РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

"21" вересня 2015 р. Справа № 918/108/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Петухов М.Г.

суддя Маціщук А.В. ,

суддя Гулова А.Г.

розглянувши апеляційну скаргу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, - Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву "Рівнеагробуд"

на рішення господарського суду Рівненської області від 10.03.2015р.

у справі № 918/108/15 (суддя Павленко Є.В. )

за позовом ОСОБА_1

до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Агробуд-Рівне"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву "Рівнеагробуд"

про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників ТОВ "Агробуд - Рівне"

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_3;

від відповідача: ОСОБА_4, ОСОБА_5;

від третьої особи: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Рівненської області від 10.03.2015р. у справі №918/108/15 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Агробуд-Рівне" про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників ТОВ "Агробуд - Рівне" задоволено.

При прийнятті вищевказаного рішення, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням загальних зборів учасників ОСОБА_2, оформленим протоколом від 19 листопада 2014 року, вирішено, з поміж іншого, достроково звільнити ОСОБА_6 20 листопада 2014 року з посади генерального директора відповідача, розірвавши з ним відповідний трудовий контракт та призначити з 21 листопада 2014 року генеральним директором ОСОБА_2 ОСОБА_7. З наявної у матеріалах справи копії протоколу від 19 листопада 2014 року, яким оформлені спірні рішення, вбачається, що у загальних зборах учасників ОСОБА_2 приймав участь лише один учасник Асоціація. Відтак, ОСОБА_1 при прийнятті оспорюваного рішення загальними зборами учасників відповідача був відсутній.

Також судом прийнято до уваги той факт, що представник третьої особи у судовому засіданні повідомив, що докази направлення Асоціацією повідомлення про скликання загальних зборів учасників ОСОБА_2 ОСОБА_1 знаходяться у керівника Асоціації. Проте всупереч вимогам ухвали від 25 лютого 2015 року у встановлений строк третя особа не надала належних та допустимих доказів на підтвердження таких обставин.

Суд першої інстанції, зважаючи на той факт, що у матеріалах справи відсутні докази дотримання встановленої законом та установчими документами ОСОБА_2 процедури скликання та проведення загальних зборів його учасників, якими були прийняті оспорювані рішення, оформлені протоколом від 19 листопада 2014 року, дійшов висновку, що позивача як учасника ОСОБА_2 було таким чином позбавлено можливості взяти участь у загальних зборах, що призвело до порушення його корпоративних прав.

Окрім того, суд першої інстанції вказав на те, що третьою особою не було надано належних доказів на підтвердження факту укладення договору купівлі-продажу частки статутного капіталу саме 7 березня 2013 року, а також не було спростовано належними та допустимими доказами факту вчинення даного правочину в 2014 році. При цьому, судом встановлено, що зазначений договір був повністю виконаний його сторонами, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями платіжних доручень, які свідчать про сплату ОСОБА_2 на розрахунковий рахунок Асоціації суми вартості її корпоративних прав у статутному капіталі відповідача у загальному розмірі 848 549 грн. 00 коп.

В обґрунтування своїх висновків, місцевий господарський суд зауважив, що корпоративні права третьої особи на частку в статуті ОСОБА_2 перейшли до відповідача з моменту нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу частки статутного капіталу, тобто 7 березня 2014 року, а вказаний договір на момент розгляду даної справи є дійсним, а тому суд дійшов висновку про відсутність в Асоціації корпоративних прав у статутному фонді ОСОБА_2 на момент прийняття оспорюваного рішення.

При вирішенні спірних правовідносин, судом першої інстанції було враховано відповідні положення Конституції України, Господарського та Цивільного кодексів України, а також розяснення, наведені у пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів".

Ураховуючи встановлені обставини у даній справі та положення діючого законодавства, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність визначених законом підстав для задоволення позовних вимог.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду першої інстанції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, - Рівненська обласна асоціація по сільському будівництву "Рівнеагробуд" звернулося з апеляційною скаргою до Рівненського апеляційного господарського суду, відповідно до якої просить рішення господарського суду Рівненської області від 10.03.2015р. у справі № 918/108/15 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Скаржник вважає, що рішення господарського суду є незаконним та таким, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

На підтвердження своїх доводів, скаржник вказує, зокрема, наступне:

- Рівненським окружним адміністративним судом у постанові від 25.07.2014 р. у справі №817/1067/14 та Житомирським апеляційний адміністративним судом в ухвалі від 10.11.2014 року у справі № 817/1067/14 встановлено ті обставини, що договір купівлі-продажу частки статутного капіталу від 07.03.2013 року в даному випадку не являється тим документом, який може підтверджувати перехід права власності на частку в статутному капіталі ТОВ «Агробуд-Рівне» в розмірі 99,64% від Асоціації «Рівнеагробуд» до ТОВ «Агробуд-Рівне». Також встановлено, що відчуження частки асоціації в статутному капіталі господарського товариства може відповідно до ч. 3 ст. 123 ГК України відбуватися лише на підставі рішення вищого органу управління (загальних зборів учасників) асоціації, який у даному випадку такого рішення про продаж частки Асоціації «Рівнегаробуд» в статутному капіталі ТОВ «Агробуд-Рівне» не приймав;

- положення ст. 52 Закону України «Про господарські товариства» та ст. 144 ЦК України передбачають необхідність державної реєстрації в установленому законом порядку змін до статуту господарського товариства, що повязані із зміною складу учасників. Вказана норма спростовує висновок суду першої інстанції про те, що перехід корпоративних прав учасника господарського товариства не повязаний з обовязковою державною реєстрацією змін до установчих документів такого товариства;

- у новій редакції статуту ТОВ «Агробуд-Рівне», яка була затверджена протоколом №1/13 від 07.03.2014р. загальних зборів учасників ТОВ «Агробуд-Рівне», що є предметом спору у даній справі, інформація про склад вкладів усіх учасників, свідчить про те, що Асоціація «Рівнеагробуд» передала ТОВ «Агробуд-Рівне» частку в розмірі 99,64% статутного капіталу ТОВ «Агробуд-Рівне», що складає 848 549 грн., яка складалася з грошового внеску. Даний факт свідчить про те, що внаслідок прийняття рішень на загальних зборах учасників ТОВ «Агробуд-Рівне» про передачу частки Асоціації «Рівнеагробуд» в статутному капіталі ТОВ «Агробуд-Рівне», останньому була передана лише частка позивача, що сформована за рахунок грошового внеску;

- Асоціація «Рівнеагробуд» внаслідок передання ТОВ «Агробуд-Рівне» частки в статутному капіталі ТОВ «Агробуд-Рівне» в розмірі 99,64%, яка сформована грошовим внеском, і вихід зі складу учасників даного товариства (припинення участі) повинна була отримати майно, за рахунок якого формувався майновий внесок позивача у статутному капіталі відповідача;

- приймаючи 07.03.2014 року рішення по п. 2 порядку денного загальних зборів учасників ТОВ «Агробуд-Рівне», оформлене оскаржуваним протоколом загальних зборів учасників ТОВ «Агробуд-Рівне» № 1/13 від 07.03.2014р., вищий орган управління товариства - Загальні збори учасників не мав права приймати рішення про відчуженая частки Асоціації «Рівнеагробуд» без згоди самого позивача. При цьому, рішення про відчуження частки Асоціації «Рівнеагробуд» в статутному капіталі ТОВ «Агробуд-Рівне» повинен був надати повноважний орган управління позивача - Асоціації «Рівнеагробуд». Проте, відповідач усупереч вимог ч. 3 ст. 123 ГК України допустив відчуження частки Асоціації «Рівнеагробуд» в статутному капіталі ТОВ «Агробуд Рівне» лише за рішенням Правління Асоціації «Рівнеагробуд», яке оформлене протоколом № 8 від 04.03.2014р.;

- договір купівлі-продажу частки статутного капіталу, що був укладений 07.03.2014р., посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_8 7 березня 2014р., зареєстрований в реєстрі за № 171, був викладений на спеціальному бланку нотаріальних документів ВТТ 323828. За даними Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів (скорочений витяг №80060280 від 11.04.2014р.) бланк з серією та номером ВТТ 323828 внесений до реєстру 07.03.2014р. з кодом витрачання 21 зіпсований бланк, що підтверджує недійсність такого Договору;

- після прийняття оскаржуваних рішень загальних зборів учасників ТОВ «Агробуд-Рівне» 19.11.2014 року ОСОБА_1 не був позбавлений будь-яких прав на управління господарським товариством, та реалізовував їх у повній мірі, що підтверджується фактом прийняття загальними зборами учасників ТОВ «Агробуд-Рівне» про перехід господарської діяльності на модельний статут і прийняття рішення про припинення господарського товариства внаслідок його ліквідації та призначення голови ліквідаційної комісії, який виконує повноваження щодо управління справами товариства;

- ОСОБА_1 станом на 19.11.2014 року був одним із чотирьох учасник в ТОВ «Агробуд Рівне» і мав 0, 12% статутного капіталу. На дату прийняття рішень від 19.11.2014р. був забезпечений кворум загальних зборів учасників ТОВ «Агробуд-Рівне» в розмірі 99,64% голосів учасників, а голос ОСОБА_1 у 0,12% не міг вплинути на результати голосування та прийняття рішення.

З огляду на викладені вище аргументи на підтвердження своєї правової позиції, відповідач вважає, що судом першої інстанції було задоволено позов за відсутності на те визначених законом підстав, у звязку з чим рішення суду першої інстанції слід скасувати.

Від позивача - ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідача, відповідно до якого просить оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін, а в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

На спростування доводів, викладених в апеляційній скарзі, вказує наступне.

Зі змісту статті 53 Закону України «Про господарські товариства», частини 1 статті 334 та статті 655 Цивільного кодексу України вбачається, що корпоративні права особи відчужуються не з моменту прийняття рішення про продаж чи викуп частки статутного капіталу учасника господарського товариства, а з моменту переходу права власності на частку в статутному капіталі такої юридичної особи, оформленого відповідним господарсько-правовим правочином.

Як зазначає позивач, перехід корпоративних прав учасника (права власності на частку у статутному капіталі) товариства до іншої особи відбувається в момент укладення відповідного договору про відчуження таких прав, а не з моменту прийняття рішення про здійснення відчуження цих прав, яким оформлюється лише воля юридичної особи на вчинення такого правочину. У зв'язку з цим визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства не зумовлює автоматичного визнання недійсним договору купівлі-продажу частки статутного капіталу.

Відповідно до ст. 61 Закону України «Про господарські товариства», загальні збори учасників скликаються виключно головою товариства. Право на самостійні дії по скликанню зборів в учасників виникає лише у випадку якщо протягом 25 днів голова товариства не виконав їх вимоги про скликання зборів. Про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів.

З урахуванням наведеної норми права, процесуальний опонент скаржника звертає увагу на те, що Асоціація «Рівнеагробуд» взагалі не надала суду доказів належного повідомлення про скликання зборів саме позивача - ОСОБА_1 Враховуючи той факт, що жоден із учасників ТОВ «Агробуд-Рівне» не звертався із вимогою про скликання загальних зборів учасників на 19 листопада 2014 року, скликання та проведення зборів 19 листопада 2014 року було здійснено особами без наявності такого права, з порушенням порядку встановленого чинним законодавством, в тому числі з порушенням 30 денного строку передбаченого законом.

Посилаючись на положення ст. 53 Закону України «Про господарські товариства», зазначає, що протягом періоду володіння ТОВ "Агробуд-Рівне часткою в статутному капіталі товариства, розподіл прибутку, а також голосування і визначення кворуму у вищому органі проводяться без урахування частки, придбаної ТОВ Агробуд-Рівне.

За таких обставин, позивач зазначає, що рішення Загальних зборів учасників ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Агробуд-Рівне», що оформлені протоколом від 19.11.2014 року, містять безумовні підстави для визнання їх недійсними, оскільки були прийняті без наявності кворуму, обовязковість якого передбачена ст. 60 Закону України «Про господарські товариства». Також, оспорюване рішення прийняте одноособово Рівненською обласною асоціацією по сільському будівництву «Рівнеагробуд», яка, на момент їх прийняття, не володіла правами учасника ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Агробуд-Рівне», оскільки 07.03.2014 року відчужила належну їй частку статутного капіталу.

Відповідач - ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Агробуд-Рівне» у відзиві на апеляційну скаргу не погоджується з доводами скаржника та зазначає наступне.

Наведені Асоціацією «Рівнеагробуд» рішення адміністративних судів містять обставини, встановлені виключно щодо державних реєстраторів та Реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, які не беруть участі у даній справі. Окрім того, позивач - ОСОБА_1, участі у розгляді адміністративних справ не брав. За таких обставин, підстави для застосування статті 35 ГПК України відсутні.

Як вбачається із постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 25 липня 2014 року у справі № 817/1067/14, яка за результатами апеляційного та касаційного перегляду залишилась без змін, та на яку посилається Асоціація «Рівнеагробуд», суд погоджується з доводами позивача, що прийняття рішення про продаж частки у статутному капіталі господарського товариства має право приймати лише вищий орган управління Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву «Рівнеагробуд» - загальні збори учасників.

Постановою Вищого господарського суду України від 20.08.2014 року постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 01.07.2014 по справі №918/433/14 скасовано. При цьому, суд касаційної інстанції зазначив, що погоджується з висновками господарського суду Рівненської області про те, що, як вбачається з протоколу № 8 від 04.03.2014 р., на вирішення засідання правління Асоціації було винесено питання, які не відносяться до виключної компетенції Загальних зборів, а тому, згідно п. 6.13. Статуту, виконавчий орган мав достатні правові підстави приймати відповідні рішення.

З огляду на наведене, відповідач зауважує, що висновки адміністративних судів та Вищого господарського суду є протилежними. Однак, саме до компетенції господарських судів, а не адміністративних, відноситься вирішення корпоративних спорів.

З приводу тверджень Асоціації «Рівнеагробуд» про належне повідомлення всіх учасників ТОВ «Агробуд-Рівне» про скликання загальних зборів, відповідач звертає увагу на те, що до апеляційної скарги Асоціації «Рівнеагробуд» долучено одну квитанцію про оплату поштового відправлення. За відомостями даної квитанції вбачається, що відправлення було здійснено 15.11.2014 року на імя ОСОБА_9, номер штрихкодового ідентифікатора: 661. Згідно інформації, розміщеної на офіційному сайті Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта», відправлення за номером 661 вручене адресату 01.12.2014 року, тобто вже після проведення зборів. Дані обставини підтверджують неналежне повідомлення учасника - ОСОБА_9 про проведення зборів, що мали відбутись 19.11.2014 року.

Враховуючи той факт, що жоден із учасників ТОВ «Агробуд-Рівне» не звертався із вимогою про скликання загальних зборів учасників на 19 листопада 2014 року, відповідач стверджує, що скликання та проведення зборів 19 листопада 2014 року було здійснено особами без наявності такого права, з порушенням порядку встановленого чинним законодавством, в тому числі з порушенням 30 денного строку, передбаченого законом.

За наведеного, відповідач наголошує на тому, що визначення кворому на Загальних зборах учасників ТОВ «Агробуд-Рівне», що оформлені протоколом від 19.11.2014 року, мало відбутися без урахування частки у розмірі 99,64 %, що складає 848549,00 гривень, придбаної ТОВ Агробуд-Рівне. Однак, як вбачається із протоколу Загальних зборів учасників ТОВ «Агробуд- Рівне» від 19.11.2014 року, саме ця частка була врахована при визначенні кворуму та приймала участь у голосуванні.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 27.03.2015 р. прийнято до провадження апеляційну скаргу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву "Рівнеагробуд", розгляд скарги призначено на 20.04.2015 р.

Ухвалами Рівненського апеляційного господарського суду від 20.04.2015 р. та від 18.05.2015 р. розгляд справи відкладався на 18.05.2015 р. та на 02.06.2015 р.

У судовому засіданні 02.06.2015 р. колегією суддів Рівненського апеляційного господарського суду оголошено перерву до 03.06.2015 р.

02.06.2015 р. третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Рівненською обласною асоціацією по сільському будівництву "Рівнеагробуд" подано клопотання до Рівненського апеляційного господарського суду про зупинення провадження у справі № 918/108/15 до вирішення по суті пов'язаних з нею справ: № 918/1355/14 за позовом Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву "Рівнеагробуд" до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Агробуд-Рівне", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_9, ОСОБА_1, ОСОБА_10 про визнання недійсними змін до статуту; № 918/276/14 за позовом Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву "Рівнеагробуд" до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Агробуд-Рівне", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_10, ОСОБА_9, ОСОБА_1, про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ "Агробуд-Рівне", оформлені протоколом № 1/13 від 07 березня 2014 року; № 918/552/15 за позовом Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву "Рівнеагробуд" до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Агробуд-Рівне" про визнання недійсним договору.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 03.06.2015р. провадження у справі №918/108/15 зупинено до набрання законної сили рішенням господарського суду Рівненської області від 28.04.2015 р. у справі № 918/276/14, а також до вирішення господарським судом Рівненської області справ № 918/1355/14 та № 918/552/15 та набрання рішеннями у цих справах законної сили.

Наведену вище ухвалу суду апеляційної інстанції оскаржено в касаційному порядку.

За результатами касаційного провадження, постановою Вищого господарського суду України від 05.08.2015р. у справі №918/108/15 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Рівненського апеляційного господарського суду від 3 червня 2015 року у справі № 918/108/15 скасовано, справу № 918/108/15 передано до Рівненського апеляційного господарського суду для розгляду.

Відповідно до супровідного листа Вищого господарського суду України від 06.08.2015р. №918/108/15/406/2015 матеріали справи №918/108/15 надіслано на адресу Рівненського апеляційного господарського суду.

З огляду на те, що обставини, які зумовили зупинення провадження у даній справі, усунено, ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 07.09.2015р. поновлено апеляційне провадження у справі № 918/108/15 та призначено апеляційну скаргу у даній справі до слухання на 21.09.2015р.

21 вересня 2015 року в судовому засіданні Рівненського апеляційного господарського суду Представник позивача - ОСОБА_1 в судовому засіданні заявив, що з доводами апелянта не погоджується, вважає їх безпідставними, а оскаржуване рішення таким, що відповідає встановленим обставинам справи та нормам закону. Наголосив на тому, що загальні збори учасників товариства проведені з порушенням чинного законодавства України, оскільки проведені неуповноваженим на те учасником товариства, за відсутності повідомлення інших учасників товариства та за відсутності кворуму. З огляду на зазначене, просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Представники відповідача заперечили доводи апеляційної скарги. Пояснили, що за результатами судового провадження у справі про визнання недійсним договору купівлі - продажу частки у статутному капіталі товариства від 07.03.2014р. відмовлено, у зв'язку з чим участь Асоціації у загальних зборах учасників товариства від 19.11.2014р. була припинена. Відтак, загальні збори були проведені за відсутності кворуму. Також, зауважили, що рішення адміністративного суду про визнання незаконними дій державного реєстратора базувалося на постанові Рівненського апеляційного господарського суду, яка скасована за результатми касаційного провадження. З урахуванням вказаного, просять рішення господарського суду Рівненської області по справі № 918/108/15 від 10 березня 2015 р. залишити без змін, а апеляційну скаргу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, - Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву "Рівнеагробуд" - без задоволення.

Представник третьої особи Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву "Рівнеагробуд" в судове засідання не з'явився.

Окрім того, 21.09.2015р. від скаржника - Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву "Рівнеагробуд" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи № 918/108/15 на іншу дату у зв'язку із неможливістю забезпечити явку свого представника в судове засідання.

Судова колегія дійшла висновку, що подане скаржником клопотання задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до абз. 1 п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики зхастосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т.п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права та можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника, згідно з частинами 1-5 ст. 28 ГПК України, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні. (абз. 2 п. 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011 року).

Підставою для відкладення розгляду справи, апелянт називає перебування одного із своїх представників у судовому засіданні Львівського апеляційного адмінстративного суду, при цьому не зазначає в чому саме полягає необхідність участі його представника в судовому засіданні Рівненського апеляційного господарського суду.

У відповідності до вимог ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, сторони зобов'язанні добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи викладене, а також той факт, що повідомлення про вручення поштового відправлення скаржнику повернулося із відміткою "за закінченням терміну зберігання" (Т. 2 а.с. 184-185), суд апеляційної інстанції вважає, що у останнього була можливість належним чином підготуватися до судового засідання та визначитись щодо особи, яка представлятиме його інтереси у судовому засіданні.

При цьому, представників сторін та третьої особи було неодноразово заслухано, розгляд апеляційної скарги у даній справі неодноразово відкладався, окрім того, ухвалою суду апеляційної інстанції від 03.06.2015р. провадження у справі №902/1321/13 було зупинено, а ухвалою суду від 07.09.2015р. у справі №902/1321/13 апеляційне провадження поновлено, явку представника скаржника в судове засідання не було визнано обов'язковою.

З урахуванням встановленого факту недноразового відкладення судом апеляційної інстанції розгляду даної справи, та приймаючи до уваги положення ст. ст. 69, 102 ГПК України, колегія суддів не встановлила обгрунтованих підстав для задоволення клопотання скаржника про відкладення розгляду даної справи.

Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено та як підтверджується матеріалами справи, рішенням правління Асоціації, оформленим протоколом засідання від 4 березня 2014 року №8, третьою особою було вирішено здійснити продаж частки Асоціації у статутному капіталі ОСОБА_2 в розмірі 99,64%, що складає 848 549 грн. 00 коп., за ціною 848 549 грн. 00 коп. (а.с. 94-95). Факт дійсності цього рішення підтверджується копією постанови Вищого господарського суду України від 20 серпня 2014 року у справі № 918/433/14 (Т.1, а.с. 98-99).

07.03.2014р. Загальні збори учасників ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Агробуд-Рівне" за участю учасників: Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву "Рівнеагробуд", ОСОБА_10, ОСОБА_9 та ОСОБА_1, прийняли рішення про придбання ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Агробуд-Рівне" частки у розмірі 99, 64 %, що складає 848 549 грн. статутного капіталу ТОВ "Агробуд-Рівне", належної Рівненській обласній асоціації по сільському будівництву "Рівнеагробуд", та про припинення участі Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву "Рівнеагробуд" у ТОВ "Агробуд-Рівне" у звязку із відчуженням належної їй частки (Т.1, а.с. 16).

Як стверджується матеріалами справи, 07.03.2013р. між Рівненською обласною асоціацією по сільському будівництву "Рівнеагробуд" та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Агробуд-Рівне" укладено Договір купівлі продажу частки статутного капіталу, який посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_8 та зареєстрований в реєстрі за № 171 (Т.1, а.с. 18).

За умовами наведеного Договору, Рівненська обласна асоціація по сільському будівництву "Рівнеагробуд" відчужила на користь ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Агробуд-Рівне" належну їй частку у розмірі 99, 64 % , що складає 848 549 грн. статутного капіталу ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Агробуд-Рівне".

Зі змісту вказаного договору купівлі-продажу частки статутного капіталу вбачається, що при його укладенні голова Асоціації діяв, зокрема, на підставі статуту третьої особи, зареєстрованого державним реєстратором виконавчого комітету Рівненської міської ради Рівненської області за № 1001867 від 10 квітня 2013 року, а уповноважений представник ОСОБА_2 ОСОБА_9 діяв на підставі довіреності, посвідченої 7 березня 2014 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_8

При цьому, договір посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_8 7 березня 2014 року та зареєстрований в реєстрі за № 171.

За умовами пункту 5.1 цього правочину цей договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами та нотаріального посвідчення, і право власності на частку виникає у ОСОБА_2 з моменту нотаріального посвідчення договору.

За таких обставин, з огляду на відсутність належних доказів на підтвердження факту укладення вищенаведеного договору саме 7 березня 2013 року, та, ураховуючи, що належними та допустимими доказами не спростовано факту вчинення даного правочину в саме 2014 році, колегія суддів констатує, що вказаний Договір укладено саме 7 березня 2014р.

Відтак, зазначення на примірнику даного Договору дати його укладення « 7 березня 2013 року» розцінюється колегією суддів як технічна помилка. В той же час, інші відомості, зазначені у вказаному правочині (зокрема, дата його нотаріального посвідчення, а також дата складення відповідних документів, на підставі яких діяли представники сторін договору при вчиненні даної угоди), свідчать про укладення вказаного правочину саме 7 березня 2014 року.

Договір підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений відбитками їх печаток.

Як убачається з матеріалів справи, вищевказаний договір виконаний його сторонами, що стверджується наявними у матеріалах справи копіями платіжних доручень, які свідчать про сплату ОСОБА_2 на розрахунковий рахунок Асоціації суми вартості її корпоративних прав у статутному капіталі відповідача у загальному розмірі 848 549 грн., зокрема, платіжним дорученням від 13 березня 2014 року № 39 відповідач перерахував третій особі 200 000 грн., платіжним дорученням від 17 березня 2014 року № 40 200 000 грн., платіжним дорученням від 17 березня 2014 року № 41 200 000 грн., платіжним дорученням від 18 березня 2014 року № 42 175 000 грн., платіжним дорученням від 19 березня 2014 року № 43 73 549 грн. (Т.1, а.с. 73-77).

Також, матеріали справи містять протокол від 19 листопада 2014 року загальних зборів учасників ОСОБА_2, зідно якого вирішено, з поміж іншого, достроково звільнити ОСОБА_6 20 листопада 2014 року з посади генерального директора відповідача, розірвавши з ним трудовий контракт; виключити з 20 листопада 2014 року з переліку осіб ОСОБА_2, які мають право вчиняти юридичні дії від імені відповідача без довіреності, у тому числі підписувати договори, ОСОБА_6 та ОСОБА_9; призначити з 21 листопада 2014 року генеральним директором ОСОБА_2 ОСОБА_7, а також надати новопризначеному генеральному директору відповідача повноваження щодо подання державному реєстратору всіх необхідних документів для проведення державної реєстрації змін до відомостей про ОСОБА_2 у звязку зі зміною його керівника (Т.1, а.с. 9).

Зі змісту протоколу загальних зборів учасників ОСОБА_2 від 19 листопада 2014 року, яким були оформлені спірні рішення, вбачається, що у загальних зборах учасників ОСОБА_2 приймав участь лише один учасник Асоціація. Інші учасники ОСОБА_2, зокрема, ОСОБА_1 при прийнятті оспорюваного рішення загальними зборами учасників відповідача був відсутній.

Відповідно до п.п. 2.1., 3.2. Статуту ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Агробуд-Рівне" вбачається, що учасниками ОСОБА_2 є: фізичні особи - ОСОБА_9 з часткою у його статутному фонді в розмірі 0,12 %; ОСОБА_10 з часткою у його статутному фонді в розмірі 0,12 %; ОСОБА_1 з часткою у його статутному фонді в розмірі 0,12 %; юридична особа, яка є тимчасовим власником частки у статутному капіталі ОСОБА_2, - ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Агробуд-Рівне" з часткою у його статутному фонді в розмірі 99, 64 % (Т.1, а.с. 22-27).

У позовній заяві ОСОБА_1 посилається на те, що у встановленому законом порядку та строки не отримував повідомлення про проведення загальних зборів учасників відповідача, а інші учасники ОСОБА_2 отримали прості рекомендовані листи з вкладеними до них чистими аркушами паперу, що підтверджується відповідними актами про відсутність документів у рекомендованому листі. Копії вказаних актів, а також адресованих іншими учасниками ОСОБА_2 третій особі відповідних листів-повідомлень про виявлення вищенаведених фактів і описів вкладення у дані поштові відправлення, наявні у матеріалах даної справи (Т.1, а.с. 10-15).

При цьому, докази направлення відповідачем його учасникам повідомлень про проведення загальних зборів, призначених на 19 листопада 2014 року, в матеріалах справи відсутні.

Предметом спору у даній справі є вимога позивача про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників ТОВ "Агробуд - Рівне", оформлених протоколом від 19 листопада 2014 року.

Аналізуючи встановлені обставини у даній справі та переглядаючи спірні правовідносини на предмет наявності правових підстав для задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції приймає до уваги наступні положення діючого законодавства.

З огляду на характер правовідносин, які склалися у даній справі, спір, що виник між сторонами, за своєю правовою природою є корпоративним, оскільки повязаний з правами учасника господарського товариства.

В силу дії ст. 167 ГК України, корпоративні права це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Згідно з ч. 1 ст. 50 Закону України Про господарські товариства встановлено, що товариством з обмеженою відповідальністю є товариство, що має статутний (складений) капітал, розділений на частки, розмір яких визначається установчими документами.

Статтею 58 зазначеного Закону передбачено, що вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є збори учасників, які складаються з учасників товариства або призначених ними представників. Учасники мають кількість голосів, пропорційну розміру їх часток у статутному (складеному) капіталі.

Відповідно до ст. 98 ЦК України, загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу і рішення загальних зборів учасників товариства мають вищу силу і є обовязковими для виконання його учасниками та органами товариства.

Позивачем оскаржується законність скликання, проведення загальних зборів ОСОБА_2 та прийнятих на них рішень, зокрема, оформлених протоколом від 19 листопада 2014 року.

Колегія суддів виходить з того, що підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників господарського товариства можуть бути: порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; позбавлення учасника товариства можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів учасника товариства рішенням загальних зборів. Такої практики дотримується Верховний Суд України, що відображено в абз. 3 п. 17 постанови Пленуму від 24.10.2008р. №13 Про практику розгляду судами корпоративних спорів.

За приписами ст.61 Закону України Про господарські товариства, про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом із зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

Усупереч наведеним вище положенням діючого законодавства, Асоціацією не надано судам першої та апеляційної інстанцій достатніх належних та допустимих доказів у розумінні ст. ст. 33, 34 ГПК України на підтвердження факту належного повідомлення позивача та інших учасників загальних зборів ОСОБА_2 про скликання загальних зборів

Згідно зі ст. 11 Закону України Про господарські товариства, ч. 3 ст. 88 ГК України, ст. 117 ЦК України та п. 4.3 Статуту, учасники товариства зобовязані: додержуватися установчих документів товариства і виконувати рішення загальних зборів та інших органів управління товариства; вносити вклади у розмірі, порядку та засобами, передбаченими Статутом Товаритсва; нести інші обовязки, передбачені, прийняті та затверджені на Загальних зборах ОСОБА_2.

У п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008р. №13 Про практику розгляду судами корпоративних спорів розяснено, що суди мають враховувати, що для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства. Якщо за результатами розгляду справи факт такого порушення не встановлено, господарський суд не має підстав для задоволення позову.

Зясовуючи питання щодо наявності у третьої особи правомочностей в частині скликання загальних зборів учасників ОСОБА_2 та прийняття за його результатами рішень, оформлених протоколом від 19.11.2014р., колегія суддів приймає до уваги наступне.

У п. 25. Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008р. №13 Про практику розгляду судами корпоративних спорів розяснено, що згідно зі статтями 41, 60 Закону про господарські товариства загальні збори визнаються правомочними, якщо в них беруть участь акціонери (учасники), що мають відповідно до статуту товариства більш як 60% голосів. У зв'язку з цим положення установчих документів товариства, які встановлюють інші правила щодо визначення кворуму, є такими, що суперечать закону і не підлягають застосуванню. Відсутність кворуму на загальних зборах є безумовною підставою для визнання в судовому порядку прийнятих загальними зборами рішень недійсними. Загальні збори є неправомочними, якщо реєстрація акціонерів у день проведення загальних зборів не здійснювалась (стаття 159 ЦК, стаття 41 Закону про господарські товариства), у зв'язку з неможливістю визначення кворуму на загальних зборах. Рішення, прийняті на таких загальних зборах, у судовому порядку визнаються недійсними.

Як свідчать матеріали справи, на підставі укладення 07.03.2014р. між Рівненською обласною асоціацією по сільському будівництву "Рівнеагробуд" та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Агробуд-Рівне" договору купівлі-продажу частки статутного капіталу, третя особа відчужила свою частку у статутному капіталі товариства відповідачеві.

З огляду на приписи ст. ст. 655 та 656 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути і майнові права.

Частиною 4 статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

В силу дії ч. 3 статті 640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Частинами 1, 3 статті 334 ЦК України встановлено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Відповідно до договору купівлі-продажу частки статутного капіталу, який посвідчений 07.03.2014 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_8 та зареєстрований в реєстрі за № 171, Рівненська обласна асоціація по сільському будівництву Рівнеагробуд відчужила на користь ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Агробуд-Рівне всю належну їй частку статутного капіталу ТОВ Агробуд- Рівне, а саме у розмірі 99,64 %, що складає 848549,00 гривень.

Відповідно до положень ст. 43 Закону України "Про нотаріат", при вчиненні нотаріальної дії нотаріуси встановлюють особу учасників цивільних відносин, які звернулися за вчиненням нотаріальної дії. Не допускається вчинення нотаріальної дії у разі відсутності осіб - її учасників або їх уповноважених представників.

Під час посвідчення правочинів визначається обсяг цивільної дієздатності фізичних осіб, які беруть у них участь. При перевірці цивільної правоздатності та дієздатності юридичної особи нотаріус зобов'язаний ознайомитися з установчими документами, інформацією про неї, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців цієї юридичної особи і перевірити, чи відповідає нотаріальна дія, яка вчиняється, обсягу її цивільної правоздатності та дієздатності (ст. 44 Закону).

При посвідченні правочинів і вчиненні інших нотаріальних дій у випадках, передбачених законодавством, нотаріусом перевіряється справжність підписів учасників правочинів та інших осіб, які звернулися за вчиненням нотаріальної дії (ст. 45 Закону).

Також не приймається до уваги колегією суддів і посилання скаржника на те, що бланк, на якому викладено договір купівлі-продажу частки статутного капіталу згідно відомостей Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів обліковується як зіпсований, адже згідно долученого до матеріалів справи ОСОБА_8 з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів станом на 17.12.2014р. бланк з номером ВТТ 323828 (серія та номер бланку, на якому виготовлено оспорюваний правочин) обліковується за кодом витрачання бланка"Інші договори".

Крім того, згідно п. 2.1 даного Договору, продаж частки вчинено за 848 549,00 (вісімсот сорок вісім тисяч пятсот сорок девять грн. 00 коп.) гривень.

Як стверджується матеріалами справи, зазначена сума коштів сплачена продавцю - Рівненській обласній асоціації по сільському будівництву Рівнеагробуд у повному розмірі, що підтверджується платіжними дорученнями (Т.1. а.с. 73-77).

Отже, наведені факти в сукупності вказують на укладення між відповідачем та третьою особою договору купівлі продажу частки статутного капіталу, який є дійсним, з огляду на що, станом на 07.03.2014р. та, відповідно, 19.11.2014р. корпоративні права третьої особи були відчужені відповідачеві.

Також, колегія суддів приймає до уваги наявну у матеріалах справи копію постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 25 липня 2014 року у справі №817/1067/14 за позовом Асоціації до Реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції Рівненської області та Реєстраційної служби Рівненського районного управління юстиції Рівненської області, залишену без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 10.11.2014 р. Даним судовим рішенням, яке на час розгляду цієї справи набрало законної сили, позовні вимоги Асоціації задоволено. Визнано протиправними дії державного реєстратора Реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції Рівненської області про внесення 11 березня 2014 року запису №4000065 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо реєстрації змін до установчих документів юридичної особи, інші зміни, зміна складу або інформації про засновників ОСОБА_2; визнано протиправними дії державного реєстратора Реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції Рівненської області про внесення 18 березня 2014 року запису № 065 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо реєстрації змін до установчих документів юридичної особи, зміни місцезнаходження ОСОБА_2, а також скасовано вищезазначені записи. З огляду на зазначене, у судовому порядку констатовано, що датою укладення між Асоціацією та ОСОБА_2 договору купівлі-продажу частки статутного капіталу зазначено 7 березня 2013 року, але, в той же час, не вказано, що даний факт є беззаперечним.

Між тим, у постанові Верховного Суду України від 16.09.2014р. у справі №914/1334/13 висловлено правову позицію, згідно з якою не наявність корпоративного права є визначальною для права власності на частку, а навпаки право власності на частку у статутному капіталі товариства засвідчує обсяг корпоративних прав особи, якій ця частка належить.

Окрім того, колегією суддів суду апеляційної інстанції з компютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» та Єдиного державного реєстру судових рішень України» встановлено, що постановою Вищого господарського суду України від 31.03.2014р. у справі №918/1355/14 постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 03.11.2014р. та ухвалу господарського суду Рівненської області від 22.09.2014р. у справі №918/1355/14 за позовом Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву "Рівнеагробуд" до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Агробуд-Рівне" про визнання недійсними змін до статуту скасовано; в задоволенні заяви про вжиття запобіжних заходів до забезпечення позову відмовлено.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 03.09.2015р. у справі №918/276/14, яка набрала законної сили 3 вересня 2015 року, рішення господарського суду Рівненської області від 28 квітня 2015 року у справі № 918/276/14, яким відмовлено у задоволенні позову Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву "Рівнеагробуд" до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Агробуд-Рівне", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_10, ОСОБА_9, ОСОБА_1, про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ "Агробуд-Рівне", оформлених протоколом від 07 березня 2014 року, залишено без змін.

Отже, у судовому порядку підтверджено чинність рішення Загальних Зборів учасників ТОВ "Агробуд-Рівне", оформлених протоколом від 07 березня 2014 року, про виключення Асоціації з числа учасників у зв'язку із продажем її частки у сатутному капіталі товариства. Відтак, участь Асоціації у Загальних Зборах учасників товариства станом на 19 листопада 2014 року є припиненою.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 12 червня 2015 року у справі №918/552/15 у задоволенні позову Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву "Рівнеагробуд" до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Агробуд-Рівне" про визнання недійсним договору відмовлено. Вказане рішення оскаржено в апеляційному порядку, розгляд апеляційної скарги відкладено на 17 вересня 2015 року.

Виходячи з аналізу наведених вище законодавчих положень, правових позицій ВСУ та ВГСУ, колегія суддів відзначає, що корпоративні права у відповідного субєкта права набуваються, зокрема, на підставі договору купівлі-продажу частки статутного капіталу господарського товариства, оформленого у встановленому законом порядку. У даному випадку має місце нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі 7 березня 2014 року, а відтак, корпоративні права скаржника є відчуженими станом на 07.03.2014р., що, в свою чергу, виключає повноваження останнього щодо проведення загальних зборів учасників товариства 19.11.2014р. і прийняття за їх результатами спірних рішень у даній справі, оформлених протоколом від 19.11.2014р.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав оцінку наявним у справі доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, що відповідає вимогам ст. 43 ГПК України, а, відтак дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

В силу дії норм ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Натомість, скаржником не надано достатніх належних та допустимих доказів у розумінні ст. ст. 32, 33, 34 ГПК України на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в апеляційній скарзі.

Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують встановлених обставин справи, не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та суперечать положенням чинного законодавства, а тому не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.

Отже, рішення господарського суду Рівненської області від 10.03.2015р. у справі №918/108/15 прийняте за повного з'ясуванням усіх обставин, що мають значення для справи, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для його зміни чи скасування в порядку статті 104 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103 - 105 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Рівненської області від 10.03.2015р. у справі №918/108/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву "Рівнеагробуд" - без задоволення.

2. Справу №918/108/15 повернути в господарський суд Рівненської області.

Головуючий суддя Петухов М.Г.

Суддя Маціщук А.В.

Суддя Гулова А.Г.