КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" вересня 2015 р. Справа№ 910/19706/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Гаврилюка О.М.

Зубець Л.П.

при секретарі Єременко К.Л.

за участю представників

від позивача: Миколасюк Р.А., дов. б/з від 05.06.2015р.

від відповідача: не з'явились

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ

агротехніки"

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 03.08.2015 р.

у справі № 910/19706/15 (суддя Отрош І.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ

агротехніки"

до Публічного акціонерного товариства "ПроКредит

Банк"

про зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Світ агротехніки" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "ПроКредит Банк" про зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 03.08.2015р. у справі № 910/19706/15 позовну заяву та додані до неї документи повернуто Товариство з обмеженою відповідальністю "Світ агротехніки" без розгляду.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Світ агротехніки" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду м. Києва від 03.08.2015р. у справі № 910/19706/15 та передати справу на новий розгляд Господарського суду м. Києва.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ агротехніки" у справі № 910/19706/15 було передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Мартюк А.І., судді: Зубець Л.П., Новіков М.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 31.08.2015р. у справі № 910/19706/15 апеляційну скаргу прийнято до провадження та розгляд справи призначено на 14.09.2015р.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 14.09.2015 р. у справі № 910/19706/15 було змінено склад колегії суддів та передано справу для здійснення апеляційного провадження колегії у складі: головуючого судді Мартюк А.І., судді: Зубець Л.П., Гаврилюк О.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.09.2015р. у справі 910/19706/15 апеляційну скаргу прийнято до провадження у складі колегії: головуючого судді Мартюк А.І., судді: Зубець Л.П., Гаврилюк О.М.

Представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд апеляційну скаргу задовольнити, а ухвалу Господарського суду м. Києва від 03.08.2015р. у справі № 910/19706/15 та передати справу на новий розгляд Господарського суду м. Києва.

Представники відповідача у судове засідання не з'явились. Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників відповідача.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

Оскаржуваною ухвалою суд першої інстанції повернув без розгляду позовну заяву ТОВ "Світ агротехніки" з доданими до неї документами. В ухвалі місцевий господарський суд зазначив, що позивачем не були дотримані вимоги п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України, оскільки доданим до позовної заяви платіжним дорученням підтверджується сплата судового збору у розмірі 1218,00 грн. (як за розгляд однієї вимоги немайнового характеру), тоді як за висновком місцевого господарського суду вимоги позивача носять майновий характер і судовий збір повинен бути сплачений позивачем у відсотковому співвідношенні до ціни позову.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками місцевого господарського суду в цій частині з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається з позовної заяви, позивач просить суд зобов'язати відповідача виконати обов'язок за договором банківського рахунку, а саме, перерахувати грошові кошти за дорученням клієнта (позивача), що містяться в розрахунковому документі (виконати платіжні доручення на загальну суму 61 000,00 грн.). Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що змістом розрахункового зобов'язання між сторонами є не передача (перерахування) між позивачем та відповідачем грошових коштів, а виконання відповідачем доручення позивача щодо переводу коштів з рахунку позивача, тобто, позивач не виступає кредитором відносно відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно ст. 901 за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

В цій частині суд апеляційної інстанції приймає доводи апелянта про те, що договір банківського рахунку містить ознаки договору про надання послуг, за які позивач сплачує відповідачу визначену договором винагороду, а тому такі відносини мають немайновий, організаційний характер.

Стаття 4 Закону України "Про судовий збір" (далі Закон) визначає розміри ставок судового збору за подання до господарського суду як позовної заяви майнового характеру, так і позовної заяви немайнового характеру, в залежності від заявлених позовних вимог (майнового або немайнового характеру).

У підпункті 2.2 пункту 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 року № 7 зазначено, що статтею 55 ГПК передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошей і про витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за приписом підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону.

Що ж до позовних заяв немайнового характеру, то до них відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Подання до господарського суду таких заяв оплачується судовим збором згідно з підпунктом 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону.

Оскільки, у даній справі предметом позову є вчинення дій, а саме: зобов'язання відповідача виконати платіжні доручення позивача на переказ його грошових коштів, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають вартісній оцінці і, відповідно, є немайновими.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру судовий збір встановлений в розмірі 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Частиною 1 статті 4 Закону передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік", мінімальний розмір заробітної плати на 1 січня 2014 складає 1218 гривні.

Оскільки, у даному випадку предметом спору є немайнові вимоги, позивачем обґрунтовано сплачено судовий збір у розмірі одного розміру мінімальної заробітної плати, що підлягає сплаті при подачі позовної заяви -1218 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що у даній справі предметом позову є не вимога стягнення з відповідача грошових коштів або ж витребування майна, а зобов'язання вчинення певних дій, передбачених договором банківського рахунку, а саме зобов'язання відповідача виконати платіжні доручення позивача на переказ його грошових коштів. За своєю суттю договір банківського рахунку є договором надання послуг (специфічних послуг, пов'язаних з обслуговуванням грошових коштів). І хоча виконання платіжного доручення клієнта банком призводить до руху грошових коштів, однак сама вимога позивача зобов'язати банк виконати визначену договором дію (виконати платіжне доручення) не підлягає вартісній оцінці і, відповідно, є немайновою.

З огляду на наведене, місцевий господарський суд дійшов до помилкового висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви ТОВ "Світ агротехніки" на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі пункту 4 частини 1 статті 104 ГПК України, а апеляційна скарга ТОВ - задоволенню. В свою чергу, матеріали позовної заяви з доданими до неї документами повертаються до місцевого господарського суду для розгляду.

Згідно п. 4.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7, у випадках скасування рішення господарського суду і передачі справи на новий розгляд розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги або заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Таким чином, розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом цієї апеляційної скарги, слід здійснити суду першої інстанції при ухваленні рішення у даній справі.

Керуючись ст. ст. 32-34, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ агротехніки" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.08.2015 у справі № 910/19706/15 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.08.2015 у справі № 910/19706/15 скасувати.

3. Матеріали справи № 910/19706/15 передати до Господарського суду м. Києва для розгляду.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді О.М. Гаврилюк

Л.П. Зубець