ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2015 р.Справа № 922/4420/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Денисюк Т.С.

при секретарі судового засідання Сіліній М.Г.

розглянувши справу

за позовом Східний науково-технологічний центр - Товариство з обмеженою відповідачльністю, м.Харків
до Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз", м. Київ, в особі Філії ПАТ "Укртрансгаз": Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз", м. Харків
про стягнення коштів
за участю :

Представник позивача - Лагутін І.В., довіреність б/н від 25.03.2015 року;

Представник відповідача - Мелетян Р.М., довіреність №2-282 від 31.12.2014 року;

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Східний науково-технологічний центр - Товариство з обмеженою відповідачльністю звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі Філії ПАТ "Укртрансгаз": Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" про стягнення заборгованості у розмірі 37 904,86 грн. з яких: пеня у розмірі 26 421,78 грн., інфляційні втрати у розмірі 885,42 грн. та 3% річних у розмірі 10 597,66 грн. В обгрунтування позовних вимог позивач вказує на неналежне виконання з боку відповідача своїх зобов'язань за Договором про закупівлю послуг № від 07 серпня 2012 року. Також позивачем заявлено до стягнення судові витрати.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 31.07.2015 року за позовною заявою було порушено провадження по справі №922/4420/15 та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні на 31 серпня 2015 року.

27 серпня 2015 року позивач надав до суду клопотання (вх.№34166) про долучення до матеріалів справи документів на виконання вимог ухвали суду.

Надані документи були досліджені та долучені судом до матеріалів справи.

Через канцелярію суду 31.08.2015 року відповідач надав відзив на позовну заяву (вх.№34393), в якому просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, в тому числі в частині стягненні пені, застосувати наслідки спливу строку позовної давності, передбачені положеннями ч. 3 ст. 267 ЦК України.

Вказаний відзив було долучено судом до матеріалів справи.

В судовому засіданні 31.08.2015 року позивач заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи у зв"язку із необхідністю надання додаткових документів в обгрунтування своєї правової позиції.

Представник відповідача залишив вирішення вказаного клопотання на розсуд суду.

Клопотання позивача було задоволено судом, в судовому засіданні 31.08.2015 року було оголошено перерву до 21 вересня 2015 року на підставі ч. 3 ст. 77 ГПК України.

21 вересня 2015 року позивач надав до суду заяву про зменшення позовних вимог (вх.№37827), в якій просив суд стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі Філії ПАТ "Укртрансгаз": Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" заборгованість у розмірі 11 484,08 грн. з яких: 1,00 грн. пені за період прострочення з 11.12.2012 року по 17.05.2013 року, 885,42 грн. інфляційного збільшення суми боргу за період прострочення грудень 2012 року - травень 2013 року та 10 597,66 грн. 3% річних за період прострочення з 11.12.2012 року по 17.05.2013 року.

Враховуючи, що згідно ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі зменшити розмір позовних вимог, суд приймає заяву позивача про зменшення позовних вимог та продовжує розгляд справи з її урахуванням.

Представник позивача в призначеному судовому засіданні підтримував позов в повному обсязі та просив його задовольнити з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Представник відповідача проти позову заперечував, просив відмовити в його задоволенні повністю з огляду на те, що господарська діяльність Товариства здійснюється відповідно до річних планів, які верджуються Засновником (ПАТ «НАК «Нафтогаз України»). Відповідач, до моменту погодження його фінансового плану, позбавлений можливості здійснення фінансування оплати вартості послуг наданих по Договору, оскільки таке фінансування не погоджено Засновником та не затверджено у встановленому порядку.

Отже відповідач, з залежних від нього причин, міг проводити розрахунки за Договором виключно в межах витрат, передбачених погодженими та затвердженими ПАТ «НАК «Нафтогаз України» фінансовими планами. На думку відповідача викладене свідчить про те, що за своїм змістом зобов'язання Відповідача по оплаті наданих послуг за Договором не є простроченими, застосування санкцій за начебто прострочення виконання Відповідачем грошових зобов'язань є безпідставним та необгрунтованим, угже, неправомірним.

Враховуючи те, що норми ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглядати справу за наявними у справі і додатково поданими на вимогу суду матеріалами і документами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно та повно дослідивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

07 серпня 2012 між ДК "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз" (Замовник) та Східним науково-технологічним центром - товариство з обмеженою відповідальністю (Виконавець) за результатами проведеного конкурсу у відповідності до вимог Закону України «Про здійснення державних закупівель» було укладено Договір про закупівлю послуг № (далі - Договір).

Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз" є правонаступником усіх майнових та немайнових прав та обов'язків Дочірньої компанії "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України".

Відповідно до п. 1.1 Договору Замовник доручає, а Виконавець зобов'язується надати послуги з видобування нафти та газу (термобарохімічна обробка привібійної зони свердловин з метою ліквідації кольматації (2 шт.), а Замовник зобов'язується прийняти та оплатити такі послуги.

Разом з цим, відповідно до п. 1.2 Договору склад та обсяг послуг, які підлягають закупівлі за даним договором визначаються кошторисом (Додаток №2) та технічним завданням, які є невід'ємними частинами Договору. Зміст і строки надання послуг визначаються календарним планом (Додаток №1), що є невід'ємною частиною Договору.

Відповідно до Додатку №1 до Договору календарним планом послуг передбачено виконання трьох етапів Договору:

1. Збір і аналіз матеріалів та розробка планів робіт з вибором наземного і підземного обладнання та схема обов 'язків.

2. Замовлення, виготовлення та отримання ОВС-1, ОВС-2 для проведення термобарохімічної обробки свердловини. Термобарохімічна обробка привибійної зони свердловини з метою ліквідації кольматсщій (1 св-на).

3. Замовлення, виготовлення та отримання ОВС-1, ОВС-2 для проведення термобарохімічної обробки свердловини. Термобарохімічна обробка привибійної зони свердловини з метою ліквідації кольматацій (І св-на).

Згідно до п. 6.1.1 Договору Замовник зобов'язаний своєчасно та у повному обсязі сплачувати за надані послуги.

Відповідно до п.п. 4.1, 4.2 Договору розрахунки проводяться шляхом перерахування коштів Замовником на розрахунковий рахунок Виконавця, що вказаний в реквізитах Договору. Форма розрахунку - поетапно по факту надання послуг протягом 90 календарних днів після підписання Акту наданих послуг.

Згідно умов Договору позивачем було виконано роботи за всіма трьома етапами.

Так, відповідно до п. 5.6. Договору передача Замовнику Виконавцем наданих послуг здійснюється з наданням акту наданих послуг. На виконання п. 5.6. Договору сторонами підписано без зауважень та скріплено печатками:

1. Акт № 1 від 12.09.2012 року на суму 53 124,00 грн. оплата до 11.12.2012 року;

2. Акт № 2 від 19.10.2012 року на суму 673 434,00 грн. оплата до 17.01.2013 року;

3. Акт № 3 від 21.12.2012 року на суму 673 434,00 грн. оплата до 21.03.2013 року.

Однак, відповідач здійснив оплату виконаних робіт з простроченням платежу за всіма етапами робіт 18.05.2015 року, що підтверджується платіжним дорученням №2200 від 18.05.2013 на суму 53 124,00 грн.;платіжним дорученням № 2201 від 18.05.2013 на суму 673 434,00 грн.; платіжним дорученням № 2202 від 18.05.2013 на суму 673 434,00 грн. (арк. с. 32-34).

Таким чином, відповідач допустив прострочення щодо виконання грошового зобов'язання

- відповідно до Акту № 1 на суму 53 124,00 грн. з 11.12.2012 року по 17.05.2013 року;

- відповідно до Акту № 2 на суму 673 434,00 грн. з 17.01.2013 року по 17.05.2013 року;

- відповідно до Акту № 3 на суму 673 434,00 грн. з 21.03.2013 року по 17.05.2013 року.

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 174, 179 ГК України, ст. 11 ЦК України договір є підставою виникнення господарських прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок закону, договору.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлено строк (дату) його виконання, то воно повинно бути виконано в цей строк (дату).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, що передбачено ч.1 ст. 612 ЦК України.

З огляду на неналежне виконання відповідачем умов Довору, та прострочення виконання зобов'язання, Позивачем нараховано 1,00 грн. пені за період прострочення з 11.12.2012 року по 17.05.2013 року, 885,42 грн. інфляційного збільшення суми боргу за період прострочення грудень 2012 року - травень 2013 року та 10 597,66 грн. 3% річних за період прострочення з 11.12.2012 року по 17.05.2013 року.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням процентів річних є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання.

З огляду на наведене, перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, суд визнав позовні вимоги позивача в сумі 885,42 грн., нараховані за індексами інфляції на суму основного боргу, а також 10 597,66 грн. - 3% річних, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно заявленої до стягнення у позові пені в сумі 1,00 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

Ст.549 Цивільного кодексу України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення.

Згідно з положеннями п. 7.6 Договору за порушення грошових зобов'язань Замовник сплачує пеню у розмірі 0,1% від суми заборгованості, але не більше облікової ставки НБУ, що діяла на момент існування заборгованості.

Позивачем заявлено до стягнення пеню в розмірі 1,00 грн.

Разом з цим, у відповідності до ч. 1 ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до п. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідач у своєму відзиві на позов та в судовому засіданні вказував на порушення позивачем строку пред'явлення позовної заяви в частині вимог щодо стягнення пені.

Враховуючи, що позивач мав право на нарахування пені відповідно до Акту № 1 з 11.12.2012 року; відповідно до Акту № 2 з 17.01.2013 року; відповідно до Акту № 3 з 21.03.2013 року, а позовна заява подана до суду 30.07.2015 року, а також враховуючи заяву відповідача про застосування строку позовної давності щодо вимоги про стягнення пені, суд дійшов висновку, що позивачем пропущений строк позовної давності в частині вимог стягнення пені у сумі 1,00 грн., що є підставою для відмови в задоволенні таких позовних вимог.

Відповідно до статті 44 та статті 49 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 1827,00 грн., оскільки з його вини спір було доведено до суду.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 11, 256, 258, 267, 525, 526, 530, 546, 549, 610, 611, 612, 625, 901, 903 Цивільного кодексу України, статтями 174, 179, 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 1, 4, 12, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" (01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/1, ) на користь Східного науково-технологічного центру - Товариство з обмеженою відповідачльністю (61145, м. Харків, вул. Космічна, буд. 26, ) інфляційні нарахування у розмірі 885,42 гривень, три процента річних у розмірі 10 597,66 гривень та судовий збір у розмірі 1827,00 гривень.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Повне рішення складено 28.09.2015 р.

Суддя Т.С. Денисюк

Справа №922/4420/15.