ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2015 р. Справа № 21/93 (10)

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Желік М.Б.

суддів Галушко Н.А.

Якімець Г.Г.

розглянувши апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова, м. Львів, вул. Червоної Калини, 35 (вих. № 12412/06-12 від 10.08.15)

на ухвалу Господарського суду Львівської області

від 23.07.15 у справі № 21/93 (10)

за заявою Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова, м. Львів

до боржника Публічного акціонерного товариства "Науково-виробничий комплекс "Полярон", м. Львів, вул. Угорська, 14 ()

про визнання банкрутом

За участю представників сторін:

від заявника - не з'явився;

від боржника - Гевяк П.І. - представник за довіреністю;

від кредитора УПФ у Галицькому районі м. Львова (скаржника) - Компій І.А. - представник за довіреністю;

арбітражний керуючий (ліквідатор) - не з'явився.

Сторонам роз'яснено їх права та обов'язки, передбачені ст. ст. 22, 27 ГПК України. Клопотань про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід складу суду не надходило.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Ухвалою Господарського суду Львівської області (суддя Чорній Л.З.) від 23.07.15 у справі № 21/93 (10) за заявою Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова до боржника Публічного акціонерного товариства "Науково-виробничий комплекс "Полярон" про визнання банкрутом (з урахуванням ухвал господарського суду про виправлення описки від 06.08.15 та 13.08.15) визнано кредиторські вимоги гр. ОСОБА_5, ОСОБА_6, Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова; відмовлено в задоволенні заяви з кредиторськими вимогами ОСОБА_7; звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута затверджено; встановлено, що вимоги всіх кредиторів до банкрута, в тому числі, заявлені кредиторами у даній справі, а також ті вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону № 4212-VI від 22.12.11. строк або відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню; Публічне акціонерне товариство „Науково-виробничий комплекс „Полярон" ліквідовано; провадження у справі про банкрутство боржника припинено; повноваження ліквідатора Білоусової (Бойко) Таміли Дмитрівни припинено; державному реєстратору зобов'язано провести державну реєстрацію припинення боржника та внести до Єдиного державного реєстру запис щодо припинення провадження у справі про банкрутство.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою господарського суду скаржник подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, прийняти апеляційну скаргу до провадження, скасувати ухвалу господарського суду Львівської області від 23.07.15 у справі № 21/93 (10) в мотивувальній частині, що стосується зарахування страхового стажу, в решті ухвалу залишити без змін.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції під час винесення оскаржуваної ухвали, не враховано те, що під страховим стажем розуміють період, протягом якого особа або її роботодавець сплачували страхові внески. Отже, у разі списання боргу (визнання його погашеним) при ліквідації підприємства страховий стаж не може бути зарахований, якщо страхові внески фактично не було сплачено. Окрім того, скаржник зазначає, що до повноважень господарського суду не входить вирішення питань щодо зарахування страхових внесків та страхового стажу колишнім працівникам підприємства.

18.08.14. автоматизованою системою документообігу суду справу № 21/93 (10) розприділено до розгляду судді доповідачу - М.Б.Желіку, членам колегії суддям Костів Т.С., Марку Р.І. 09.09.15 та 23.09.15 розпорядженнями голови Львівського апеляційного господарського суду вносилися зміни до складу колегії суддів по розгляду даної справи. Відтак, розгляд справи здійснювався колегією суддів у складі головуючого судді - Желікa М.Б., суддів Галушко Н.А., Якімець Г.Г. Зазначеному складу колегії суддів відводів не заявляли.

Ухвалами Львівського апеляційного господарського суду від 20.08.15 скаржнику поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, а подані ним матеріали визнано достатніми для прийняття їх до провадження в апеляційній інстанції, розгляд справи призначено на 09.09.15.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 09.09.15 розгляд апеляційної скарги відкладався з підстав зазначених у ній.

Скаржник та боржник участь уповноваженого представника у судове засідання 23.09.15 забезпечили, які надали пояснення по суті апеляційної скарги та просили врахувати їх при винесені постанови. Інші сторони та учасники провадження у справі про банкрутство участі уповноважених представників в судовому засіданні не забезпечили, причин неявки суду не повідомили, хоча були належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, із врахуванням положень ст. 102 ГПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги підлягають до задоволення, однак ухвалу Господарського суду Львівської області від 23.07.14 у справі № 21/93 (10) слід залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Згідно з статтею 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний суд за наявними у справі та додатково поданими доказами повторно розглядає справу; апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

17.07.15 ліквідатором до господарського суду подано ліквідаційний баланс боржника і звіт ліквідатора із клопотанням про їх затвердження та ліквідацію ПАТ "НВК "Полярон", як юридичної особи.

Так, 17.07.15 відбулися збори комітету кредиторів ПАТ "НВК "Полярон", на яких ліквідатором банкрута ознайомлено комітет кредиторів із звітом про виконану роботу станом на 17.07.15., надано для ознайомлення ліквідаційний баланс банкрута, реєстр вимог кредиторів, ознайомлено з документами ліквідаційної процедури, надані пояснення щодо звіту, додатків до звіту ліквідатора, показників ліквідаційного балансу. За результатами яких, комітетом кредиторів схвалено звіт ліквідатора (протокол № 2/2015 від 17.07.15).

Статтею 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено, що ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута; аналізує фінансове становище банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; має право отримувати кредит для виплати вихідної допомоги працівникам, що звільняються внаслідок ліквідації банкрута, який відшкодовується згідно з цим Законом позачергово за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута; з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю; заявляє в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог поточних кредиторів за зобов'язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство і є неоплаченими; подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; передає в установленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових документів підлягають обов'язковому зберіганню, на строк не менше п'яти років з дати визнання особи банкрутом; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; повідомляє про своє призначення державний орган з питань банкрутства в десятиденний строк з дня прийняття рішення господарським судом та надає державному органу з питань банкрутства відповідну інформацію для ведення Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство; веде реєстр вимог кредиторів; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відтак, обов'язком ліквідатора є належне виконанням ним усіх повноважень в ході ліквідаційної процедури, зокрема, встановлення майна та майнових прав (обтяжень) боржника, його потенційних кредиторів шляхом надіслання запитів до державних реєстрів майнових прав та обтяжень (заборон відчуження), надіслання повідомлень до державних органів, які контролюють сплату загальнообов'язкових податків та зборів, витребування в органах державної виконавчої служби виконавчих проваджень, порушених кредиторами боржника та повідомлення зазначених кредиторів про перебування боржника в ліквідаційній процедурі.

При цьому, ухвала суду про затвердження звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу є за своєю правовою природою судовим рішенням, яке підсумовує хід ліквідаційної процедури, в якому необхідно повно відобразити обставини, що мають значення для даної справи (вчинення належних дій по виявленню активів та пасивів боржника, встановленню правового статусу боржника, як юридичної особи, доведення неможливості відновлення платоспроможності боржника внаслідок вжитих ліквідатором заходів та необхідність його ліквідації, тощо), висновки суду про встановлені обставини і їх правові наслідки повинні бути вичерпними, відповідати дійсності та підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Разом з тим, ухвала суду про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу є судовим актом, який не тільки встановлює обставини відсутності майна боржника для задоволення вимог кредиторів, дає оцінку повноті дій ліквідатора в ході ліквідаційної процедури, вона підсумовує також хід процедури банкрутства та припиняє провадження у справі про банкрутство.

А тому у підсумковому засіданні суду необхідно дати оцінку в цілому здійсненій процедурі банкрутства.

Так, в межах здійснення ліквідаційної процедури ліквідатором були направлені запити до УДАІ ГУМВС України в Львівській області, Державної інспекція сільського господарства в Львівській області, Національної комісія з цінних паперів та фондового ринку, Львівської митниці, ВПВР УДВС ГУЮ у Львівській області, Державної авіаційної служби. Згідно із відповідями, отриманими від зазначених вище установ, у банкрута відсутні транспортні засоби, сільськогосподарська техніка, корпоративні права. На виконаннях у ВПВР УДВС ГУЮ у Львівській області виконавчі документи по яких боржником є ПАТ "НВК "Полярон" відсутні.

Hа розгляд суду подано заяви про визнання кредиторами боржника ОСОБА_5 на суму 1 131,63 грн., що підтверджені виконавчими листами Сихівського районного суду та постановою Сихівського ВДВС Львівського МУЮ, ОСОБА_6 на суму 2 162,63 грн., що підтверджені виконавчими листами Сихівського районного суду та постановою Сихівського ВДВС Львівського МУЮ, які на підставі дослідження усіх матеріалів справи правомірно визнані судом та віднесені до вимог шостої черги, відповідно до ст. 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Свої вимоги до боржника заявила також ОСОБА_7, на суму 8 783,28грн., які виникли на підставі рішення Сихівського районного суду м. Львова у справі №464/1281/13ц від 21.01.14., у задоволені яких слід відмовити, у зв'язку з неподанням доказів які підтверджують правонаступництво (рішення суду, вступ у спадщину, інше) заявника ОСОБА_9 за батьком - ОСОБА_10.

До господарського суду Львівської області поступили заяви ДПІ у Сихівському районі м. Львова ГУ ДФС України у Львівській області про визнання кредиторських вимог на суму 344 767,34 грн., та на суму 7 214 728,86 грн. Господарським судом за результатами розгляду заявлених грошових вимог правомірно визнано та включено до реєстру вимог кредиторів грошові вимоги кредитора до боржника, зокрема, вимоги кредитора в сумі 1 127 272,43 грн. податку на доходи фізичних осіб, які виникли на підставі податкового повідомлення рішення № від 16.07.15 та акту перевірки № 710/13-50-22-01-17/14308606 від 10.05.15; вимоги в сумі 18 863,06 грн. військового збору, що виник в наслідок нарахування та виплати заборгованості із заробітної плати та відповідно до акту перевірки № 710/13-50-22-01-17/14308606 від 10.05.15, який був самостійно нарахований та утриманий боржником, однак не перерахований до бюджету; грошові вимоги в розмірі 355 436,50 грн., що виникли внаслідок користування земельною ділянкою для обслуговування будівель банкрута на підставі податкового повідомлення рішення № від 14.07.15.

При цьому, господарським судом у задоволенні решти заявлених грошових вимог правомірно відмовлено, з огляду на положення ст. 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

У зв'язку з визнанням кредиторських вимог та розглядом їх в судових засіданнях, такі були відображені в реєстрі вимог кредиторів. Погашення вимог кредиторів ліквідатором здійснювались з врахуванням веденого реєстру, що відображено у довідці про рух коштів.

Як вірно встановлено судом непогашеним залишились вимоги наступних кредиторів: Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова у сумі - 10 440 336,27грн.; УПФУ України в Галицькому районі м. Львів у сумі - 1 421 101,77 грн.; Відділення виконавчої дирекції ФСС від НВВ та ПЗ України в м. Львові, м. Львів в сумі - 4 357,20 грн.; Львівського міського центру зайнятості в сумі - 7 386,84 грн, ТОВ "Компанія "Західпроектінжбудсервіс" в сумі - 49 986,00 грн.; ТОВ "СПЗ-Україна" в сумі - 17 681,00 грн.; ВАТ "Львівобленерго" в сумі - 1 965,66 грн.; ТОВ "Галавтоцентр" в сумі - 43' 414,63 грн.; ФОП ОСОБА_11 в сумі - 2 000,00 грн.; Державного агентства резерву України в сумі - 21 554 526,30 грн.; ОСОБА_12 в сумі - 7 862,40 грн.; Львівського міського комунального підприємства "Львівводоканал" в сумі - 1 521,82 грн.; ОСОБА_13 в сумі - 28 741,75 грн.; ОСОБА_14 в сумі - 50 164,66 грн.; ОСОБА_15 в сумі - 55 417,95 грн.; ОСОБА_16 в сумі - 22 549,20 грн.; ОСОБА_5 в сумі- 1 131,63 грн.; ОСОБА_6 в сумі - 2 162,63 грн.

Інші вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений Законом про банкрутство строк або відхилені господарським судом, правомірно визнано погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

Щодо наявності дебіторської заборгованості, то у межах здійснення ліквідаційної процедури, її частина у сумі 138 000,00 грн., яка виникла до 2011 року визнана безнадійною та списана на день складення звіту ліквідатора, а та, що виникла після 2011 року у сумі 42 тис. грн. відповідно до договору про відступлення права вимоги від 15.07.15 відступлена арбітражному керуючому Боброву В.Р. (вимоги якого в розмірі 53 101,22 грн. були затверджені ухвалою господарського суду Львівської області), залишок заборгованості перед арбітражним керуючим в сумі 9 575,95 грн. припинився внаслідок звільнення (прощення боргу) арбітражним керуючим Бобровим В.Р.

Матеріалами справи підтверджується, що ліквідатором в межах здійснення ліквідаційної процедури на виконання повноважень наданих Законом про банкрутство прийнято до свого відання майно боржника, забезпечено його збереження проведено інвентаризацію, про що складено інвентаризаційні описи, протокол засідання інвентаризаційної комісії по затвердженню результатів проведеної інвентаризації активів ПАТ "НВК "Полярон", зведений акт інвентаризації активів ПАТ "НВК "Полярон" від 17.07.14.

22.04.15. відбувся аукціон з продажу майна банкрута, про що укладено відповідний протокол( том 42 арк. справи 38-67), підписано договір (том 42, арк. справи 68-82) і Акт про передання права власності на нерухоме та рухоме майно (том 42 арк справи 83-138).

Слід зазначити, що ліквідатором усі поточні рахунки банкрута є закритими, а в ліквідаційній процедурі банкрута у відповідності до вимог Закону про банкрутство використовувався лише один рахунок відкритий в ПАТ "Промінвестбанк" МФО 300012 (п/р №7956), на який надійшли кошти від продажу ліквідаційної маси, а також здійснювались виплати в порядку черговості, визначеної Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

У зв'язку з завершенням ліквідаційної процедури ліквідатором на виконання положень ст. 48 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передано на зберігання документи ПАТ "НВК "Полярон" до архівної установи (довідка Приватної архівної установи "Трудовий архів" від 15.07.15 за № 44-Р).

Колегія суддів також зазначає, що на відповідальному зберіганні банкрута знаходились матеріальні цінності мобілізаційного резерву, в тому числі розброньовані, які є власністю держави та рахуються на балансі Держрезерву, які на підставі Наказу Державного агентства резерву України № 68 від 15.07.15 "Про переміщення матеріальних цінностей мобілізаційного резерву з ПАТ "НВК "Полярон" до ДО "Комбінат "Троянда" переміщені до нового зберігача - ДО "Комбінат "Троянда" згідно з розпорядженням (нарядом) №61/0.50 від 15.07.15. (том 42 арк. справи 149-150).

Згідно з ч. 1 ст. 46 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" після завершення всіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс, до якого додаються: відомості за результатами інвентаризації майна боржника та перелік ліквідаційної маси; відомості про реалізацію об'єктів ліквідаційної маси з посиланням на укладені договори купівлі-продажу; копії договорів купівлі-продажу та акти приймання-передачі майна; реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів; документи, які підтверджують погашення вимог кредиторів; довідка архівної установи про прийняття документів, які відповідно до закону підлягають довгостроковому зберіганню; для акціонерних товариств - копія розпорядження про скасування реєстрації випуску акцій, засвідчена Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку; для емітентів цінних паперів - копія звіту про наслідки погашення цінних паперів, засвідчена Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку. Звіт ліквідатора має бути схвалений комітетом кредиторів, власником майна (органом, уповноваженим управляти майном) боржника (для державних підприємств або підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50 відсотків).

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" якщо за результатами ліквідаційної процедури після задоволення вимог кредиторів не залишилося майна, господарський суд виносить ухвалу про ліквідацію юридичної особи - банкрута.

Враховуючи зазначене, та за відсутності пропозицій від інвесторів, засновників підприємства стосовно поліпшення фінансового становища підприємства колегія суддів погоджуючись із висновками суду першої інстанції, приходить до висновку про наявність підстав для затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу, ліквідацію боржника та припинення провадження у справі про банкрутство.

Щодо зазначення в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали положення про зарахування страхового стажу колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено судом, страхові внески в сумі 956 707,13 грн. сплачені боржником у повному обсязі, натомість пеня за не вчасну сплату страхових внесків та заборгованості боржника із сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, були не задоволеними у зв'язку із недостатністю майна боржника, та в силу п. 5 ст. 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника" визнані погашеними.

При цьому судом першої інстанції в мотивувальній частині оскаржуваної постанови зазначено "Відповідно до п. 10.4 Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум платежів затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 27.09.10 № 21-2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.10.10 за № 988/18283 - при повній ліквідації платника - юридичної особи, яка має заборгованість, на підставі відомостей з реєстраційної картки про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи та даних картки особового рахунку керівник відповідного органу Пенсійного фонду видає наказ про списання сум заборгованості такого платника.

В свою чергу згідно п.п. 9,10 та 11 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування затвердженої Наказом Міністерства фінансів України 20.04.15 № 449 зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07.05.15 за № 508/26953 - списанню підлягає борг (недоїмка) зі сплати єдиного внеску у разі: повної ліквідації юридичної особи - платника єдиного внеску.

Отже, за таких обставин з моменту ліквідації боржника в органах Пенсійного фонду України та Державної фіскальної служби України будуть відсутні відомості про наявність боргу (недоїмки) із сплати пені за не вчасну сплату страхових внесків та із сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а тому відсутні підстави не врахування до страхового стажу періоду роботи працівника на підприємстві банкруті за час виникнення недоїмки по вказаним платежам".

Однак, Згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом, і за який сплачено страхові внески.

Страховими ж внесками згідно вимог зазначеного закону вважаються кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відтак, страховий стаж це період протягом якого особа або її роботодавець сплачували страхові внески, що в свою чергу на думку колегії суддів, є підставою для задоволення вимог апеляційної скарги та виключення з мотивувальної частини ухвали господарського суду Львівської області від 23.07.15 у справі № 21/93 (10) положення "…, а тому відсутні підстави не врахування до страхового стажу періоду роботи працівника на підприємстві банкруті за час виникнення недоїмки по вказаним платежам".

Однак, слід зазначити, що не підлягає скасуванню судове рішення, якщо апеляційною інстанцією буде з'ясовано, що його резолютивна частина є правильною, хоча б відповідні висновки місцевого господарського суду й не були належним чином обґрунтовані у мотивувальній частині рішення. Водночас апеляційний господарський суд у мотивувальній частині своєї постанови не лише вправі, а й повинен зазначити власну правову кваліфікацію спірних відносин та правову оцінку обставин справи.

Рішення суду є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України. Оскаржувана ухвала вказаним вимогам відповідає.

Відтак, беручи до уваги зазначене вище та те, що господарським судом надано оцінку в цілому здійсненій процедурі банкрутства, діючи в межах повноважень передбачених ст. 103 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають до задоволення, однак ухвалу Господарського суду Львівської області від 23.07.14 у справі № 21/93 (10) слід залишити без змін

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105, 106 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Вимоги апеляційної скарги Управління пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова, м. Львів, вул. Червоної Калини, 35 (вих. № 12412/06-12 від 10.08.15) задоволити.

2. Виключити з мотивувальної частини ухвали господарського суду Львівської області від 23.07.15 у справі № 21/93 (10) положення з абзацу 3 арк. 12 "…, а тому відсутні підстави не врахування до страхового стажу періоду роботи працівника на підприємстві банкруті за час виникнення недоїмки по вказаним платежам".

3. Ухвалу Господарського суду Львівської області у справі № 21/93 (10) від 23.07.15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали даної справи повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено 28.09.15

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Галушко Н.А.

суддя Якімець Г.Г.