу та складає 25 260,00 Доларів США, та підлягає сплаті в термін до 01.12.2011 року включно. Сума авансового платежу у гривнях обчислюється виходячи з міжбанківського курсу фактичної оплати. (п. 3.2 Договору лізингу).

Відповідно до п.п. 3.3, 3.4 Договору лізингу, розмір, склад, терміни сплати лізингових платежів встановлюються в графіку. Сума чергового лізингового платежу є гривневим еквівалентом відповідної суми (в Доларах США), зазначеної в графіку, виходячи з курсу продажу Долару США, встановленому у міжбанківській інформаційній системі "УкрДілінг", сформованому на 16:00 за Київським часом на дату, що передує даті сплати Лізингоодержувачем чергового лізингового платежу, зазначеного в графіку. Такий порядок застосовується до усіх лізингових платежів та будь-яких інших сум, які підлягають сплаті або залишаються несплаченими, згідно з Договором лізингу. Лізингові платежі складаються з:

- 3.4.1. Суми, яка відшкодовує частину вартості майна, яка є гривневим еквівалентом суми, визначеної в графіку, помноженої на фіксований міжбанківський курс акту приймання-передач;

- 3.4.2. Комісії за користування, що розраховується як різниця суми лізингового платежу та суми, яка компенсує частину вартості майна, яка не може бути меншою за 1 гривню;

- 3.4.3. ПДВ на суму нарахованих до сплати комісій, згідно з підпунктом 3.4.2 пункту 3.4 Договору, що перевищує гривневий еквівалент суми в Доларах США, вказаної у Додатку №2 на відповідну дату платежу, перерахованої за курсом НБУ на момент сплати. ПДВ, згідно з цим підпунктом, розраховується та сплачується згідно зі статтею 196.1.2 Податкового кодексу України, або іншою нормою законодавства, що змінить або замінить зазначену.

Відповідно до пункту 4.1 Договору лізингу, предмет лізингу передається Лізингодавцем та приймається в лізинг Лізингоодержувачем на умовах сплати останнім Лізингодавцю авансового платежу, а також комісії, зазначеної в п. 2.3 Договору, та лише після виконання Лізингоодержувачем зобовязань, передбачених вимогами Договору щодо страхування майна.

ОСОБА_3 пункту 4.2 Договору лізингу, передача Лізингодавцем і прийом Лізингоодержувачем майна в лізинг здійснюється на підставі акту приймання-передачі майна, що є невідємною частиною Договору. Строк передачі майна Лізингодавцем Лізингоодержувачу складає 60 календарних днів з моменту з моменту виконання Лізингоодержувачем умов п. 4.1 Договору (п. 4.3 Договору).

Відповідно до пункту 11.1 Договору лізингу, його строк з 30.11.2011 по 20.11.2014, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами всіх зобовязань за Договором лізингу. Зазначений строк може бути змінений відповідно до п. 9.1 Договору лізингу.

В Додатку №1 до Договору лізингу (Специфікації майна) сторони погодили найменування майна, дані технічного паспорту та його вартість, а саме: Вертикальний оброблюючий центр з ремінною передачею VMC 1000, сер. №053, 2011 р.в., вартістю 84 200 Доларів США з ПДВ. (а.с. 19).

Додатком №2 до Договору лізингу сторони погодили графік внесення лізингових платежів на період дії Договору лізингу, а саме з 20.12.2011 по 20.11.2014. (а.с.20).

ОСОБА_3 приймання-передачі (Додаток №3 до Договору лізингу) від 06.12.2011 Позивач передав, а Відповідач-1 прийняв предмет лізингу (а.с. 21), найменування, дані технічного паспорту та вартість якого наведені в специфікації майна.

Як вказує Позивач в своїй позовній заяві, Відповідачем-1 було порушено своє зобовязання зі сплати лізингових платежів та комісії, внаслідок чого заборгованість з лізингових платежів становила суму в розмірі 235 097,01 грн.

Відповідач-1 доказів сплати належних до сплати лізингових платежів не надав, внаслідок чого Позивач був вимушений звернутись до господарського суду з метою захисту своїх інтересів.

Розглядаючи вказані позовні вимоги необхідно вказати на наступне.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. (ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 292 Господарського кодексу України, лізинг - це господарська діяльність, спрямована на інвестування власних чи залучених фінансових коштів, яка полягає в наданні за договором лізингу однією стороною (лізингодавцем) у виключне користування другій стороні (лізингоодержувачу) на визначений строк майна, що належить лізингодавцю або набувається ним у власність (господарське відання) за дорученням чи погодженням лізингоодержувача у відповідного постачальника (продавця) майна, за умови сплати лізингоодержувачем періодичних лізингових платежів.

Об'єктом лізингу може бути нерухоме і рухоме майно, призначене для використання як основні фонди, не заборонене законом до вільного обігу на ринку і щодо якого немає обмежень про передачу його в лізинг. (ч. 3 ст. 292 Господарського процесуального кодексу України).

Частина 2 статті 1 Закону України "Про фінансовий лізинг" передбачає, що за договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

За договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). (ч. 1 ст. 806 Цивільного кодексу України).

Приписами частини 1 статті 10 Закону України "Про фінансовий лізинг" передбачено, що лізингодавець має право інвестувати на придбання предмета лізингу як власні, так і залучені та позичкові кошти; здійснювати перевірки дотримання лізингоодержувачем умов користування предметом лізингу та його утримання; відмовитися від договору лізингу у випадках, передбачених договором лізингу або законом; вимагати розірвання договору та повернення предмета лізингу у передбачених законом та договором випадках; стягувати з лізингоодержувача прострочену заборгованість у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса; вимагати від лізингоодержувача відшкодування збитків відповідно до закону та договору; вимагати повернення предмета лізингу та виконання грошових зобов'язань за договором сублізингу безпосередньо йому в разі невиконання чи прострочення виконання грошових зобов'язань лізингоодержувачем за договором лізингу.

Відповідно до статті 16 Закону України "Про фінансовий лізинг", сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; компенсацію відсотків за кредитом; інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу.

Стаття 806 Цивільного кодексу України, також встановлює, що до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Предметом договору лізингу може бути неспоживна річ, визначена індивідуальними ознаками, віднесена відповідно до законодавства до основних фондів. (ч. 1 ст. 807 Цивільного кодексу України).

Статтею 762 Цивільного кодексу України встановлено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. А пунктом 3 цієї ж статті унормовано, що договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном.

Частиною 3 статті 6 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обовязковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

ОСОБА_3 зі статтею 627 Цивільного кодексу України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до частини 1 статті 632 Цивільного кодексу України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

ОСОБА_3 ж з частиною 2 статті 524 Цивільного кодексу України, сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті.

За статтею 533 Цивільного кодексу України, грошове зобовязання має бути виконане в гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено еквівалент в іноземній валюті, сума що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок не встановлений договором або законом, чи іншим нормативно-правовим актом.

Частиною 2 статті 198 Господарського кодексу України передбачено, що грошові зобов'язання учасників господарських відносин повинні бути виражені і підлягають оплаті у гривнях. Грошові зобов'язання можуть бути виражені в іноземній валюті лише у випадках, якщо суб'єкти господарювання мають право проводити розрахунки між собою в іноземній валюті відповідно до законодавства. Виконання зобов'язань, виражених в іноземній валюті, здійснюється відповідно до закону.

Виходячи з викладеного, оскільки господарським судом встановлено, що Відповідачем-1 допущено порушення строків сплати лізингових платежів, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості в сумі 235 097,01 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, у звязку з невиконанням Відповідачем-1 взятих на себе за Договором лізингу зобовязань зі сплати лізингових платежів Позивач розрахував 30% штраф та 3% річних.

ОСОБА_3 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі у вигляд обовязку сплатити неустойку.

Відповідно до положень ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Підпунктом 8.1.1 пункту 8.1 Договору лізингу зокрема передбачено, що у випаду, якщо Лізингоодержувач порушить строк оплати будь-якого Лізингового платежу, який встановлений в графіку, Лізингоодержувач сплачує Лізингодавцю штраф у розмірі 30% від суми простроченого Лізингового платежу, якщо прострочення оплати складає більше 20 календарних днів.

Розрахований Позивачем розмір 30% штрафу, становить суму в розмірі 70 529,10 грн., яка розрахована вірно.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити борг з врахуванням встановлених індексів інфляції, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Розмір 3% річних, розрахований Позивачем від залишку суми основного зобовязання, за період з 20.06.2014 по 06.08.2015, становить суму в розмірі 6 506,85 грн., яка розрахована Позивачем вірно.

30.11.2011 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Алиста" (далі-Поручитель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Адванс-Лізинг" (далі-Кредитор) був укладений Договір поруки, відповідно до пункту 1.1 якого Поручитель зобовязався в повному обсязі відповідати перед Кредитором за невиконання зобовязань Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "ПРОМТЕХПРОЕКТ" (далі-Боржник) за Договором фінансового лізингу №85ФЛ-11 від 30.11.2011, укладеному між Кредитором та Боржником (далі-Основний договір).

Пунктом 2.1 Договору поруки передбачено, Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання зобовязань по Основному договору по сплаті лізингових платежів на суму, яка дорівнює 10 000,00 грн., а також за відшкодування Кредитору збитків та сплату відповідних штрафних санкцій по Основному договору.

Пунктом 3.2 Договору поруки передбачено, що у випадку невиконання або неналежного виконання Боржником в строк до 21.11.2014 своїх зобовязань по Основному договору по сплаті лізингових платежів у відповідності з умовами Основного договору, в тому числі по сплаті штрафних та фінансових санкцій за невиконання зобовязань, Поручитель зобовязаний в строк до 30.11.2014 перерахувати на розрахунковий рахунок Кредитора відповідні грошові кошти в обсязі, передбаченому Договором поруки.

ОСОБА_3 з пунктом 6.1 Договору поруки, він вступає в силу з моменту його підписання та діє до моменту виконання Поручителем зобовязань за Договором.

У звязку з невиконанням Відповідачем-1 умов Договору, Позивач на адресу Відповідача-2 направив вимогу №0312/14-1юр від 03.12.2014, в якій вимагав сплати суми поруки в розмірі 10 000,00 грн.

Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

За ч.1 ст.543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

ОСОБА_3 ч.1 ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 Цивільного кодексу України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України)

Відповідач-2 відповіді на вимогу не надав, заборгованість не сплатив, внаслідок чого Позивач також був вимушений звернутись до господарського суду з метою захисту своїх інтересів.

Крім цього, сторонами суду не надано будь-яких доказів стосовно визнання недійсним як в цілому так і в частині, як Договору лізингу, так і Договору поруки, або їх припинення.

Отже, з огляду на наведені обставини, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з солідарним стягненням з товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "ПРОМТЕХПРОЕКТ" та товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВА КОМПАНІЯ "АЛИСТА" 10 000,00 грн. - заборгованості та стягненням з товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "ПРОМТЕХПРОЕКТ" 225 097,01 грн. - основного боргу, 70 529,10 грн. - 30% штрафу, 6 506,85 грн. 3% річних.

ОСОБА_3 ст. 49 ГПК України судові витрати по справі покладаються на Відповідача-1 та Відповідача-2 порівну.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 43, 44, 49, 75, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "ПРОМТЕХПРОЕКТ" (58000, Чернівецька область, м. Чернівці, вул. Руська, 248, ) та товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВА КОМПАНІЯ "АЛИСТА" (49083, м. Дніпропетровськ, вул. Собінова, 1, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "АДВАНС-ЛІЗИНГ" (49083, м.Дніпропетровськ, вул. Собінова, 1, ) 10 000,00 грн. - заборгованості.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "ПРОМТЕХПРОЕКТ" (58000, Чернівецька область, м. Чернівці, вул. Руська, 248, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АДВАНС-ЛІЗИНГ" (49083, м. Дніпропетровськ, вул. Собінова, 1, ) 225 097,01 грн. - заборгованості, 70 529,10 грн. - 30% штрафу, 6 506,85 грн. 3% річних, 3 121,33 грн. - судового збору.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВА КОМПАНІЯ "АЛИСТА" (49083, м. Дніпропетровськ, вул. Собінова, 1, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "АДВАНС-ЛІЗИНГ" (49083, м.Дніпропетровськ, вул. Собінова, 1, ) 3 121,33 - судового збору.

Видати накази.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 29.09.2015.

Суддя ОСОБА_4