ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.09.15р. Справа № 904/5701/15

За позовом Міського комунального підприємства "Дніпропетровські міські теплові мережі", м. Дніпропетровськ

до Публічного акціонерного товариства "Дніпровськпромбуд", м. Дніпропетровськ

про стягнення 72 053,36 грн.

Суддя Мілєва І.В.

Представники:

від позивача:ОСОБА_1 довіреність № 1804 від 04.11.2014р.

ОСОБА_2 довіреність № 1254/5 від 18.06.2015р.

від відповідача: ОСОБА_3, довіреність № 1-19/9-194 від 09.07.2014р.

СУТЬ СПОРУ:

Міське комунальне підприємство "Дніпропетровські міські теплові мережі" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Дніпровськпромбуд" про стягнення 72 053,36 грн., з яких: 52336,52грн.-заборгованість за спожиту теплову енергію, 8596,57грн. -пеня, 465,80грн. -3% річних, 10654,47грн. інфляційні втрати.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про постачання теплової енергії № 050733 від 01.10.2013р. в частині оплати отриманої теплоенергії.

Ухвалою суду від 02.07.2015р. порушено провадження у справі та призначено судове засідання на 27.07.2015 р.

27.07.2015р. до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якій не погоджується із розміром заборгованості, нарахованої позивачем за спожиту теплову енергію, оскільки позивачем не вірно застосовано тариф для розрахунків за теплову енергію за період жовтень 2014р. - березень 2015р.

27.07.2015 р. у судовому засіданні оголошена перерва до 25.08.2015р.

27.07.2015 р. відповідач подав відзив на позовну заяву. Вважає, що позивач необґрунтовано застосував тариф для розрахунку за теплову енергію 393,20грн. з ПДВ.

25.08.2015р. позивач подав до суду заяву, у якій просить у зв'язку із відпусткою представника по справі відкласти розгляд справи на іншу дату та продовжити строк розгляду справи на 15 днів.

Ухвалою суду від 25.08.2015р. продовжено строк розгляду справи на 15 днів до 16.09.2015р. включно та відкладено розгляд справи на 16.09.2015р.

У судове засідання зявилися представники позивача та відповідача.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.10.2013р. між Міським комунальним підприємством Дніпропетровські міські теплові мережі (енергопостачальна організація) та Публічним акціонерним товариством Дніпровськпромбуд (споживач) було укладено договір про постачання теплової енергії № 050733 (далі - договір).

За цим договором енергопостачальна організація бере на себе зобовязання постачати споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а споживач зобовязується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором (п. 1.1 договору).

Теплова енергія постачається споживачу в обсягах згідно з додатком 1 до цього договору у вигляді гарячої води на такі потреби: опалення та вентиляцію в період опалювального сезону (172 діб); гаряче водопостачання протягом року; технологічні потреби відповідно з виробничою програмою; кондиціювання повітря по мірі необхідності (п. 2.1 договору).

Споживач зобовязується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і терміни передбачені договором (п. 3.2.2 договору).

Облік споживання теплової енергії здійснюється по приладам обліку, встановлених на вводах на опалення за адресою пр. Петровського, 56, (гуртожиток) ПАТ Дніпровськпромбуд (п. 5.2 договору).

Тарифи на теплову енергію, що споживається згідно з цим договором встановлює Національна комісія регулювання ринку комунальних послуг України (п. 6.1 договору).

Розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів (п. 7.1 договору).

Розрахунковим періодом є календарний місяць , по результатам якого підписується акт (в 2-х примірниках) на відпуск отримання теплової енергії по формі додатку 4(п. 7.2 договору).

Споживач зобовязаний не пізніше ніж за 5 днів до початку розрахункового періоду сплачувати енергопостачальній організації вартість теплової енергії згідно з її кількістю, передбаченою у додатку 1 до цього договору, по власним платіжним дорученням з указанням періоду за який він сплачує (п. 7.3 договору).

Остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію проводиться споживачем в продовж 5 діб після одержання рахунку енергопостачальної організації, яка зобовязана направити його споживачу не пізніше 10 числа місяці слідуючого за розрахунковим (п. 7.4 договору).

В разі несвоєчасної оплати за спожиту теплову енергію нараховується пеня в розмірі 1%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, за кожний день прострочки (п. 8.2.3 договору).

Цей договір набирає чинності з дня його підписання та діє до 01.10.2013 року (п. 11.1 договору).

Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо з місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін (п.11.4 договору).

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу теплову енергію у період з 01.11.2014р. по 01.06.2015р. на загальну суму 67 748,46 грн., що підтверджується актами прийому-передачі виконаних робіт, а саме:

- акт прийому-передачі виконаних робіт за листопад 2014р. на суму 9 806,51 грн. (а.с. 24);

- акт прийому-передачі виконаних робіт за грудень 2014р. на суму 12 452,77 грн. (а.с. 25);

- акт прийому-передачі виконаних робіт за січень 2015р. на суму 16 825,20 грн. (а.с. 26);

- акт прийому-передачі виконаних робіт за лютий 2015р. на суму 10 537,87 грн. (а.с. 27);

- акт прийому-передачі виконаних робіт за березень 2015р. на суму 10 824,91 грн. (а.с. 28).

- акт прийому-передачі виконаних робіт за квітень 2015р. на суму 7 301,20 грн. (а.с. 29).

Позивач зазначає, що відповідач частково сплатив за отриману теплову, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 52 336, 52 грн., що й стало причиною звернення до суду.

Під час розгляду справи відповідач подав до суду копію платіжного доручення № 1810 від 15.07.2015р. (а.с. 58), відповідно до якого сплатив 12 452,77 грн. за теплову енергію відповідно до договору № 050733 від 01.10.2013р. за грудень 2014 року.

Господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору (п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України).

Припинення провадження у справі на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи (п.4.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції).

Враховуючи викладене, провадження у справі в частині стягнення основного боргу на суму 12 452,77 грн. підлягає припиненню на підставі пункту 1-1 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України у зв'язку з відсутністю предмета спору.

За договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується (ч.1 ст. 275 Господарського кодексу України).

Субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (п. 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 Цивільного кодексу України).

На час розгляду справи доказів сплати основного боргу у розмірі 39 883,75грн. (52 336,52 грн.-12 452,77 грн.)

27.07.2015 р. відповідач подав відзив на позовну заяву. Вважає, що позивач необґрунтовано застосував тариф для розрахунку за теплову енергію 393,20грн. з ПДВ.

По-перше, акти прийому-передачі виконаних робіт, в яких вказано вартість поставленої теплової енергії, відповідачем підписані без зауважень.

По-друге, у п.6.1 договору сторони узгодили, що тарифи на теплову енергію, що споживається згідно з цим договором встановлює Національна комісія регулювання ринку комунальних послуг України. Так, постановою від 23.04.2014р. №459 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг установлено Міському комунальному підприємству "Дніпропетровські міські теплові мережі" тариф на теплову енергію 327,67грн/Гкал (постанова набирає чинності з 01.07.2014р.) Постановою від 03.03.2015р. №591 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг установлено Міському комунальному підприємству "Дніпропетровські міські теплові мережі" тариф на теплову енергію 562,33грн/Гкал ( постанова набирає чинності з 01.04.2015р.)

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення основного боргу у розмірі 39 883,75грн. є правомірними та підлягають задоволенню.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 8 596,57 грн. станом на 15.06.2015р.

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст. 548 Цивільного кодексу України).

У разi порушення зобов'язання настають правовi наслiдки, встановленi договором або законом, зокрема - сплата неустойки (п.3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або iнше майно, якi боржник повинен передати кредиторовi у разi порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у вiдсотках вiд суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. ст. 1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань, платники грошових коштiв сплачують на користь одержувачiв цих коштiв за прострочку платежу пеню в розмiрi, що встановлюється за згодою сторiн. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 8.2.3 договору в разі несвоєчасної оплати за спожиту теплову енергію нараховується пеня в розмірі 1%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, за кожний день прострочки.

Також позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 3 % річних у розмірі 465,80 грн. станом на 15.06.2015р. та інфляційні втрати у розмірі 10 654,47 грн. станом на 05.2015р. ( у судовому засіданні пояснив, що станом на 31.05.2015р.)

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При перевірці розрахунку встановлено, що розмір інфляційних втрат є більшим, однак суд не виходить за межі позовних вимог.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що має місце прострочення виконання зобовязання є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача 59600,59 грн., з яких: 39 883,75грн. -заборгованість за спожиту теплову енергію, 8596,57грн. -пеня, 465,80грн. -3% річних, 10654,47грн. інфляційні втрати.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача у розмірі 1827,00 гривень.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.1, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85, п.1-1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Провадження у справі припинити в частині стягнення основного боргу у розмірі 12 452,77 грн.

Позов задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Дніпровськпромбуд (49064, м. Дніпропетровськ, вул. Гомельська, 59 ідентифікаційний код 01238637) на користь Міського комунального підприємства Дніпропетровські міські теплові мережі (49044, м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 37, ідентифікаційний код 32082770) 59600,59 грн., з яких: 39 883,75грн. -заборгованість за спожиту теплову енергію, 8596,57грн. -пеня, 465,80грн. -3% річних, 10654,47грн. інфляційні втрати, про що видати наказ.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Дніпровськпромбуд (49064, м. Дніпропетровськ, вул. Гомельська, 59 ідентифікаційний код 01238637) на користь Міського комунального підприємства Дніпропетровські міські теплові мережі (49044, м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 37, ідентифікаційний код 32082770) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1827,00 грн., про що видати наказ.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його оголошення, а у разі якщо в судовому засідання було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 21.09.2015

Суддя ОСОБА_4