ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" вересня 2015 р.Справа № 922/4359/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

при секретарі судового засідання Горбачовій О.В.

розглянувши справу

за позовом Публічного АТ "Страхова компанія "Країна", м. Київ
до Публічного АТ "Харківська муніципальна страхова компанія", м.Харків
про стягнення 1927,85 гривень
за участю предстаників:

позивача - не з'явився;

відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

27 липня 2015 року позивач, Публічне акціонерне товариство "Страхова компанія "Країна", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення в порядку регресу 1927,85 гривень, з яких 3855,69 гривень виплачене позивачем страхове відшкодування, 1927,85 гривень коштів, що підлягають стягненню зі страхової винної в ДТП особи, з Публічного акціонерного товариства "Харківська муніципальна страхова компанія". Крім того, просив суд стягнути з відповідача судовий збір.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 30 липня 2015 року було прийнято вищевказану позовну заяву до розгляду. Провадження у справі було порушено та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 03 вересня 2015 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03 вересня 2015 року відкладено розгляд справи на 15 вересня 2015 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15 вересня 2015 року відкладено розгляд справи на 24 вересня 2015 року.

21 вересня 2015 року позивач надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Судом були досліджені та долучені до справи надані документи.

У призначене судове засідання 24 вересня 2015 року представники сторін не зявились, витребуваних судом документів не надали, про причину неявки у судове засідання суд не повідомили, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до ст.64 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Враховуючи те, що норми ст.65 Господарського процесуального кодексу України щодо обов'язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п.4 ч.3 ст.129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що в межах наданих йому повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній і додатково поданими на вимогу суду матеріалами і документами, на підставі ст.75 ГПК України, без участі відповідача.

Отже, суд, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, встановив наступне.

14 червня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Страхова компанія «Країна» (надалі - позивач) та ОСОБА_1 (надалі - Страхувальник) було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №02/146/2.1.5.1 (далі - Договір страхування), згідно з яким позивач прийняв на себе обовязок відшкодувати збитки, що може зазнати Страхувальник у результаті пошкодження, знищення або втрати транспортного засобу «FORD», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (надалі - застрахований автомобіль).

16 січня 2014 року в місті Харкові відбулася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП). Громадянин ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом «ВАЗ», державний номер НОМЕР_2, на порушення Правил дорожнього руху України, скоїв зіткнення із застрахованим автомобілем, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Відповідно до Постанови Комінтернівського районного суду міста Харкова від 31 січня 2014 року винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, було визнано ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

17 січня 2014 року до позивача звернулася Страхувальник із Повідомленням про настання страхового випадку, що було зареєстровану за вх.№165.

28 січня 2014 року пошкоджений в ДТП застрахований ТЗ було оглянуто, про що складено Акт огляду транспортного засобу.

У відповідності до умов, передбачених п.18.10.1 Договору страхування, вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля було визначено на підставі Рахунку №ЗиФ- 0224037 від 10 лютого 2014 року, складеному ПАТ «Завод ім.Фрунзе», відповідно до якого вартість відновлювального ремонту склала 4 355,69 грн.

Постановою Верховного Суду України ві вітня 2015 року, де вказано, що «Законами України «Про страхування» та «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено зобов'язання страховика за договором добровільного страхування визначати розмір страхового відшкодування тільки в розмірі суми, встановленої звітом про оцінку транспортного засобу, оскільки цей звіт є попереднім оціночним документом, що визначає можливу, але не остаточну суму, необхідну для відновлення транспортного засобу».

Відповідно до ст.82 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111-16 цього Кодексу. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням в відповідних мотивів.

11 лютого 2014 року до пзивача звернувся Страхувальник із Заявою на виплату страхового відшкодування, що була зареєстрована за вх. №1248.

Судом встановлено, що попередня страхова виплата, що була здійснена за Договором страхування, проводилася у звязку з пошкодженням лобового скла застрахованого автомобіля, що було відремонтовано на момент здійснення 16 січня 2014 року ДТП, пошкодження від ДТП не перетинаються, і не вплинули на коефіцієнт фізичного зносу автомобіля.

На підставі Повідомлення про настання страхового випадку, заяви на виплату страхового відшкодування, Рахунку СТО, страхового акту №02/31462/2.1.5.1. від 11 квітня 2014 року пзивач на виконання умов Договору страхування виплатив на рахунок ПАТ «Завод ім. Фрунзе» страхове відшкодування у розмірі 3 855,69 грн., що стверджується платіжним дорученням №1200 від 11 квітня 2014 року.

Розмір страхового відшкодування, виплачений Страхувальнику, було обраховано наступним чином:

4355,69 грн. - 500,00 грн. = 3 855,69 грн., де

4355,69 грн.- вартість відновлювального ремонту автомобіля відповідно до Рахунку №ЗиФ- 11-037 від 10 лютого 2014 року, складеному ПАТ «Завод ім. Фрунзе»;

500,00 грн. - франшиза відповідно до п. 7.1. Договору страхування (0,5% від страхової суми у розмірі 100 000,00 грн.).

Згідно з ст.22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування у розмірі витрат, які вона зробила чи мусить зробити для відновлення свого порушеного трава.

Згідно з ст.1166 Цивільного кодексу України шкода завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме - шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з ст.993 Цивільного кодексу України та ст.27 Закону України Про страхування до верховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальній за заподіяний збиток.

Відповідно до п.1 ст.1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом.

Зважаючи на той факт, що цивільно-правова відповідальність особи, винної у ДТП, на дату ДТП була застрахована у ПАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» (надалі - Відповідач) на підставі Договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/3817158 (надалі - Поліс), з метою досудового врегулювання спору 17 червня 2014 року на адресу Відповідача Позивачем було направлено Претензію за вих.№3899, отриману Відповідачем 23 червня 2014 року, але станом на дату подачі позову Відповідачем Позивачу добровільно не сплачено грошові кошти в порядку регресу.

Відповідно до п. в 4.38.1.1. ст.38 Закону, страховик після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо водій після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди.

Відповідно до ст.36.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов'язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що саме Відповідач зобовязаний виплатити Позивачу страхове відшкодування в порядку регресу у розмірі 50% від виплаченого Позивачем страхового відшкодування, а саме, 1927,85 грн. , що розраховується наступним чином:

З 855,69 грн./2 - 0,00 грн. = 1 927,85 грн., де:

З 855,69 грн. - розмір виплаченого Позивачем страхового відшкодування;

0,00 грн. - розмір франшизи за Полісом №АС/3817158;

1 927,85 грн. - розмір грошових коштів, що підлягає стягненню з Відповідача.

Враховуючи викладене, факт порушення водіями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, що стало підставою дорожньо-транспортної пригоди 16 січня 2014 року , те, що цивільна відповідальність власника транспортного засобу автомобіля «ВАЗ», державний номер НОМЕР_2, застрахована у ПАТ "Харківська муніципальна страхова компанія", те, що позивачем належним чином обґрунтовано шкода у розмірі 1927,85 гривень та надано належні докази протиправної поведінки водія, докази наявності причинно-наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою водія та спричиненням позивачу матеріальної шкоди, та те, що на момент прийняття рішення по справі, у матеріалах справи відсутні будь-які докази виплати відповідачем відшкодування в добровільному порядку, суд вважає заявлену вимогу позивача щодо стягнення з відповідача суми завданої матеріальної шкоди в порядку регресу в розмірі 1927,85 гривень нормативно та документально обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, встановивши сторону, з вини якої справу було доведено до суду, суд керується ст.ст.44, 49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких, судовий збір покладається на відповідача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.1, 12, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Харківська муніципальна страхова компанія» (код 21186813, 61001, м.Харків, вул.Плеханівська,63) на користь Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» (код 20842474, юридична адреса:04176, м.Київ, вул.Електриків, 29-А, фактична адреса: 04053, м.Київ, вул.Кудрявський узвіз,б.7, поверх 9-10, р/р №9867 в ПАТ КБ "Правекс-Банк" м.Київ, МФО 380838) грошові кошти в порядку регресу у розмірі 1927,85 гривень та 1827,00 гривень судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 29.09.2015 р.

Суддя ОСОБА_3