ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"24" вересня 2015 р. Справа № 911/4083/15

У справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію у ПАТ «БАНК «Київська Русь» ОСОБА_1, м.Київ

до Приватного акціонерного товариства «Сільпо Рітейл», м.Вишневе

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд»

про звернення стягнення на предмет іпотеки

Суддя Т.П. Карпечкін

За участю представників:

від позивача: ОСОБА_3 (довіреність № 352 від 17.08.2015 року);

від відповідача: ОСОБА_4 (довіреність б/н від 17.04.2015 року);

від третьої особи: не зявився.

обставини справи:

До Господарського суду Київської області подано позов Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію у ПАТ «БАНК «Київська Русь» ОСОБА_1 (позивач, Іпотекодержатель) до Приватного акціонерного товариства «Сільпо Рітейл» (відповідач, Іпотекодавець) про звернення стягнення на суму 5346900,00 грн. кредитної заборгованості шляхом продажу пердмету іпотеки на публічних торгах.

Провадження у справі № 911/4083/15 порушено ухвалою від 07.09.2015 року та призначено справу до розгляду на 24.09.2015 року. Також, ухвалою про порушення провадження у справі у відповідності до ст. 27 ГПК України залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» (Позичальника).

В судовому засіданні 24.09.2015 року відповідачем було подано клопотання про призначення у справі оціночно-будівельної експертизи для встановлення вартості предмета іпотеки. Клопотання мотиваване тим, що вартість предмета іпотеки, за якою позивач просить суд визнати за ним право власності, не відповідає фактичним обставинам на день розгляду спору.

Як вбачається з матеріалів справи, банком заявлено вимогу до майнового поручителя про звернення стягнення на предмет іпотеки: нежитлове приміщення, загальною площею 627,6 кв.м, зі всіма невідємними його приналежностями, що знаходяться за адресою: Хмельницька область, місто Хмельницький, проспект Миру, буд. 46.

Позов заявленого до майнового поручителя - Приватного акціонерного товариства «Сільпо Рітейл» (відповідач, Іпотекодавець) про звернення стягнення на вищенаведений предмет іпотеки шляхом продажу його з публічних торгів за початковою ціною 5 346 900,00 грн. в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 15371-20/11-1 від 26.04.2011 року, укладеним між позивачем та Третьою особою.

З норми ст. 7 Закону України «Про іпотеку» вбачається, що за рахунок предмета іпотеки Іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Відповідач зазначив, що на момент подання позову в матеріалах справи відсутні будь-які матеріали стосовно оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності.

Позивач посилається на вартість предмета іпотеки, яка вказана в Договорі іпотеки від 16.10.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим номером 1244 (далі - Договір іпотеки). 20.11.2014 року між сторонами був укладений Договір про внесення змін №1 до Договору іпотеки, в якому була зазначена погоджена сторонами вартість предмета іпотеки в сумі 5 346 900,00 грн.

Погоджена вартість предмета іпотеки була вказана сторонами за даними Звіту про оцінку від 04.09.2014 року, складеного субєктом оціночної діяльності ТДВ «Некос» (Сертифікат ФДМУ №16750/14 від 05.08.2014 року).

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», оцінювачі та суб'єкти оціночної діяльності зобов'язані забезпечувати об'єктивність оцінки майна, повідомляти замовника про неможливість проведення об'єктивної оцінки у зв'язку з виникненням обставин, які цьому перешкоджають.

Як зазначив, відповідач, враховуючи значні розбіжності у вартості предмету іпотеки та незгодою з застосованим оцінювачем методом оцінки, він не погоджується з наданою позивачем оцінкою та вважає, що станом на момент розгляду справи предмет іпотеки може мати вищу вартість, що суттєво вплине на обсяг погашеного зобовязання та решту вартості майна. Реальна вартість предмету іпотеки матиме суттєве значення для визначення суми, на яку вартість предмета іпотеки перевищує розмір погашеного зобовязання і підлягає відшкодуванню Іпотекодавцю.

В разі, якщо дійсна вартість предмета іпотеки буде встановлена більшою, вартість заставленого майна спроможна погасити більший розмір заборгованості, що суттєво впливає на результат вирішення спору, врахування всіх обставин та інтересів обох сторін.

Судом враховано позицію Вищого господарського суду України, який в п. 4.4.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.11.2014 року № 1 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів» зазначив, що у разі якщо право звернення стягнення на майно пов'язане з невиконанням зобов'язання, забезпеченого іпотекою, судам слід встановлювати загальний розмір вимог кредитора та виходити з того, що обов'язковою передумовою звернення стягнення на предмет іпотеки є встановлення судом факту невиконання основного зобов'язання.

Невиконання зазначеної передумови відповідно до частини другої статті 35 Закону України «Про іпотеку» є перешкодою для звернення стягнення на предмет іпотеки, але не перешкоджає зверненню з позовом до боржника про виконання забезпеченого іпотекою зобов'язання.

Господарським судам слід також враховувати, що виконання основного зобов'язання виключає можливість задоволення вимог за рахунок забезпечувального зобов'язання.

Разом з тим, наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання грошових сум шляхом звернення стягнення на передане в іпотеку нерухоме майно.

Згідно розділу VII Листа Верховного Суду від 01.02.2015 року «Аналіз судової практики застосування судами законодавства, яке регулює іпотеку як заставу нерухомого майна»визначено, що резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки повинна відповідати вимогам як ст. 39 Закону N 898-IV, так і положенням п. 4 ч. 1 ст. 215 ЦПК. Зокрема, у ній в обов'язковому порядку повинно бути зазначено: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; конкретний спосіб реалізації предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 39 Закону N 898-IV у разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначається початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. У судовій практиці немає єдності щодо вирішення питання про критерії, які повинен застосовувати суд, визначаючи початкову ціну.

Разом із тим, вирішуючи зазначені питання, суди повинні виходити з того, що ціна предмета іпотеки встановлюється в самому договорі - відповідно до ч. 6 ст. 5 Закону N 898-IV вартість предмета іпотеки визначається за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або шляхом проведення оцінки предмета іпотеки відповідним суб'єктом оціночної діяльності у випадках, встановлених законом або договором. Якщо під час розгляду справи сторони з такою оцінкою погоджуються, то суд не має підстав її не брати до уваги, оскільки вона є умовою договору. Якщо між сторонами виникає спір щодо такої оцінки, то залежно від того, яка сторона її оспорює, ця сторона зобов'язана за змістом ч. 3 ст. 10, статей 11 та 60 ЦПК довести інший розмір, зокрема заявити клопотання про призначення та проведення відповідної судової експертизи. Початкова ціна предмета іпотеки не береться до уваги судом у разі заявлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на нього, оскільки згідно із ч. 3 ст. 37 Закону N 898-IV іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності.

Враховуючи, що відповідач заперечує прийняття судом за основу наведеної позивачем вартості заставленого майна, суд дійшов висновку про обґрунтованість необхідності призначення у справі судової експертизи для визначення фактичної вартості предмета іпотеки.

Відповідно до ст. 41 ГПК України для розяснення питань, що виникають про вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу. Учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі. Проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України «Про судову експертизу».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Згідно з Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, в редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 року № 1950/5 до повноважень будівельно-технічної експертизи належить визначення вартості (дійсна, ринкова, залишкова, ліквідаційна, вартість ліквідації, спеціальна, інвестиційна тощо) будівель, споруд, їх частин (приміщення, квартири) та іншого нерухомого майна.

За таких обставин, для всебічного, повного та обєктивного розгляду всіх обставин справи суду слід встановити дійсну вартість предмету іпотеки, звернення стягнення на який заявлено в позові.

Враховуючи аргументовані, в тому числі документально, сумніви відповідача в достовірності та адекватності визначеної позивачем вартості предмету іпотеки, суд, враховуючи вищевикладене, вважає за необхідне клопотання відповідача про призначення у справі судової експертизи задовольнити.

Відповідно до частин другої та третьої ст. 41 ГПК України, остаточне коло питань, які мають бути розяснені судовим експертом, встановлюється господарським судом в ухвалі. Проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України «Про судову експертизу».

Витрати на проведення експертизи суд покладає на особу, яка заявила відповідне клопотання на відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Сільпо Рітейл».

Визначаючись з експертною установою, яка проводитиме експертизу, господарський суд враховує положення пункту 1.5. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5 (в редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 року № 1950/5) за приписами якої, експертизи проводяться, як правило, за зонами регіонального обслуговування.

Керуючись ст. 41, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Призначити у справі №911/4083/15 судову будівельно-технічну експертизу для визначення дійсної (реальної) ринкової вартості предмету іпотеки за Іпотечним договором від 16.10.2012 року (нотаріально посвідчений з № 1244), проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (03680, м. Київ, вул. Смоленська, 6).

2. На вирішення будівельно-технічної експертизи поставити наступні питання:

2.1. Яка дійсна (реальна) ринкова вартість будівель та споруд: нежитлове приміщення, загальною площею 627,6 кв.м, зі всіма невідємними його приналежностями, що знаходяться за адресою: Хмельницька область, місто Хмельницький, проспект Миру, буд. 46 ?

3. Витрати на проведення експертизи та організаційні питання, повязані з її проведенням, на даній стадії розгляду справи покласти на відповідача - ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Сільпо Рітейл», за клопотанням якого призначається експертиза.

4. Матеріали справи № 911/4083/15, в яких містяться всі наявні у суду копії документів, надіслати для здійснення експертизи до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Смоленська, 6.

5. Зобовязати сторони за першою вимогою експертів своєчасно подати необхідні для проведення експертизи матеріали (документи, зразки, пояснення тощо) безпосередньо до експертної установи та забезпечити допуск і належні умови для проведення експертизи. Попередити сторони про майнову відповідальність в порядку ст. 83 ГПК України у вигляді штрафу за ухилення від вчинення дій, обовязок вчинення яких покладено господарським судом на сторони. Попередити учасників провадження у справі про кримінальну відповідальність згідно ст. 382 КК України за невиконання рішень, ухвал суду, що набрали законної сили.

6. Попередити експертів, що будуть здійснювати експертизу, про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 Кримінального кодексу України.

7. По закінченню експертизи, висновок експерта разом з матеріалами справи № 911/4083/15, а також дані щодо витрат, повязаних з проведенням експертизи, подати господарському суду.

8. Матеріали справи № 911/4083/15 надіслати до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Смоленська, 6.

Суддя Т.П. Карпечкін