РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2015Справа №910/18381/15

за позовомПриватного акціонерного товариства "Засільське хлібоприймальне підприємство"
до Аграрного фонду
простягнення 167794,77 грн
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники сторін:

від позивачаНовак А.В. - представник;
від відповідачаАвраменко В.Д. - представник

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Засільське хлібоприймальне підприємство" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Аграрного фонду заборгованості за надані послуги по договору складського зберігання зерна №319 від 26.08.2011 у розмірі 167794,77 грн.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору в частині розрахунків за надані позивачем послуги.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.07.2015 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/18381/15 та призначено розгляд справи на 12.08.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.08.2015, у зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача, неподанням відповідачем витребуваних судом документів розгляд справи відкладено на 16.09.2015.

Представник позивача в судове засідання, призначене на 16.09.2015, з'явився та позов підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, надав суду відзив на позов, в якому проти позову не заперечив.

В судовому засіданні 16.09.2015 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

26.08.2011 між Приватним акціонерним товариством "Засільське хлібоприймальне підприємство" (зерновий склад, позивач) та Аграрним фондом (поклажодавець, відповідач) укладено договір складського зберігання зерна № 319/11 (далі - договір) та додаткові договори, відповідно до умов яких поклажодавець зобов'язується передати на зберігання зерновому складу зерно пшениці (об'єкту державного цінового регулювання), якість якої відповідає діючим ДСТУ (далі - зерно), за заліковою вагою, в кількості, яка визначається по фактичній кількості зерна, що надійшло на карточку поклажодавця і засвідчується відповідними складськими документами, а зерновий склад зобов'язується прийняти таке зерно для зберігання на визначених цим договором умовах і в установлений строк повернути його поклажодавцеві, або особі, зазначеній ним як одержувач у стані, передбаченому цим договором та законодавством (п.1.1), поклажодавець зобов'язався розраховуватися за надання послуг з приймання, зберігання, відвантаження зерна (п.3.3.2), розмір плати за надання послуг за місяць складає 17,50 грн. за тону (з ПДВ) (п.5.3.), поклажодавець сплачує вартість послуг із зберігання зерна з дати передачі зерна поклажодавця на зберігання зерновому складу згідно актів передавання - приймання до договору складського зберігання зерна на підставі актів виконаних робіт, за умови надходження на рахунок поклажодавця коштів з державного бюджету на зазначені цілі (п. 5. 4).

Відповідно до складських квитанцій на зерно № 962 від 18.09.2013, № 1092 від 05.11.2013, № 1230 від 28.04.2014, № 1231 від 28.04.2014 та №76 від 14.07.2014 від Аграрного фонду зерно (пшеницю рядову 2 класу, 2013 року врожаю, ячмінь рядовий 3 класу, 2013 року врожаю).

При цьому, на всіх вище перелічених квитанціях на зерно містяться відмітки про їх погашення.

Як стверджує позивач у позовній заяві, він щомісячно надавав для підписання до Миколаївського відділення Аграрного фонду акти виконаних робіт за вищевказаний період, однак акти виконаних робіт не були підписані з боку Аграрного фонду, у зв'язку з чим в період з 01.03.2014 по 01.05.2015 у відповідача виникла заборгованість перед позивачем за надані послуги із зберігання зернопродукції у розмірі 167794,77 грн.

19.05.2015 позивачем на адресу відповідача направлено лист-вимогу від 18.05.2015 з підписаними з боку позивача актами виконаних робіт за період з 01.03.2014 по 01.05.2015, в якому позивач просив Аграрний фонд підписати акти виконаних робіт та перерахувати кошти за надані послуги.

Відповідачем не повернуто позивачу підписані примірники зазначених актів виконаних робіт та не надано обґрунтованої відмови щодо їх підписання.

Крім того, 15.06.2015 позивачем направлено відповідачу лист-вимогу за вих. № 259 від 15.06.2015 про сплату в строк, обумовлений ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України (протягом 7 днів з дня отримання) заборгованості у розмірі 167794,77 грн.

Вказана вимога отримана відповідачем 22.06.2015, про що повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення №415, опис вкладення у цінний лист та фіскальний чек відділення зв'язку від 18.06.2015.

Вказаний лист також залишено відповідачем без відповіді та реагування.

Частиною 1 ст. 936 Цивільного кодексу України визначено, що за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Відповідно до ч. 1 ст. 946 Цивільного кодексу України плата за зберігання та строки її внесення встановлюються договором зберігання.

Відповідно до п. 24 ст. 1 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні" та розділу 3 Положення про обіг складських документів на зерно, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики від 27.06.2003 № 198, складська квитанція є товаророзпорядчим документом, що видається зерновим складом власнику зерна як підтвердження прийняття зерна на зберігання та посвідчення наявності зерна і зобов'язання зернового складу. Підставою для видачі складської квитанції на зерно є угода про зберігання зерна, укладена між зерновим складом та поклажодавцем, та факт прийняття зерна на зберігання.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.2 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо строк термін виконання боржником обов'язку не встановлено або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Факт зберігання позивачем переданого відповідачем на зберігання зерна в період з 01.03.2014 по 01.05.2015 підтверджується вище переліченими складськими квитанціями на зерно, які в розумінні п. 24 ст. 1 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні" та розділу 3 Положення про обіг складських документів на зерно, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики від 27.06.2003 № 198, є товаророзпорядчим документом, який підтверджує передачу майна на зберігання.

Крім того, судом встановлено, що на складських квитанціях на зерно містяться відмітки про їх погашення, що свідчить про те, що передане на зберігання зерно було повернуто поклажодавцю, і що сторонами по справі не заперечувалось, а тому у відповідача існує непогашене грошове зобов'язання в сумі 167794,77 грн., яке виникло на підставі договору складського зберігання зерна №319 від 26.08.2011.

Відповідач, свого зобов'язання по оплаті позивачу на його вимогу заборгованості в розмірі 167794,77 грн. у строк, обумовлений ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України не виконав, проти задоволення позову не заперечив.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 167794,77 грн. за надані послуги підлягають задоволенню.

Судовий збір згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Аграрного фонду (01001, м. Київ, вул. Бориса Грінченка, 1, ідентифікаційний код 33642855) на користь Приватного акціонерного товариства "Засільське хлібоприймальне підприємство" (57233, Миколаївська обл., Жовтневий район, село Засілля, ідентифікаційний код 00955006) суму заборгованості в розмірі 167794 (сто шістдесят сім тисяч сімсот дев'яносто чотири) грн. 77 коп., а також 3355 (три тисячі триста п'ятдесят п'ять) грн. 90 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення: 22.09.2015

Суддя Ю.М.Смирнова