ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2015 року Справа № 926/339-б/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:Жукової Л.В. (доповідач),
суддів:Білошкап О.В.,
Погребняка В.Я.,
розглянувши матеріали касаційних скаргДержавної податкової інспекції у місті Чернівцях Головного управління ДФС у Чернівецькій області та Державного підприємства легкого машинобудування "Чернівцілегмаш" в особі голови комісії з припинення - декана Чернівецького факультету НТУ "ХПІ" Матієги В.М.
на постановуЛьвівського апеляційного господарського суду від 27.05.2015
у справі№ 926/339-б/15 господарського суду Чернівецької області
за заявою Управління Пенсійного фонду України в м. Чернівцях, Державної податкової інспекції у м. Чернівцях Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області
доДержавного підприємства легкого машинобудування "Чернівцілегмаш"
провизнання банкрутом
за участю представників сторін: не з'явилися;

УСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Чернівецької області (суддя Дутка В.В.) від 02.04.2015 року у справі № 926/339-б/15 за заявою Управління Пенсійного фонду України в м. Чернівцях, Державної податкової інспекції у м. Чернівцях Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області до боржника Державного підприємства легкого машинобудування "Чернівцілегмаш" про визнання банкрутом, порушено провадження у справі про банкрутство; визнано безспірні грошові вимоги Управління Пенсійного фонду України в м. Чернівцях до боржника на суму 233 329,67 грн, Державної податкової інспекції у м. Чернівцях Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області до боржника на суму 742 264,77 грн; покладено на боржника судовий збір за подання заяви про порушення провадження у справі про банкрутство; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Кабанюка В.С.; встановлено розпоряднику майна заробітну плату в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання ним повноважень, сплату якої визначено здійснювати шляхом її авансування заявниками в рівних частинах на депозитний рахунок нотаріуса; зобов'язано оприлюднити на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення про порушення провадження у справі про банкрутство; заборонено боржнику та власнику майна боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави; зобов'язано розпорядника майна скласти реєстр вимог кредиторів та подати до господарського суду на затвердження, провести інвентаризацію майна.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 27.05.2015 року (головуючий суддя: Желік М.Б., судді: Костів Т.С., Марко Р.І.), апеляційну скаргу Державного підприємства легкого машинобудування "Чернівцілегмаш", в особі голови комісії з припинення - декана Чернівецького факультету НТУ "ХПІ" Матієги В.М. задоволено частково. Ухвалу господарського суду Чернівецької області у справі № 926/339-б/15 скасовано в частині визнання безспірних грошових вимог Управління Пенсійного фонду України в м. Чернівцях до боржника в сумі 233 329,67 грн та Державної податкової інспекції у м.Чернівцях Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області на суму 742 264,77 грн. Прийнято в цій частині нове рішення, яким визнано безспірні грошові вимоги Управління Пенсійного фонду України в м. Чернівцях до боржника в сумі 233 790,76 грн та Державної податкової інспекції у м.Чернівцях Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області на суму 148 774,25 грн. В решті ухвалу господарського суду Чернівецької області від 02.04.2015 року у справі № 926/339-б/15 залишено без змін.

Державна податкова інспекція у місті Чернівцях Головного управління ДФС у Чернівецькій області подала до Вищого господарського суду України касаційну скаргу, в якій просить суд касаційної інстанції скасувати постанову Львівського апеляційного господарського суду від 27.05.2015 року в частині визнання безспірних вимог ДПІ у м.Чернівцях в сумі 148774,25 грн. та прийняти нове рішення, яким визнати безспірні вимоги ДПІ у м. Чернівцях в сумі 742264,77 грн.

Державне підприємство легкого машинобудування "Чернівцілегмаш" в особі голови комісії з припинення - декана Чернівецького факультету НТУ "ХПІ" Матієги В.М. в касаційній скарзі просить скасувати ухвалу господарського суду Чернівецької області від 02.04.2015 року та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 27.05.2015 року та припинити провадження у справі.

В обґрунтування своїх вимог, скаржники посилаються на те, що судами попередніх інстанцій належним чином не досліджені всі обставини справи, крім того неправильно застосовані норми чинного законодавства.

Представники Управління Пенсійного фонду України в м. Чернівцях, Державної податкової інспекції у м. Чернівцях Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області та Державного підприємства легкого машинобудування "Чернівцілегмаш", згідно з приписами статті 1114 Господарського процесуального кодексу України, були належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду касаційної скарги, однак не скористалися передбаченим законом правом на участь у розгляді справи касаційною інстанцією.

Обговоривши доводи касаційних скарг, перевіривши, згідно ч.1 ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України, наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в судових рішеннях, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Статтею 41 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", норми якого превалюють у застосуванні над нормами Господарського процесуального кодексу, як спеціальні норми.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (при розгляді справи слід керуватися положеннями Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, що діє з 19.01.2013 року) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

До господарського суду Чернівецької області звернулося Управління Пенсійного Фонду України в м. Чернівці та Державна податкова інспекція у м. Чернівцях Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області із спільною заявою про порушення провадження у справі про банкрутство Державного підприємства легкого машинобудування "Чернівцілегмаш" з грошовими вимогами на суму 1 443 167,15 грн. В тому числі, вимоги Управління Пенсійного Фонду України в м. Чернівці в розмірі 667101,48 грн. (з них 110 735,54 грн заборгованості по сплаті страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за період з 01.01.2010 року по 31.12.2010 року та 556 365,94 грн заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з 01.08.2008 року по 01.01.2015 року), та вимоги Державної податкової інспекції у м. Чернівцях Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області в розмірі 776 065,67 грн (з них 586588,67 грн заборгованості із земельного податку, 87 933,57 грн заборгованості із податку на додану вартість, 2 473,33 грн. заборгованості із податку з власників наземних транспортних засобів, 57 312,00 грн. заборгованості із податку на прибуток, 602,06 грн. штрафних санкцій за порушення норм патентування, 40 986,04 грн. заборгованості із податку з доходів найманих осіб, 170,00 грн. штрафних санкцій у сфері ЗЕД).

Господарські суди попередніх інстанції свої рішення мотивували тим, що у підтвердження грошових вимог до боржника заявниками подано розрахунок суми безспірних грошових вимог, копії звіту, корінця вимоги, акту перевірки, постанов про відкриття виконавчих проваджень, ухвал про відкриття провадження в адміністративній справі, постанов суду та виконавчих листів.

Однак, колегія суддів Вищого господарського суду України не погоджується із вказаними висновками судів попередніх інстанцій, оскільки вони є передчасними та зробленими з порушенням вимог чинного законодавства.

Згідно ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" право на звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство мають боржник, кредитор. Справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.

Безспірні вимоги кредиторів - грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника. До складу цих вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

Частиною 7 статті 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" для кредитора - органу доходів і зборів чи інших органів, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння податків і зборів (обов'язкових платежів), страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування передбачено додання до заяви про порушення справи про банкрутство доказів вжиття заходів до отримання відповідної заборгованості у встановленому законодавством порядку. Закон про банкрутство передбачає, що господарський суд відмовляє в порушенні провадження у справі про банкрутство, якщо відсутня хоча б одна з підстав, передбачених частиною третьою статті 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Колегія суддів звертає увагу на те, що рішення про стягнення податкового боргу згідно вимог закону виконується органами державної податкової інспекції шляхом оформлення інкасових доручень саме на підставі яких і здійснюється списання коштів з рахунків боржника, без залучення органів державної виконавчої служби.

Так, порядок стягнення податкового боргу платників податків регулюється статтями 95-99 Податкового кодексу України. Відповідно до пункту 95.3 статті 95 цього Кодексу стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Із змісту наведеної законодавчої норми випливає, що Податковим кодексом України встановлено особливий порядок виконання судових рішень про стягнення коштів з платника податків у рахунок погашення податкового боргу. Органами стягнення за такими рішеннями, які здійснюють процедуру їх примусового виконання, є контролюючі органи в розумінні Податкового кодексу України.

Механізм виконання судових рішень про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу передбачений главою 12 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22.

Цей механізм передбачає оформлення інкасового доручення для примусового стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу. При цьому судове рішення, на підставі якого з платника податків стягуються кошти, відповідно до пункту 12.4 зазначеної Інструкції, до банку не подається. Натомість реквізити відповідного судового рішення зазначаються в самому інкасовому дорученні.

Отже, чинне законодавство передбачає окремий порядок примусового виконання судових рішень про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу. Oргани державної виконавчої служби до цієї процедури не залучаються. Відповідно в розглядуваних випадках немає підстав для відкриття виконавчого провадження в порядку, передбаченому Законом України від 24.01.1999 № 606-ХІV "Про виконавче провадження". З огляду на це адміністративними судами не видаються виконавчі листи про примусове виконання судових рішень у порядку статей 257 та 258 Кодексу адміністративного судочинства України, тому що процедура погашення податкового боргу є самостійною процедурою, яка регулюється окремими нормами, а саме Податковим кодексом України, а не законодавством про виконавче провадження.

Відповідно до вимог ст. 16 Закону про банкрутство перевірка обґрунтованості вимог заявника, з'ясування наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні (ч. 1 ст. 16). У підготовчому засіданні суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, а також вирішує інші питання, пов'язані з розглядом справи (ч. 2 ст. 16). Якщо справа порушується за заявою кредитора, господарський суд перевіряє обґрунтованість його вимог, їх безспірність, вжиття заходів щодо примусового стягнення за цими вимогами в порядку виконавчого провадження (ч. 3 ст. 16). За наслідками розгляду заяви про порушення справи про банкрутство та відзиву боржника господарський суд виносить ухвалу. Суд відмовляє в порушенні провадження у справі про банкрутство, якщо, зокрема, заявником не доведено наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство; відсутня хоча б одна з підстав, передбачених частиною третьою статті 10 цього Закону (ч.ч. 6, 7 ст. 16).

За змістом ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" у випадках, передбачених законом, рішення судів та інших органів щодо стягнення коштів виконуються органами доходів і зборів, банками та іншими фінансовими установами.

Згідно з п. 41.2 ст. 41 Податкового кодексу України (далі - ПК України) органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Порядок стягнення податкового боргу платників податків регулюється ст.ст. 95- 99 ПК України.

Відповідно до п. 95.1 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Таким чином, доказами в підтвердження безспірності грошових вимог ініціюючого кредитора - органу фіскальної служби, є рішення суду про стягнення грошових коштів у рахунок погашення податкового боргу, що набрало законної сили, інкасові доручення для примусового стягнення коштів в дохід бюджету у рахунок погашення податкового боргу та докази вжиття відповідних заходів до отримання відповідної заборгованості за процедурою, визначеною Податковим кодексом України (ст.ст. 95-99).

Одночасно колегія суддів Вищого господарського суду України звертає увагу на те, що перебіг трьохмісячного строку, визначеного ч. 3 ст. 10 Закону, починається з моменту прийняття банком платника (боржника) інкасового доручення для примусового стягнення грошових коштів у рахунок погашення податкового боргу, оформленого стягувачем (контролюючим органом) на підставі рішення суду, що набрало законної сили.

Отже, суди попередніх судових інстанцій припустились неправильного застосування приписів ч. 1 ст. 47 ГПК України щодо прийняття судового рішення суддею за результатами обговорення усіх обставин справи та ч. 1 ст. 43 цього Кодексу стосовно всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, що відповідно до ч. 1 ст. 11110 ГПК України є підставою для скасування судових актів у справі.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

З огляду на наведене, справа має бути передана на новий розгляд до суду першої інстанції, при новому розгляді справи суду належить врахувати вищевикладене, більш повно та всебічно перевірити дійсні обставини справи, дати належну оцінку зібраним у справі доказам, доводам та запереченням сторін і в залежності від встановленого та вимог закону постановити законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись статтями 1117, 1119 - 11113 ГПК України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Чернівцях Головного управління ДФС у Чернівецькій області задовольнити частково.

Касаційну скаргу Державного підприємства легкого машинобудування "Чернівцілегмаш" в особі голови комісії з припинення - декана Чернівецького факультету НТУ "ХПІ" Матієги В.М. задовольнити частково.

Ухвалу господарського суду Чернівецької області від 02.04.2015 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 27.05.2015 у справі № 926/339-б/15 скасувати. Справу № 926/339-б/15 передати на новий розгляд до господарського суду Чернівецької області.

Головуючий Л.В. Жукова

Судді О.В. Білошкап

В.Я. Погребняк