ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2015 року Справа № 915/681/15

Вищий господарський суд України у складі колегії:

головуючого - судді Малетича М.М.,

суддів: Круглікової К.С.,

Мамонтової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Державного підприємства "Суднобудівний завод ім. 61 комунара" на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 13.07.2015 року у справі №915/681/15 господарського суду Миколаївської області за позовом Державного концерну "Укроборонпром" до Державного підприємства "Суднобудівний завод ім. 61 комунара" про стягнення 7238364,96 грн.,

за участю представників:

Позивача: Тоцький Б.А., дов. № Д-879/2015 від 21.04.2015 року,

Відповідача: не з'явився.

В с т а н о в и в :

Державний концерн "Укроборонпром" (далі - ДК "Укроборонпром", Позивач) звернувся до господарського суду Миколаївської області з позовом до Державного підприємства "Суднобудівний завод ім. 61 комунара" (далі - ДП "Суднобудівний завод ім. 61 комунара", Відповідач, Заявник), з урахуванням уточнень до позовних вимог, про стягнення 7238364,96 грн., з яких: 4000000 грн. основного боргу, 90739,73 грн. 3% річних, 2199680,02 грн. інфляційних нарахувань і 947945,21 грн. пені., у зв'язку з неналежним виконанням умов договору позики № UOP-2/011-61-L-13-61/965 від 16.09.2013 року.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 22.06.2015 року позов ДК "Укроборонпром" задоволено частково - стягнуто з ДП "Суднобудівний завод ім. 61 комунара" на користь ДК "Укроборонпром" 4000000 грн. основного боргу, 90739,73 грн. 3% річних, 2199680,02 грн. інфляційних втрат і 94794,52 грн. пені. В решті позову, судом відмовлено. Виконання судового рішення відстрочено до 23.07.2015 року.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ДП "Суднобудівний завод ім. 61 комунара" звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на вказане рішення, водночас, попросивши цей господарський суд звільнити його від сплати судового збору.

Проте, за результатами розгляду заяви, Одеський апеляційний господарський суд своєю ухвалою від 13.07.2015 року відмовив ДП "Суднобудівний завод ім. 61 комунара" у задоволенні його заяви про звільнення від сплати судового збору, а апеляційну скаргу повернув Відповідачу без розгляду, на підставі п. 3 ст. 97 ГПК України.

У поданій касаційній скарзі, ДП "Суднобудівний завод ім. 61 комунара", посилаючись на порушення судом апеляційної інстанцій норм процесуального права, зокрема, ст.ст. 1, 42, 49, 91, 97 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та ст. 8 Закону України "Про судовий збір" (далі - ЗУ "Про судовий збір") просить скасувати ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 13.07.2015 року, а справу направити до цього ж суду для розгляду його апеляційної скарги по суті.

Представник ДК "Укроборонпром", у поданому до суду касаційної інстанції письмовому відзиві, посилаючись на обґрунтованість доводів ДП "Суднобудівний завод ім. 61 комунара", просив касаційну скаргу задовольнити, а справу передати до суду апеляційної інстанції для розгляду апеляційної скарги по суті.

Заслухавши пояснення представника Позивача, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Статтею 94 ГПК України встановлені загальні вимоги щодо форми та змісту апеляційної скарги, яка подається до апеляційного господарського суду.

Зокрема, згідно частини третьої ст. 94 ГПК України, до апеляційної скарги повинні додаватись докази сплати судового збору.

При цьому, пунктом 3 частини першої ст. цього ж Кодексу встановлено, що апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Водночас ЗУ "Про судовий збір" визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Так, відповідно до ст. 8 ЗУ "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі; суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При цьому, як йдеться у підпункті 3.1 пункту 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України "Про судовий збір", є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

В даному випадку, Відповідач, у поданій ним апеляційній скарзі, просив звільнити його від сплати судового збору, мотивуючи таку дуже скрутним фінансово-господарським станом, арештом державними виконавцями його рухомого та нерухомого майна, та забороною будь-якого його відчуження, а також арештом його банківських рахунків, що у свою чергу унеможливлює здійснення ним будь-яких розрахунків.

На підтвердження зазначених обставин Заявником було надано (в копіях), зокрема, витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, постанови про арешт коштів боржника, та витяг з державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Разом з цим, відмовляючи у задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору та повертаючи апеляційну скаргу ДП "Суднобудівний завод ім. 61 комунара" без розгляду, апеляційний господарський суд вказував на те, що твердження Заявника про тяжкий майновий стан, який він підтверджує доданими до клопотання фотокопіями документів, є необґрунтованими і такими, що не відповідає ст.ст. 32, 33 ГПК України, оскільки всі надані скаржником докази датовані 2014 роком та не містять відомостей про фінансовий стан на момент звернення з апеляційною скаргою, у зв'язку з чим, суд не знаходить правових підстав для звільнення останнього від сплати судового збору.

При цьому, суд апеляційної інстанції, в порушення вимог ст. 43 ГПК України, не приділив належної уваги тій обставині, що постанови про арешт коштів боржника - ДП "Суднобудівний завод ім. 61 комунара", які були долучені до апеляційної скарги та якими він обґрунтував свій тяжкий майновий стан, були винесені ВДВС 10.04.2015 року і 03.06.2015 року, тобто - за два місяці до винесення ухвали апеляційного суду про відхилення заяви про звільнення від сплати судового збору. Крім того, незважаючи на те, що витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, дійсно, хоч і датовані 31.03.2014 року, проте строк обтяжень зазначеного у них рухомого та нерухомого майна встановлено до 2016-2017 року, яке, у свою чергу, підтверджує доводи Відповідача, викладені у його заяві до суду.

Не з'ясування вказаних обставин призвело до незаконного відхилення заяви ДП "Суднобудівний завод ім. 61 комунара" про звільнення його від сплати судового збору та повернення без розгляду поданої ним апеляційної скарги на рішення господарського суду Миколаївської області від 22.06.2015 року у даній справі.

Між тим, згідно ч. 1 ст. 11110 ГПК України, підставами для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

За таких обставин, оскаржувану ухвалу апеляційного господарського суду не можна визнати законною і обґрунтованою, а тому, така підлягає скасуванню, з передачею справи на розгляд до суду апеляційної інстанції для здійснення апеляційного провадження.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117 - 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Державного підприємства "Суднобудівний завод ім. 61 комунара" задовольнити.

2. Ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 13.07.2015 року у справі № 915/681/15 скасувати повністю, а справу направити до Одеського апеляційного господарського суду для здійснення апеляційного провадження.

Головуючий - суддя Малетич М.М.

Судді Круглікова К.С.

Мамонтова О.М.