ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29.09.15р. Справа № 904/7695/15
За позовом Прокурора Центрально-Міського району м.Кривого Рогу в інтересах держави Криворізької міської ради в особі Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа", м.Кривий Ріг

до Комунального закладу "Криворізька міська лікарня №7" Дніпропетровської обласної ради", м.Кривий Ріг

про стягнення 1 999 678,27 грн.

Суддя Петренко Н.Е.

секретар судового засідання Найдьонова Я.О.

Представники:

від прокуратури: ОСОБА_1, посвідчення № 032900 від 10.04.15р.

від позивача: ОСОБА_2, представник за довіреністю № 5 від 30.12.14р.

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Ухвалою господарського суду від 28.08.15р. порушено провадження у справі № 904/7695/15 за позовом прокурора Центрально-Міського району м. Кривого Рогу в інтересах держави Криворізької міської ради в особі Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" (далі-позивач) до Комунального закладу "Криворізька міська лікарня № 7" Дніпропетровської обласної ради" (далі-відповідач) про стягнення 1 999 678,27 грн. Справу призначено до розгляду на 29.09.15р.

29.09.15р. у судовому засіданні прокурор та повноважний представник позивача подали заяву про зменшення розміру позовних вимог та просили суд стягнути з відповідача 940 844,21 грн. Крім того, повноважний представник позивача надав для огляду суду всі оригінали первинних документів на підставі яких виник спір та звернув увагу суду на той факт, що відповідач зазначену суму визнав у повному обсязі, що підтверджує акт звірки взаємних рахунків, який підписаний з боку відповідача без будь-яких зауважень.

В свою чергу, повноважний представник відповідача у судове засідання не з'явився, відзив на позов та інші витребувані документи до суду не надав. Жодних пояснень щодо причини неявки або інших клопотань до господарського суду не надходило. Про день, час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, що підтверджує повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.42).

Враховуючи зазначене, господарський суд прийшов до висновку про те, що повноважний представник відповідача у судове засідання не з'явився та не подав відзив на позов та інші витребувані судом документи без поважних причин, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні без участі повноважного представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 29.09.15р. оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, згідно зі ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, подані документи та заслухавши пояснення прокурора та повноважного представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

21.01.15р. між позивачем та відповідачем було укладено договір про закупівлю послуг за державні кошти № 489 (далі-Договір), відповідно до умов п. 1.1. якого, позивач зобов'язується з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року надати відповідачу послуги, зазначені в п. 1.2. Договору, а відповідач - прийняти і оплатити такі послуги по встановленим тарифам в строки, передбачені цим договором.

Згідно з п. 1.2. Договору найменування послуг: код 35.30.1 - пара та гаряча вода; постачання пари та гарячої води.

Як зазначено у п. 3.1. Договору, ціна договору становить 6 794 480,00 грн. з урахуванням податку на додану вартість.

Ціна цього Договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін (п. 3.2. Договору).

Відповідно до п. 4.1. Договору, щомісячно розрахунок проводиться шляхом оплати відповідачем після пред'явлення позивачем рахунку на оплату послуг або після підписання сторонами акту здачі-прийняття робіт в грошовій формі до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим; або попередньої оплати, яка здійснюється на підставі рахунка у термін до 30 числа розрахункового місяця.

Пунктом 4.2. Договору передбачено, що відповідач здійснює передплату в грошовій формі в розмірі авансового платежу, згідно виставленого рахунку по мірі фінансування.

Цей Договір набирає чинності з моменту підписання і діє з 01.01.15р. по 31.12.15р. Разом з тим сторони домовились, що умови цього Договору застосовуються до відносин між сторонами, які виникли до його укладання (п. 10.1. Договору).

Як зазначає прокурор, на виконання умов вищезазначеного Договору, позивачем за період з 01.01.15р. по 31.03.15р. було поставлено відповідачу теплову енергію на загальну вартість 2545455,16 грн., що підтверджують акти здачі-приймання робіт (надання послуг). Однак, відповідач в порушення пп. 4.1-4.3. Договору не виконав свої зобов'язання щодо своєчасної оплати, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 1 999 678,27 грн.

Враховуючи вищевикладене, прокурор просив суд стягнути з відповідача заборгованість за теплову енергію у розмірі 1 999 678,27 грн.

29.09.15р. у судовому засіданні прокурором та позивачем було подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої, у зв'язку з проведенням перерахунку заборгованості відповідача, залишок боргу станом на 14.09.15р. становить 940 844,21 грн., який підтверджується актом звірки та довідкою. Враховуючи зазначене, прокурор та позивач просили суд стягнути з відповідача заборгованість за теплову енергію у розмірі 940 844,21 грн.

Відповідач доказів належного виконання своїх зобов'язань по вищезазначеному Договору на момент розгляду спору до господарського суду не надав. Крім того, відповідач наведених прокурором та позивачем обставин не спростував, а навпаки підтвердив та визнав суму основного боргу у повному обсязі, що підтверджує акт звірки взаємних рахунків, який підписаний з боку відповідача без будь-яких зауважень.

Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора та повноважного представника позивача, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Приймаючи рішення господарський суд виходив із наступного.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарювання відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (ст. 174 Господарського кодексу України).

Зобов'язання є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України).

За приписами ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями п. 2 ст. 218 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Дослідивши оригінали наданих позивачем до господарського суду документів у розумінні ст.36 Господарського процесуального кодексу України, суд прийняв їх як належні докази, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, та підтверджують неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за вищезазначеним Договором. Належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи прокурора і позивача та підтверджували належне виконання відповідачем умов Договору, відповідачем господарському суду надано не було.

Враховуючи вищезазначені норми чинного законодавства України, умови Договору та обставини справи, господарський суд вважає, що вимоги прокурора є обґрунтованими, доведеними та визнаними відповідачем, у зв'язку з чим підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки заборгованість підтверджується матеріалами справи.

Звертаю увагу на те, що відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються апеляційним судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Пленум Вищого господарського суду України у п. 9 постанови від 17.05.2011 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України", роз'яснив, що у вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з'ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об'єктивно оцінити поважність цих причин. При цьому обґрунтування неможливості подання доказів суду першої інстанції згідно із зазначеною нормою ГПК покладається саме на заявника (скаржника), а апеляційний господарський суд лише перевіряє та оцінює їх поважність і не зобов'язаний самостійно з'ясовувати відповідні причини. У разі прийняття додаткових доказів у постанові апеляційної інстанції мають зазначатися підстави такого прийняття.

Аналогічна правова позиція підтримана постановою Вищого господарського суду України від 24.12.2014р. по справі № 904/9428/13, недотримання якої стало підставою скасування постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 599, 610, 612, 629, 901, 903 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 174, 193, 218 Господарського кодексу України, ст. ст. 4, 32-34, 43-44, 49, 75, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Комунального закладу "Криворізька міська лікарня № 7" Дніпропетровської обласної ради" (50089, м. Кривий Ріг, вул. Маршака, буд. 1а, ) на користь Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" (50000, м. Кривий Ріг, пров.Дежньова, буд. 9, ) заборгованість за теплову енергію у розмірі 940844,21 грн. (дев'ятсот сорок тисяч вісімсот сорок чотири грн. 21 коп.).

Стягнути з Комунального закладу "Криворізька міська лікарня № 7" Дніпропетровської обласної ради" (50089, м. Кривий Ріг, вул. Маршака, буд. 1а, ) в доход Державного бюджету України в особі Управління Державної Казначейської Служби України у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області (49027, м. Дніпропетровськ, пл.Шевченка, буд. 7; , р/р 3005 в ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, МФО 805012, КБКД 22030001, призначення платежу "Судовий збір, код 03499891, Пункт 2.1") судовий збір у розмірі 18 816,88 грн. (вісімнадцять тисяч вісімсот шістнадцять грн. 88 коп.).

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 30.09.15р.

Суддя ОСОБА_3