РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2015Справа №910/22063/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дозор сервіс»

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Гермес Інвест Холдінг»

про стягнення 6 924,03 грн.

Суддя Спичак О.М.

Представники сторін:

від позивача: Данилова К.А. - представник за довіреністю;

від відповідача: не з'явився,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дозор сервіс» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гермес Інвест Холдінг» про стягнення 6 924,03 грн., з яких: 3 636,43 грн. - основного боргу, 292,57 грн. - 3% річних, 2 726,29 грн. - інфляційних втрат, 268,74 грн. - пені.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем не виконані грошові зобов'язання за договором №П-760/07/С7 про спостереження за установками пожежної автоматики на об'єкті від 06.09.2007 року.

Ухвалою суду від 31.08.2015 року було порушено провадження у справі № 910/22063/15 та призначено її до розгляду на 25.09.2015 року.

Представник позивача в судовому засіданні 25.09.2015 року надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 25.09.2015 року не з'явився, вимоги ухвали про порушення провадження у справі не виконав, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

В судовому засіданні 25.09.2015 року на підставі ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

06.09.2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дозор сервіс» (виконавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гермес Інвест Холдінг» (замовник, відповідач) укладено договір №П-760/07/С7 про спостереження за установками пожежної автоматики на об'єкті, відповідно до п.п. 1.1, 1.3 якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов'язання по спостереженню за установками пожежної автоматики, які підключені до спеціального об'єктивного радіо блоку та технічному обслуговуванню радіо блока на об'єкті замовника та оплатити їх в строки та розмірах, які обумовлені в цьому договорі.

Відповідно до п. 3.1 договору плата за послуги встановлюється в розмірі суми, приведеної в додатку №1 до договору (390,00 грн.) та перераховується щомісячно на розрахунковий рахунок виконавця не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним.

Згідно п. 3.3 договору до закінчення поточного місяця виконавець надає замовнику два примірники акта здачі-прийняття виконаних робіт (наданих послуг), який останній зобов'язаний до 10 числа наступного місяця підписати і повернути один примірник підписаного акта виконавцю. У випадку наявності у замовника заперечень щодо обсягу робіт та/або послуг, виконаних та/або наданих виконавцем у звітному місяці, замовник має право не підписувати акт та зобов'язаний в той же строк, у письмовій формі, надати виконавцю свої обґрунтовані заперечення.

Договір вступає в силу з 01.10.2007 року і укладається строком на один рік, тобто до 01.10.2008 року. У випадку, якщо жодна з сторін письмово не повідомити іншу про бажання припинити дію договору за один календарний місяць до дати його припинення даний договір вважається продовженим на той самий строк на тих самих умовах (п.4.1).

На виконання умов договору №П-760/07/С7 про спостереження за установками пожежної автоматики на об'єкті від 06.09.2007 року позивач виконав роботи на суму 3 636,43 грн., що підтверджується актами здачі-прийняття виконаних робіт (надання послуг): №РН-0020398 від 31.08.2012 року на суму 519,49 грн., №РН-0023099 від 30.09.2012 року на суму 519,49 грн., №РН-0025751 від 31.10.2012 року на суму 519,49 грн., №РН-0028438 від 30.11.2012 року на суму 519,49 грн., №РН-0031061 від 31.12.2012 року на суму 519,49 грн., №РН-0001955 від 31.01.2013 року на суму 519,49 грн., №РН-0004527 від 28.02.2013 року на суму 519,49 грн.

Проте, відповідач грошові зобов'язання за договором №П-760/07/С7 про спостереження за установками пожежної автоматики на об'єкті від 06.09.2007 року не виконав, вартість виконаних позивачем робіт не оплатив, в зв'язку з чим його заборгованість становить 3 636,43 грн.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Частиною першою ст. 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно п.1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Згідно з частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов'язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов'язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов'язання. Строк (термін) виконання зобов'язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Судом встановлено, що на виконання умов договору №П-760/07/С7 про спостереження за установками пожежної автоматики на об'єкті від 06.09.2007 року позивач виконав роботи загалом на суму 3 636,43 грн., проте відповідач, в порушення умов зазначеного договору, виконані позивачем роботи не оплатив.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Станом на момент розгляду справи в суді, відповідач доказів оплати виконаних позивачем на виконання умов договору робіт на суму 3 636,43 грн. не надав, обставини, викладені позивачем не спростував.

Таким чином, зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив та належних доказів на заперечення обставин повідомлених позивачем не надав, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу, нормативно до документально доведені, а тому підлягають задоволенню повністю в сумі 3 636,43 грн.

Позивач за прострочення строків сплати за надані послуги, нарахував та просить стягнути з відповідача 292,57 грн. 3% річних та 2 726,29 грн. - інфляційних втрат.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно зі ст. ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок 3 % річних та інфляційних втрат, з урахуванням умов договору, прострочення відповідачем сплати грошового зобов'язання та порядку розрахунків погодженого сторонами, господарський суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення 3 % річних підлягають задоволенню повністю в сумі 292,57 грн., а позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат підлягають частковому задоволенню в сумі 2 721,61 грн.

Крім того, позивач за прострочення строків сплати за надані послуги, нарахував та просить стягнути з відповідача 268,74 грн. пені.

Згідно п.1. статті 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Умовами п. 5.3 договору у разі затримки платежів передбачених п. 3.1 договору, замовник сплачує виконавцю пеню а розмірі 0,1% від суми простроченого платежу, за кожний прострочений день, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Здійснивши перерахунок пені, з урахуванням умов договору, прострочення відповідачем сплати грошового зобов'язання, порядку розрахунків погодженого сторонами, господарський суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають частковому задоволенню, а саме, в сумі 267,68 грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на сторін пропорційно розміру задоволення позовних вимог.

Керуючись, ст.ст. 32, 33, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гермес Інвест Холдінг» (місцезнаходження: 01014, м. Київ, вул. С.Струтинського, буд. 8, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дозор сервіс» (місцезнаходження: 03083, м. Київ, пр-т Науки, буд. 54-Б, літ. А, н/п 377, ) 3 636 (три тисячі шістсот тридцять шість) грн. 43 коп. - основного боргу, 292 (двісті дев'яносто дві) грн. 57 коп. - 3% річних, 2 721 (дві тисячі сімсот двадцять одну) грн. 61 коп. - інфляційних втрат, 267 (двісті шістдесят сім) грн. 68 коп. - пені та 1 825 (одну тисячу вісімсот двадцять п'ять) грн. 49 коп. - судового збору.

3. В іншій частині позових вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Спичак О.М.

Повне рішення складено

29.09.2015 року.