ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2015 р.Справа № 922/3920/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жигалкіна І.П.

при секретарі судового засідання Кісельовій С.М.

розглянувши справу

за позовом 3 - я особа, яка не Громадської організації "Контроль. Порядок. Справедливість", м. Київ заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Позивача - Державну екологічну інспекцію у Харківській області, м. Харків
до Приватного акціонерного товариства "Харківська книжкова фабрика "Глобус" корпоративне підприємство ДАК "Укрвидавполіграфія", м. Харків
про визнання дій незаконними
за участю представників:

позивача - не з'явився

відповідача - Шрамко І.С. (дов. № б/н від 10.08.2015 р.)

третьої особи - Полухіна А.В. (дов. № 5196/01-25/09-14 від 01.10.2014р.)

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Громадська організація "Контроль. Порядок. Справедливість", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою про визнання дій Приватного акціонерного товариства "Харківська книжкова фабрика "Глобус" корпоративне підприємство ДАК "Укрвидавполіграфія" (надалі - Відповідач) незаконними.

У судовому засіданні 17 вересня 2015 року представником Позивача підтримувались позовні вимоги у повному обсязі.

Від Відповідача надійшли відзив та додаткові документи, які суд долучає до матеріалів справи. У судовому засіданні, 17 вересня 2015 року, проти позовних вимог заперечував та просив суд відмовити у їх задоволенні.

Представник третьої особи у судовому засіданні, яке відбулося 17 вересня 2015 року підтримав позовні вимоги Позивача та просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

17 вересня 2015 року судом було оголошено перерву до 22 вересня 2015 року до 12 години 30 хв.

22 вересня 2015 року судове засідання продовжено у тому ж судовому складі.

Представник Позивача у судове засідання не з'явився. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Вимоги ухвали суду не виконав. Про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Від Відповідача заяв та клопотань не надійшло. У судовому засіданні проти позовних вимог заперечує та просить суд відмовити у їх задоволенні.

Представник третьої особи у судовому засіданні, підтримав позовні вимоги Позивача та просив суд задовольнити їх у повному обсязі. Надав до суду додаткові документи, які суд долучає до матеріалів справи.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Громадською організацією "Контроль. Порядок. Справедливість" (позивач) в особі голови Божко Сергія Сергійовича, з метою перевірки наявності дозвільної документації та дотримання Приватним акціонерним товариством "Харківська книжкова фабрика "Глобус" корпоративного підприємства ДАК "Укрвидавполіграфія" (відповідача) діючого природоохоронного законодавства було направлено запити до Державної екологічної інспекції у Харківській області та Департаменту екології та природних ресурсів ХОДА.

У відповідь на запит, Державна екологічна інспекція у Харківській області надала інформаційний лист № 1316/01-30/02-23 від 29.04.2015 року, в якому було зазначено, що проведено перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства в діяльності Відповідача. За результатами вказаної перевірки Держекоінспекцією складено припис за № 04.03.14, де зазначено, що Відповідач під час здійснення господарської діяльності допустив порушення природоохоронного законодавства.

Відповідно до ст. 31 вказаного закону, державному обліку в галузі охорони атмосферного повітря підлягають: об'єкти, які справляють або можуть справити шкідливий вплив на здоров'я людей та на стан атмосферного повітря, види га обсяги забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря: види і ступені впливу фізичних га біологічних факторів на стан атмосферного повітря. Державний облік у галузі охорони атмосферного повітря здійснюється за єдиною системою у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок ведення державного обліку в галузі охорони атмосферного повітря, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 13 грудня 2001 р. № 1655.

- не ведеться первинний облік відходів по формі №1-ВТ «Журнал обліку відходів, тари та пакувальних матеріалів», статистична звітність за формою 1-відходи не ведеться, що є порушенням ст. 17 Закону України «Про відходи».

Згідно вказаної статті, суб'єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов'язані: на основі матеріально-сировинних балансів виробництва виявляти і вести первинний поточний облік кількості, типу і складу відходів, що утворюються, збираються, перевозяться, зберігаються, обробляються, утилізуються, знешкоджуються та видаляються, і подавати щодо них статистичну звітність у встановленому порядку.

- паспортизація та інвентаризація промислових відходів не відповідає дійсності в частині утворення медичних відходів, що є порушенням ст. 26 Закону України «Про відходи».

Відповідно до ст. 26 зазначеного закону, державному обліку та паспортизації підлягають в обов'язковому порядку всі відходи, що утворюються на території України і на які поширюється дія цього Закону. Державний облік та паспортизація відходів здійснюються у порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України. Система і форми звітності, порядок надання і використання відповідної інформації про відходи, а також порядок перегляду їх номенклатури розробляються на основі державного класифікатора відходів і затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері статистики, за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища та інших заінтересованих центральних органів виконавчої влади.

- реєстрові картки об'єктів утворення, оброблення та утилізації відходів не відповідають дійсності в частині утворення медичних відходів що г порушенням ст. 27 Закону України «Про відходи».

Згідно ст. 27 Закону України «Про відходи», з метою забезпечення збирання, оброблення, збереження та аналізу інформації про об'єкти утворення, оброблення та утилізації відходів ведеться їх реєстр, в якому визначаються номенклатура, обсяги утворення, кількісні та якісні характеристики відходів, інформація про поводження з ними та заходи щодо зменшення обсягів утворення відходів і рівня їх небезпеки. Реєстр об'єктів утворення, оброблення та утилізації відходів ведеться на підставі звітних даних виробників відходів, відомостей уповноважених органів виконавчої влади у сфері поводження з відходами.

Як зазначає Державна екологічна інспекція у Харківській області у своїй відповіді на запит, з метою усунення порушень виявлених Держекоінспекцією під час проведення перевірки Відповідача було зобов'язано керівника зазначеного підприємства усунути порушення природоохоронного законодавства в термін визначений в приписі. Інформація про усунення порушень природоохоронного законодавства на адресу Держекоінспекції не надходила.

Відповідно до Установчих документів позивача, основною метою діяльності позивача є захист законних прав членів Громадської організації "Контроль. Порядок. Справедливість.", задоволення суспільних інтересів в частині формування в Україні громадського суспільства, демократичних стандартів, порядку та справедливості в усіх сферах життя. А відтак позивач вважає, що має законні підстави та повноваження для здійснення заходів протидії діяльності відповідача. Отже, проаналізувавши відповідь Державної екологічної інспекції у Харківській області та Державного управління охорони навколишнього середовища в Харківській області, позивач дійшов висновку, що відповідач здійснює свою діяльність з порушенням встановлених правил, а отже порушує норми діючого законодавства.

На підставі вищевикладеного позивач і звернувся до суду з відповідним позовом.

Відповідач здійснює діяльність, пов'язану з виробництвом паперових канцелярських виробів; друкування іншої продукції на підставі статуту.

Реєстрова карта об'єктів утворення, оброблення, та утилізації відходів Відповідача затверджена Державним управлінням охорони навколишнього середовища в Харківські області за № 748 від 29.10.1998р. Паспортизація та інвентаризація промислових відходів Відповідача погоджена Державним управлінням охорони навколишнього середовища в Харківські області 27.10.2011р. за № 1288.

У наданому третьою особою приписі від 04.03.2014 р. за №07-25/72 визначено, під час перевірки дотримання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища проведеної з 17.02. по 28.02.2014р. Трегубенко В.О. - заступником начальника відділу екологічного контролю за поводженням з відходами та небезпечними хімічними речовинами - старшим державним інспекторам з охорони навколишнього природного середовища Харківської області.

Даним приписом встановлено термін виконання кожного пункту приписів, де Відповідач був зобов'язаний направляти інформацію щодо їх виконання до ДЕІ у Харківській області не пізніше 3 днів після закінчення встановленого терміну, а контроль за виконанням був покладений на ДЕІ у Харківській області. Термін виконання кожного пункту приписів закінчився у травні 2014 року.

Третьою особою та Позивачем при звернені до суду, не надано жодного доказу наявності на Відповідача будь - яких порушень природоохоронного законодавства з з 2014 року по теперішній час. Порушення, які мали місце в 2014 році усунуті Відповідачем. Також, вимагаючи зупинки підприємства позивач не зазначає, якої шкоди завдано навколишньому природному середовищу відповідачем, внаслідок тих порушень, які були виявлені в 2014 році.

Відповідно до частини першої статті 19 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання мають право без обмежень самостійно здійснювати господарську діяльність, що не суперечить законодавству.

Згідно з частиною другою статті 55 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» здійснення операцій у сфері поводження з відходами дозволяється лише за наявності дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами на визначених місцевими радами територіях із додержанням санітарних та екологічних норм у спосіб, що забезпечує можливість подальшого використання відходів як вторинної сировини і безпеку для навколишнього природного середовища та здоров'я людей.

За змістом абзацу 6 частини третьої статті 19 Господарського кодексу України держава здійснює контроль і нагляд за господарською діяльністю суб'єктів господарювання у таких сферах: виробництва і праці - за безпекою виробництва і праці, додержанням законодавства про працю; за пожежною, екологічною, санітарно-гігієнічною безпекою; за дотриманням стандартів, норм і правил, якими встановлено обов'язкові вимоги щодо умов здійснення господарської діяльності.

Відповідно до частини першої статті 238 Господарського кодексу України за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Згідно з частинами першою та другою статті 246 Господарського кодексу України здійснення будь-якої господарської діяльності, що загрожує життю і здоров'ю людей або становить підвищену небезпеку для довкілля, забороняється. У разі здійснення господарської діяльності з порушенням екологічних вимог діяльність суб'єкта господарювання може бути обмежена або зупинена Кабінетом Міністрів України, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, а також іншими уповноваженими органами в порядку, встановленому законом.

Абзацами 2 і 3 статті 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначено, що державний нагляд (контроль) - це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища, а заходи державного нагляду (контролю) - це планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Відповідно до абзацу 4 частини четвертої та абзацу 1 частини п'ятої статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності встановлюється виключно законами. Повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування. Вжиття інших заходів реагування, передбачених законом, допускається за вмотивованим письмовим рішенням керівника органу державного нагляду (контролю) чи його заступника, а у випадках, передбачених законом, - із наступним підтвердженням обґрунтованості вжиття таких заходів адміністративним судом.

Абзацом 2 пункту 1.4 розділу 1 Порядку організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10 вересня 2008 року № 464 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 15 січня 2009 року № 18/16034 (далі - Порядок) встановлено, що актом перевірки є документ, який фіксує факт проведення планових, позапланових перевірок суб'єктів господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища та його дотримання.

Відповідно до пунктів 4.13 та 4.14 розділу 4 Порядку за результатами проведеної планової та позапланової перевірки, в тому числі спільно з іншими органами державного нагляду (контролю), державним інспектором складається уніфікований акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства, що містить перелік питань для здійснення планових заходів державного нагляду (контролю), залежно від ресурсу, що перевірявся. Не допускається включення до акта перевірки інформації або висновків, які не підтверджені документально, пропозицій, а також інформації, наданої правоохоронними органами.

Крім того, згідно з пунктами 4.22 та 4.26 розділу 4 Порядку на підставі акта, який складено за результатами перевірки, протягом п'яти днів з дня її завершення, у разі виявлення порушень вимог природоохоронного законодавства складається припис про усунення порушень вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища. У разі необхідності видачі, зупинення дії чи анулювання в установленому законодавством порядку дозволів, лімітів та квот на спеціальне використання природних ресурсів, викиди і скиди забруднюючих речовин у навколишнє середовище, розміщення відходів, поводження з небезпечними хімічними речовинами, транскордонне переміщення об'єктів рослинного і тваринного світу, а також встановлення нормативів допустимих рівнів шкідливого впливу на стан навколишнього природного середовища відповідний орган Держекоінспекції вносить подання про це до Держекоінспекції чи відповідного територіального органу Держекоінспеції.

Згідно із ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

При цьому, належністю доказів є спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об'єктивної істини.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

За загальним правилом обов'язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред'явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

У відповідності до вимог ст. 54 ГПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги з зазначенням доказів. До обставин, на яких позивач обґрунтовує свої вимоги, відносять обставини, які становлять предмет доказування у справі. Предмет доказування це сукупність обставин, які необхідно встановити для правильного вирішення справи. У предмет доказування включаються факти матеріально-правового характеру, що є підставою вимог позивача та заперечень відповідача.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно статей 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

При цьому, суд бере до уваги, що у разі якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Відтак, беручи до уваги наведені законодавчі положення, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки є необґрунтованими та не доведеними позивачем належними та допустимими доказами.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір у даній справі покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 4, 12, 15, 22, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 28.09.2015 р.

Суддя І.П. Жигалкін