ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2015 р.Справа № 922/1377/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Макаренко О.В.

при секретарі судового засідання Нагірна М.Т.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 ворота", м. Харків
до Приватного акціонерного товариства "Інститут Укроргверстатінпром", м. Харків
про стягнення 13008906,03 грн.
за участю представників сторін:

позивача - не з'явився

відповідача - ОСОБА_2, довіреність б/н від 14.12.2010 р.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "ОСОБА_1 ворота" (позивач) звернулось до господарського суду з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Інститут Укроргверстатінпром" (відповідача) про стягнення заборгованості в розмірі 13008906,03 грн. за кредитним договором №288 на кредитну лінію (невідновлювальну) від 23.12.2010 р., з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 8200721,86 грн., заборгованість за кредитом в розмірі 164086,29 доларів США (2588003,10 грн.), заборгованість за відсотками в розмірі 1339205,03 грн., заборгованість за відсотками в розмірі 19726,37 доларів США (311128,41 грн.), пеня за простроченою заборгованістю в розмірі 439548,69 грн. та пеня за простроченою заборгованістю в розмірі 130298,94 грн.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив. У минулому судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнає, просить в позові відмовити, наполягаючи на тому, що здійснений позивачем розрахунок суми боргу не відповідає умовам кредитного договору №288 на кредитну лінію (невідновлювальну) від 23.12.2010 р. При цьому представник відповідача повідомив суду про те, що відповідач ознайомлений з висновком судової економічної експертизи №5493 від 10.08.2015 р.

Ухвалою суду від 06.05.2015 р. у справі відмовлено у задоволенні клопотання позивача про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 06.05.2015 р. у справі призначено судову економічну експертизу, проведення якої доручено Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. Засл. проф. ОСОБА_3.

Ухвалою суду від 16.06.2015 р. провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 16.06.2015 р. задоволено клопотання судового експерта Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. ОСОБА_3 від 29.05.2015 р. про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення судової економічної експертизи №5493. Крім того, задоволено клопотання відповідача про продовження строку розгляду спору поза межами 2-х місячного строку. Провадження у справі зупинено.

Ухвалою суду від 10.09.2015 р. поновлено провадження у справі.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, вивчивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

23.12.2010 р. між позивачем (Банк) та відповідачем (позичальник) було укладено договір № 288 на кредитну лінію (невідновлювальну) (надалі - кредитний договір), зі змінами, внесеними договорами про зміни №№1-13 до даного договору (т. 1 а.с. 32-48).

Відповідно до п.1.1. договору про зміни №13 від 25.03.2014 р. до кредитного договору (т. 1 а.с. 48) банк у період з 23.12.2010 р. по 25.11.2014 р., за наявності вільних кредитних ресурсів, зобов'язується надати позичальнику кредит у рамках кредитної лінії у розмірі, що не перевищує 8 264 750,00 грн. (ліміт 1) без додаткових спеціальних переговорів, а позичальник зобов'язався повернути зобов'язується на умовах, передбачених кредитним договором, повернути кредит на рахунок №6557/980 або на рахунок №2909 за наступним графіком:

- 23.12.2010 р. - 27.03.2014 р. - 7 828 782,48 грн.;

- 28.03.2014 р. - 25.11.2014 р. - 8 264 750,00 грн., але у строк не пізніше 25.11.2014 р. та сплачувати проценти за користування ним за ставкою 26% річних, а починаючи з 25.12.2013 р. сплачувати проценти за користування ним за ставкою 22,6% річних, а починаючи з 28.03.2014 р. сплачувати проценти за користування ним за ставкою 19,76 % річних на визначених договорах умовах.

У період з 03.09.2012 р. по 25.11.2014 р. банк, за наявності вільних кредитних ресурсів, зобов'язується надати позичальнику кредит у рамках кредитної лінії у розмірі, що не перевищує 226 950,00 грн. дол. США (ліміт 2) без додаткових спеціальних переговорів, а позичальник зобов'язується повернути зобов'язався на умовах, передбачених Кредитним договором, повернути кредит на рахунок №6557/840 або на рахунок №2909 у строк не пізніше 25.11.2014 р. та сплачувати проценти за користування ним за ставкою 13,34% річних на визначених договором умовах. (У розумінні договору термін "кредит у рамках невідновлювальної кредитної лінії вживається в такому значенні: це неодноразово поновлювальний кредит в межах встановленого ліміту заборгованості і терміну погашення без додаткових спеціальних переговорів між банком і позичальником).

Згідно з п. 5.2.1. кредитного договору позичальник зобов'язаний здійснити погашення кредиту та сплату процентів в повному обсязі в порядку та на умовах, передбачених договором.

Відповідно до п. 5.3.1. кредитного договору банк має право вимагати дострокового повернення кредиту і сплати процентів, сплати неустойки та відшкодування інших збитків, заподіяних неналежним виконанням зобов'язань, а також відмовитись від подальшого кредитування позичальника за договором у випадках, передбачених п. 5.2.5. кредитного договору.

Відповідно до п. 5.2.5. кредитного договору позичальник зобов'язаний повністю повернути кредит та сплатити нараховані проценти та неустойку незалежно від настання строку виконання зобов'язання, зокрема, у випадку невиконання позичальником своїх зобов'язань зі сплати кредиту або процентів.

Згідно з п. 6.1.1. кредитного договору у випадку порушення строку повернення кредиту, передбаченого п. 1.1. договору, та/або строків сплати процентів, комісій, позичальник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочки на рахунок №0001. У разі, якщо заборгованість позичальника перед банком виражена в іноземній валюті - розмір пені розраховується від гривневого еквіваленту заборгованості позичальника, який (еквівалент) розраховується за офіційним курсом НБУ гривні до валюти станом на дату розрахунку такої пені.

Відповідно до п. 7.9. кредитного договору позовна давність про стягнення неустойки (пені, штрафу) встановлюється тривалістю в три роки.

За умовами п. 7.13. кредитного договору підписанням договору сторони домовились, що Банк самостійно веде облік і здійснює розрахунки заборгованості позичальника відповідно до вимог НБУ та умов договору. У випадку наявності суперечок між сторонами в якості письмових доказів невиконання зобов'язань позичальника, що мають пріоритетне значення, приймаються виписки про стан рахунку, первинні документи (платіжні доручення позичальника), дані балансу, надані банком і т.д.

Відповідно до п. 7.14. кредитного договору валютні ризики під час виконання зобов'язань за договором несе позичальник.

Як свідчать матеріали справи, позивач на виконання кредитного договору перерахував на рахунок відповідача кредит в розмірі 10788735,04 грн. та 442908,01 доларів США, що підтверджується копіями меморіальних ордерів та копіями меморіальних валютних ордерів.

Позивач у позові стверджує, що відповідач неналежним чином виконував умови кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 21.01.2015 року у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за спірним кредитним договором за період з 23.12.2010 р. по 20.01.2015 р. в розмірі 13008906,03 грн. (розрахунок в матеріалах справи), з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 8200721,86 грн., заборгованість за кредитом в розмірі 164086,29 доларів США (2588003,10 грн.), заборгованість за відсотками в розмірі 1339205,03 грн., заборгованість за відсотками в розмірі 19726,37 доларів США (311128,41 грн.), пеня за простроченою заборгованістю в розмірі 439548,69 грн. та пеня за простроченою заборгованістю в розмірі 130298,94 грн.

Відповідач позовні вимоги не визнає, просить в позові відмовити, наполягаючи на тому, що здійснений позивачем розрахунок суми боргу не відповідає умовам кредитного договору №288 на кредитну лінію (невідновлювальну) від 23.12.2010 р.

З метою перевірки відповідності наданих позивачем до матеріалів справи розрахунків умовам кредитного договору ухвалою суду від 06.05.2015 р. було задоволено клопотання відповідача про призначення судової економічної експертизи, проведення якої було доручено Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. Засл. проф. ОСОБА_3.

Відповідно до висновку судової економічної експертизи №5493 від 10.08.2015 р. загальна заборгованість відповідача за кредитним договором №288 на кредитну лінію (невідновлювальну) від 23.12.2010 р. станом на 20.01.2015 р. за період з 23.12.2010 р. по 20.01.2015 р. підтверджується в розмірі 13008906,03 грн. (т. 3 а.с 146-152).

Отже, висновки судової експертизи у даній справі спростовують твердження відповідача про те, що здійснений позивачем розрахунок суми боргу не відповідає умовам кредитного договору №288 на кредитну лінію (невідновлювальну) від 23.12.2010 р.

Враховуючи вищевикладені обставини і висновки судової експертизи у даній справі, суд дійшов висновку про те, що відповідач виконував свої договірні зобов'язання неналежним чином, внаслідок чого у відповідача перед позивачем станом на 20.01.2015 р. за період з 23.12.2010 р. по 20.01.2015 р. виникла заборгованість за кредитним договором №288 на кредитну лінію (невідновлювальну) від 23.12.2010 р. в розмірі 13008906,03 грн., з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 8200721,86 грн., заборгованість за кредитом в розмірі 164086,29 доларів США (2588003,10 грн.), заборгованість за відсотками в розмірі 1339205,03 грн., заборгованість за відсотками в розмірі 19726,37 доларів США (311128,41 грн.), пеня за простроченою заборгованістю в розмірі 439548,69 грн. та пеня за простроченою заборгованістю в розмірі 130298,94 грн.

Надаючи правову кваліфікацію фактичним обставинам даної справи та спірним правовідносинам сторін, суд виходить з такого.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Згідно зі ст. 526 ЦК України та ч. 1 ст. 193 ГК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

За умовами ч. 1 ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі (ст. 32 ГПК України).

При цьому господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 34 ГПК України).

В силу ч. 1 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищевикладене і на те, що суму заборгованості відповідачем не спростовано і не погашено, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 13008906,03 грн. за кредитним договором №288 на кредитну лінію (невідновлювальну) від 23.12.2010 р., з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 8200721,86 грн., заборгованість за кредитом в розмірі 164086,29 доларів США (2588003,10 грн.), заборгованість за відсотками в розмірі 1339205,03 грн., заборгованість за відсотками в розмірі 19726,37 доларів США (311128,41 грн.), пеня за простроченою заборгованістю в розмірі 439548,69 грн. та пеня за простроченою заборгованістю в розмірі 130298,94 грн., є правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір та судові витрати за проведення судової експертизи при задоволенні позову слід покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 11, 509, 525, 526, 530, 549, 610-612, 627-629, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 1, 4, 4-3, 32-34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Інститут Укроргверстатінпром" (61010, м. Харків, вул. Червоношкільна набережна, 16, ) на користь Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 ворота" (61166, м. Харків, пр. Леніна, 36, , р/р 0 в Управлінні Національного банку України, МФО 351447) заборгованість в розмірі 13008906,03 грн. за кредитним договором №288 на кредитну лінію (невідновлювальну) від 23.12.2010 р., з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 8200721,86 грн., заборгованість за кредитом в розмірі 164086,29 доларів США (2588003,10 грн.), заборгованість за відсотками в розмірі 1339205,03 грн., заборгованість за відсотками в розмірі 19726,37 доларів США (311128,41 грн.), пеня за простроченою заборгованістю в розмірі 439548,69 грн. та пеня за простроченою заборгованістю в розмірі 130298,94 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Інститут Укроргверстатінпром" (61010, м. Харків, вул. Червоношкільна набережна, 16, ) на користь державного бюджету України (одержувач коштів - Управління державної казначейської служби України у Дзержинському районі м. Харкова, вул. Бакуліна, 18, м. Харків, 61166, , рахунок 3003, банк одержувача - Головне управління державної казначейської служби України у Харківський області, МФО 851011, код бюджетної класифікації 22030001) судовий збір в розмірі 260 178,13 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 23.09.2015 р.

Суддя ОСОБА_4