РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2015Справа №910/18972/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківрегіонгаз"

до Приватного підприємства "Компанія Інексукрпаркет"

про стягнення грошових коштів

Суддя Цюкало Ю.В.

Представники сторін:

від позивача: Мацуцька В.В. - за довіреністю від 28.01.215р.;

від відповідача: не з'явились.

СУТЬ СПОРУ:

У липні 2015 року до канцелярії Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківрегіонгаз" до Приватного підприємства "Компанія Інексукрпаркет" про стягнення 5 050,25 грн. основного боргу та 2 942,68 грн. інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання за Договором № 5/109 купівлі-продажу від 03 квітня 2013 року, зокрема, у визначені відповідним договором строки не здійснив оплату вартості скрапленого газу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.07.2015р. суддею Цюкало Ю.В. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі №910/18972/15-г. Розгляд справи призначено на 02.09.2015р.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд,-

ВСТАНОВИВ:

03.04.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Харківрегіонгаз» (надалі - продавець) та Приватним підприємством "Компанія Інексукрпаркет" (далі - покупець) (разом - сторони) укладено Договір № 5/109 купівлі-продажу скрапленого газу (далі - Договір, належним чином завірена копія договору в справі), відповідно до п. 1.1. якого, продавець зобов'язується здійснювати реалізацію скрапленого газу шляхом заправки автомобілів покупця (автотранспорт покупця), а покупець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, прийняти і оплатити скраплений газ як пальне для автотранспортних засобів, що закуповується безпосередньо на АГЗП продавця.

Позивач стверджує, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання за Договором № 5/109 купівлі-продажу від 03 квітня 2013 року, зокрема, у визначені відповідним договором строки не здійснив оплату вартості скрапленого газу, у зв'язку із чим просить стягнути з останнього 5 050,25 грн. основного боргу та 2 942,68 грн. інфляційних втрат.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 655 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) сплатити за нього певну грошову суму.

Як встановлено судом, 03.04.2013 року між сторонами укладено Договір № 5/109 купівлі-продажу скрапленого газу, відповідно до п. 1.1. якого, продавець зобов'язується здійснювати реалізацію скрапленого газу шляхом заправки автомобілів покупця (автотранспорт покупця), а покупець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, прийняти і оплатити скраплений газ як пальне для автотранспортних засобів, що закуповується безпосередньо на АГЗП продавця.

Згідно з п. 3.2. Договору реалізація скрапленого газу відбувається продавцем шляхом заправки автомобілів покупця на АГЗП, яка знаходиться за адресою: вул. Любецька, 165.

Відповідно до п. 3.3. Договору документальне оформлення відпуску газу та заповнення забірної відомості здійснюється продавцем на основі фактично отриманого газу автомобілями покупця наступним чином: після заправки автомобіля водій покупця розписується у забірній відомості продавця про отримання відповідної кількості скрапленого газу, після чого матеріально-відповідальна особа продавця здійснює запис у подорожньому листі водія покупця про отримання скрапленого газу, ставить на листку свій підпис із зазначенням назви АГЗП. Першого числа кожного місяця продавець закриває забірну відомість про отримання скрапленого газу минулого місяця та відкриває нову. За підсумком відпуску скрапленого газу у звітному місяці, на підставі забірних відомостей про отримання скрапленого газу протягом 5 робочих днів наступного місяця продавець складає видаткові накладні.

Судом встановлено, що позивачем на виконання умов Договору № 5/109 купівлі-продажу скрапленого газу від 03.04.2013 року було продано відповідачу скраплений газ на загальну суму 5 050,25 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними. Крім того, наявність заборгованості відповідача перед позивачем на вказану суму підтверджується також актами звіряння за період з 01.04.2014 по 01.09.2014 року (належним чином завірені копії документів долучені до матеріалів справи).

Згідно з п. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 4.1. Договору краплений газ оплачується покупцем на умові 100% передоплати.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

В силу приписів ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як встановлено судом, відповідач свого обов'язку щодо оплати проданого скрапленого газу за Договором не виконав, зворотного суду не довів.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що відповідач зобов'язання за Договором в частині проведення оплати вартості проданого скрапленого газу не виконав, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 5 050,25 грн. заборгованості підлягають задоволенню.

Положеннями статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов'язання з оплати проданого скрапленого газу, суд дійшов висновку про його неправильність, за розрахунком суду з відповідача підлягає стягненню 979,34 грн. інфляційних втрат.

Судові витрати позивача, відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України, пропорційно розміру задоволених позовних вимог покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства "КОМПАНІЯ "ІНЕКСУКРПАРКЕТ" (03127, м. Київ, проспект 40-річчя Жовтня, будинок 120, корпус 1, ідентифікаційний код 25635395, р/р 279 в ПАТ «Укрексімбанк», МФО 353649), або з будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВРЕГІОНГАЗ" (61109, Харківська обл., місто Харків, вулиця Безлюдівська, будинок 1, ідентифікаційний код 36224035, р/р в ПАТ «Банк «Кліринговий дім», м. Київ, МФО 300647), або на будь-який інший рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду, грошові кошти: 5 050,25 грн. (п'ять тисяч п'ятдесят гривень 25 копійок) основного боргу, 979,34 грн. (дев'ятсот сімдесят дев'ять гривень 34 копійки) інфляційних втрат та 1 378,23 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень 23 копійки) судового збору. Видати наказ.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Копію даного рішення направити відповідачу у справі № 910/18972/15-г.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 04.09.2015р.

Суддя Ю.В. Цюкало