РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2015Справа №910/17346/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Галафарм"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр "Наш доктор"

про стягнення грошових коштів

Суддя Цюкало Ю.В.

Представники сторін:

від позивача: Ганіч Д.О. - за довіреністю від 22.08.2015р.;

від відповідача: не з'явились.

В судовому засіданні 07 вересня 2015 року, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:

В липні 2015 року до канцелярії Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Галафарм" (позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр "Наш доктор" (відповідач) про стягнення 48 192,35 грн. заборгованості.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.07.2015р. суддею Цюкало Ю.В. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі №910/17346/15. Розгляд справи призначено на 04.08.2015р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.08.2015 року розгляд справи відкладено на 07.09.2015 року.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

27.01.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Галафарм" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Медичний центр «Наш доктор» (покупець) (разом - сторони) укладено Договір поставки № 50-99 (надалі - Договір або Договір поставки), відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов'язаний здійснити покупцеві поставку, а покупець зобов'язаний прийняти у власність та оплатити відповідно до умов даного договору лікарські засоби, вироби медичного призначення, продукцію інших товарних груп (товар), асортимент, кількість та ціна яких визначені у видаткових накладних (специфікаціях) постачальника, які є невід'ємними частинами даного договору.

Позивач стверджує, що через невиконання відповідачем умов Договору поставки № 50-99 від 27.01.2014 року щодо оплати поставленого товару, у останнього виникло зобов'язання оплатити 48 192,35 грн. основного боргу.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

За ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 655 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) сплатити за нього певну грошову суму.

Як встановлено судом, 27.01.2014р. між сторонами укладено Договір поставки № 50-99, відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов'язаний здійснити покупцеві поставку, а покупець зобов'язаний прийняти у власність та оплатити відповідно до умов даного договору лікарські засоби, вироби медичного призначення, продукцію інших товарних груп (товар), асортимент, кількість та ціна яких визначені у видаткових накладних (специфікаціях) постачальника, які є невід'ємними частинами даного договору.

На виконання умов Договору, позивачем було поставлено відповідачу товар на загальну суму 48 192,35 грн., що підтверджується видатковими накладними (належним чином завірені копії документів долучено до матеріалів справи).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 691 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Згідно із ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 4.1. Договору поставки оплата за поставлений постачальником товар може здійснюватися покупцем у формі: повної або часткової передплати, повної або часткової оплати "по факту" постачання товару покупцеві, відстрочення платежу на різні терміни, що зазначається у кожній видатковій накладній. Покупець зобов'язаний у повному обсязі оплатити кожну партію поставленого товару в строк, що визначається у відповідній видатковій накладній постачальника. У разі, якщо у видатковій накладній постачальника термін оплати поставленої партії не вказаний, покупець зобов'язаний повністю оплатити товар в строк 30 календарних днів з моменту його прийняття.

Враховуючи викладене, з урахуванням умов Договору, строк оплати вартості поставленого товару за всіма накладними настав, доказів оплати зазначеного товару відповідачем не надано.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення 48 192,35 грн. є доведеними і підлягають задоволенню.

Судові витрати відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з ТОВАРИСТВа З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МЕДИЧНИЙ ЦЕНТР "НАШ ДОКТОР" (01042, м.Київ, БУЛЬВАР ЛІХАЧОВА, будинок 1/27, квартира 20, ідентифікаційний код 32915632), з будь-якого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Галафарм" (08132, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Київська, буд. 6, ідентифікаційний код 30886474), на будь-який рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду грошові кошти: 48 192,35 грн. (сорок вісім тисяч сто дев'яносто дві гривні 35 копійок) основного боргу та 1 827,00 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім гривень) судового збору. Видати наказ.

3. Копію даного рішення направити відповідачу у справі № 910/17346/15-г.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 11.09.2015р.

Суддя Ю.В. Цюкало