ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2015 р. Справа № 911/3083/15

Суддя Антонова В.М. розглянувши матеріали справи

за позовом Заступника військового прокурора Центрального регіону України в інтересах держави в особі Головного управління Національної гвардії України

до Товариства з обмеженою відповідальністю Будпроект рішення,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Синяківська сільська рада

про визнання права власності на квартири

За участю представників:

від позивача ОСОБА_1 (дов. №3/20-390 від 22.12.2014);

від відповідача не зявились;

від прокуратури ОСОБА_2 (посв. №034701 від 05.08.2015);

від 3-ї особи не зявились.

Обставини справи:

В провадженні господарського суду Київської області знаходиться справа №911/3083/15 за позовом Заступника військового прокурора Центрального регіону України в інтересах держави в особі Головного управління Національної гвардії України (позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю Будпроект рішення (відповідач) про визнання права власності на квартири.

Ухвалою господарського суду Київської області від 20.07.2015 порушено провадження у справі №911/3083/15 та призначено її до розгляду на 13.08.2015.

13.08.2015 через канцелярію господарського суду Київської області від представника позивача надійшов супровідний лист 3/20/1-5663 від 12.08.2015 (вх. №2536/15) з доданими документами.

Ухвалою господарського суду Київської області від 13.08.2015 залучено до участі у справі у якості третьої , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Синяківську сільську раду; розгляд справи відкладено на 10.09.2015.

10.09.2015 до канцелярії господарського суду Київської області від представника позивача надійшло клопотання від 10.09.2015 (вх. № 21111/15 від 10.09.2015), згідно якого просив долучити до матеріалів справи документи.

10.09.2015 до канцелярії господарського суду Київської області від Синяківської сільської ради надійшли пояснення з доданими документами №02-31/209 від 07.09.2015 (вх. №21086/15 від 10.09.2015), згідно яких підтримала позовні вимоги заступника прокурора Центрального регіону України в інтересах держави в особі ГУ Національної гвардії України до ТОВ «Будпроект рішення», просила залучити додаткові матеріали справи та просила розглядати справу без представника сільської ради.

10.09.2015 до канцелярії господарського суду Київської області від Головного територіального управління юстиції у Київській області надійшов лист №3050-3.2-5/3.2 від 27.08.2015 (вх. №21067/15 від 10.09.2015).

Відповідач не скористався своїм правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, та відзив на позовну заяву не надав.

Заяв чи клопотань про застосування позовної давності до вимог позивача відповідачем не заявлено.

В судовому засіданні 10.09.2015 представник прокуратури та позивача підтримали позов повністю.

Представник відповідача та третьої особи в судове засідання 10.09.2015 не зявились, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Однак, третья особа в своєму листі №02-31/209 від 07.09.2015 (вх. №21086/15 від 10.09.2015) просила розглядати справи без її участі.

Враховуючи, що неявка відповідача та третьої особи в судове засідання не перешкоджають розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України за відсутності представника відповідача та третьої особи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

17.12.2002 між Головним управлінням Внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України (Кредитор (Замовник)), ДП «Вільногірський державний гірничо-металургійний комбінат» (переказник (Інвестор)) та Південною залізницею (Наступник (новий інвестор)), враховуючи, що між кредитором (замовником) та переказником (інвестором) укладено угоду від 20.12.2001 №636 до договору №272 від 24.09.2001 «Про інвестування коштів в будівництво житла військовослужбовців Внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України» (угода №636), укладено договір №127, згідно якого переказник (інвестор) передає, а наступник (новий інвестор) приймає на себе зобовязання першого і стає боржником по угоді №636 в частині 7 780 000,00 грн.

17.12.2002 між Головним управлінням Внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України (Кредитор (Замовник)), ВАТ Київський холодокомбінат №2 (переказник (Інвестор)) та Південною залізницею (Наступник (новий інвестор)), враховуючи, що між кредитором (замовником) та переказником (інвестором) укладено угоду від 02.07.2001 №242 до договору №5/481 від 22.06.1997 та додаткової угоди до нього від 12.05.1998 №1512 «Про інвестування коштів в будівництво житла військовослужбовців Внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України» (угода №636), укладено договір №127/1, згідно якого переказник (інвестор) передає, а наступник (новий інвестор) приймає на себе зобовязання першого і стає боржником по угоді №327 в частині 1 037 000,00 грн.

На виконання договрів від 17.12.2002 №№127, 127/1 та згідно з актом приймання-передачі від 17.12.2002 Південна залізниця передала Головному управлінню внутрішніх військ МВС України (далі - ГУВВ) 51 квартиру (спірні квартири) в житловому будинку №59 на вулиці Леніна, с. Синяк, Вишгородський район, Київська область.

Розпорядженням голови Вишгородської районної державної адміністрації від 28.02.2003 №81 затверджено акт державної приймальної комісії про прийняття до експлуатації цього будинку.

Крім того, судом встановлено, що відповідно до до звернення ГУ внутрішніх військ МВС України від 18.02.2003 до голови Вишгородської РДА Київської області ОСОБА_3 та листа командира в/ч 3027 полковника ОСОБА_4 №514 від 14.08.2003 виконкомом сільської ради було прийняте рішення №59 від 14.08.2003 «Про видачу ордерів на службове приміщення в с. Синяк» на заселення військовослужбовців та їх сімей в 4-поверховий 51-квартирний житловий будинок в с. Синяк по вул. Леніна 59.

З 2003 року і по теперішній час в цьому житловому будинку постійно проживають сімї військовослужбовців.

Однак, 29.06.2015 у мережі інтернет ТОВ «Будпроект Рішення» були розміщенні обяви щодо термінового продажу спірних квартир.

При цьому, ГУВВ та позивач з моменту підписання акту приймання-передачі квартир і по цей час не вчиняли будь-яких дій, які б свідчили про їх відмову від спірних квартир.

Обгрунтовуючи позовні вимоги прокурор, враховуючи вищезазначене, просить на підставі ст.ст. 334, 395 Цивільного кодексу України визнати за Головним управлінням Національної гвардії України право власності на квартири №№ 1-51 в житловому будинку №59 по вулиці Леніна, в селі Синяк, Вишгородського району, Київської області.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цих прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. 316 Цивільного кодексу України).

Зміст права власності полягає у праві власника володіти, користуватись та розпоряджатись майном (ст. 317 Цивільного кодексу України).

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 334 Цивільного кодексу України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 392 Цивільного кодексу України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідачем у позові про визнання права власності є особа, яка оспорює право власності на майно, або особа, яка хоч і не оспорює права власності на майно, але й не визнає його.

Відповідно до п. 1 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 20.04.2015 N 01-06/631/15 за змістом статті 392 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правовстановлюючих документів. Звернення з позовом про визнання права власності можливе лише за умови, що особи, які не визнають, заперечують та/або оспорюють право власності, не перебувають із власником у зобов'язальних відносинах, оскільки передумовою для застосування зазначеної статті 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім зазначеного, шляху для відновлення порушеного права (постанова від 23.12.2014 N 5011-74/9393-2012).

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що вимога прокурора про визнання за Головним управлінням Національної гвардії України право власності на квартири №№ 1-51 в житловому будинку №59 по вулиці Леніна, в селі Синяк, Вишгородського району, Київської області є обгрунтованою і такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати за Головним управлінням Національної гвардії України (03151, м.Київ, вул. Народного Ополчення, будинок 9-А; ідентифікаційний код: 08803498) право власності на квартири №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41, 42, 43, 44, 45, 46, 47, 48, 49, 50, 51 в житловому будинку №59 по вулиці Леніна в селі Синяк Вишгородського району Київської області.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення та підписання, і може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Повне рішення складено: 23.09.2015.

Суддя В.М. Антонова