РІШЕННЯ

22 вересня 2015 року Справа № 913/589/15

Провадження №5/913/589/15

За позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Луганського обласного управління, м. Сєвєродонецьк Луганської області

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства «Ровеньківське автотранспортне підприємство 10956», м. Ровеньки Луганської області

про стягнення 1375713 грн. 46 коп.

Суддя господарського суду Луганської області Вінніков С.В.

Секретар судового засідання - помічник судді Гуленко К.С.

У засіданні брали участь:

від позивача - ОСОБА_2, провідний юрисконсульт юридичного відділу, довіреність за реєстр. № 1773 від 16.07.2015;

від відповідача - представник не прибув.

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 110 від 27.12.2012 в сумі 1375713 грн. 46 коп., в тому числі:

316000 грн. 00 коп. строковий борг по кредиту;

556643 грн. 87 коп. прострочений борг по кредиту з 01.09.2014 по 13.07.2015;

6526 грн. 90 коп. строкові відсотки по кредиту;

127432 грн. 09 коп. прострочені відсотки по кредиту з 08.09.2014 по 13.07.2015;

119376 грн. 91 коп. пеня за непогашення кредиту за період з 01.09.2012 по 13.07.2015;

27441 грн. 77 коп. пеня за непогашення відсотків по кредиту з 08.09.2014 по 13.07.2015;

7167 грн. 26 коп. 3% річних по простроченому основному боргу за період з 01.09.2012 по 13.07.2015;

1638 грн. 63 коп. 3% річних по прострочених відсотках з 08.09.2014 по 13.07.2015;

172244 грн. 16 коп. інфляційних втрат по простроченому основному боргу за період з 01.09.2012 по 13.07.2015;

41241 грн. 87 коп. інфляційних втрат по прострочених відсотках з 08.09.2014 по 13.07.2015.

Позовні вимоги обґрунтовані фактом невиконання відповідачем договірних зобовязань в частині повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним. Крім того, позивачем нараховано пеню, 3% річних та інфляційні втрати.

Представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та надав детальний розрахунок пені з урахуванням приписів ст.. 232 Господарського кодексу України, відповідно до якого пеня за непогашення кредиту нарахована за період з 01.09.2014 по 28.02.2015, а пеня за непогашення відсотків по кредиту - з 08.09.2014 по 31.03.2015.

Відповідач витребувані судом документи не представив, правом на участь свого представника у судовому засіданні не скористався, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Явка учасників процесу в судове засідання не визнавалася обовязковою.

При цьому, відповідач не заявив клопотання про відкладення розгляду справи з наведенням відповідного обґрунтування необхідності такого відкладення та доданням доказів поважності неприбуття у дане судове засідання.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 26.12.2011 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції (зі змінами) у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Інформаційним листом Вищого господарського суду України від 05.06.2014 № 01-06/745/2014 "Про деякі питання практики застосування у судовій практиці Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" розяснено, що учасник судового процесу, який знаходиться на тимчасово окупованій території України, вважатиметься належним чином повідомленим про час і місце засідання господарського суду за умов, зазначених у підпунктах 1-4 пункту 6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14 "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції" (у редакції Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 01.12.2014 № 01-06/2052/14). Так, учасник судового процесу, який знаходиться на території проведення АТО, вважатиметься належним чином повідомленим про час і місце засідання господарського суду за таких умов:

1) Якщо відповідну ухвалу господарським судом надіслано поштою за місцезнаходженням учасника судового процесу, зазначеним в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. При цьому слід мати на увазі, що згідно із статтею 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, вони вважаються достовірними, доки до них не внесено відповідних змін.

2) У разі коли учасник судового процесу не значиться у згаданому реєстрі, - якщо названу ухвалу господарським судом надіслано поштою за адресою, яку зазначено в заяві (скарзі), або за місцем проживання фізичної особи, або за місцезнаходженням відокремленого підрозділу юридичної особи (коли заяву повязано з його діяльністю).

3) Якщо у господарського суду наявні достовірні (тобто документально підтверджені підприємством звязку) відомості про неможливість здійснення поштових відправлень до певних населених пунктів чи місцевостей, то суд не вчиняє дій, зазначених у підпунктах 1 і 2 цього пункту. У такому разі, а також у випадках, коли поштові відправлення учасникам судового процесу все ж було надіслано, але їх повернуто підприємством звязку через неможливість вручення, суд здійснює відповідне повідомлення шляхом надсилання телеграми, телефонограми, з використанням факсимільного зв'язку чи електронною поштою або з використанням інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення. У такому разі на примірнику переданого тексту, що залишається у матеріалах справи, зазначаються дата і година його передачі і прізвища та ініціали осіб, які передали і прийняли текст. У матеріалах справи мають міститися документи, що підтверджують отримання учасником судового процесу повідомлення (завірений судом витяг з журналу реєстрації телефонограм, журналу реєстрації електронних поштових відправлень тощо).

4) За неможливості здійснити повідомлення учасника судового процесу і в такий спосіб - інформація про час і місце судового засідання розміщується на сторінці відповідного суду (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/). У такому разі на роздрукованій сторінці з мережі Інтернет, на якій розміщено інформацію про час та місце засідання господарського суду, зазначаються дата розміщення інформації, прізвище та ініціали судді, у провадженні якого знаходиться відповідна справа, а також вчиняється його підпис.

Так, відповідно до витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців місцем реєстрації відповідача є 94702, м. Ровеньки Луганської області, вул. Вигінна, б. 10.

Листом від 16.03.2015 №511-30-100 УДППЗ Укрпошта повідомляє, що відповідно до Указу Президента України від 14.11.2014 № 875/2014 Про рішення ради національної безпеки і оборони України від 04.11.2014 Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях та розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення (зі змінами), органи поштового зв'язку тимчасово не здійснюють пересилання поштових відправлень до вказаного населеного пункту.

Оскільки відповідач у справі знаходиться на території проведення АТО інформація про час і місце судового засідання також була розміщена на сторінці господарського суду Луганської області (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/), про що свідчить роздрукована сторінка з мережі Інтернет.

Разом з тим, судом здійснювалося повідомлення відповідачів про час та місце проведення судового засідання шляхом надсилання ухвали електронною поштою за адресою, зазначеною у витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців: , що свідчить роздруківка з офіційної електронної скриньки господарського суду Луганської області.

Інших засобів звязку із відповідачем судом встановлено не було.

Таким чином, судом вжито відповідні заходи щодо повідомлення учасника судового процесу, який знаходиться на тимчасово окупованій території, тому у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування прийнятого судового рішення з посиланням на пункт 2 частини третьої статті 104 або пункт 2 частини другої статті 11110 ГПК (аналогічна позиція викладена у Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14).

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представника позивача, суд встановив наступне.

Між публічним акціонерним товариством Державний ощадний банк України, як кредитором, та публічним акціонерним товариством «Ровеньківське автотранспортне підприємство 10956», як позичальником, 27.12.2012 був укладений кредитний договір № 110 (далі за текстом - договір).

Предметом даного Договору (п. 2.1 договору) є правовідносини, за якими банк зобовязується надати на умовах цього договору, а позичальник зобовязується отримати, належним чином використовувати та повернути в передбачені цим договором строки кредит у розмірі 1900000 грн. 00 коп., сплатити проценти та інші платежі за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором.

Пунктом 2.2 договору встановлено, що кредит надається одноразово з остаточним терміном повернення не пізніше 25.12.2015.

Сторони погодили погашення кредиту в строки, встановлені у графіку (п. 2.3 договору):

До 31.01.2013 52800 грн. 00 коп.;

До 28.02.2013 - 52800 грн. 00 коп.;

До 31.03.2013 - 52800 грн. 00 коп.;

До 30.04.2013 - 52800 грн. 00 коп.;

До 31.05.2013 - 52800 грн. 00 коп.;

До 30.06.2013 - 52800 грн. 00 коп.;

До 31.07.2013 - 52800 грн. 00 коп.;

До 31.08.2013 - 52800 грн. 00 коп.;

До 30.09.2013 - 52800 грн. 00 коп.;

До 31.10.2013 - 52800 грн. 00 коп.;

До 30.11.2013 - 52800 грн. 00 коп.;

До 31.12.2013 - 52800 грн. 00 коп.;

До 31.01.2014 52800 грн. 00 коп.;

До 28.02.2014 - 52800 грн. 00 коп.;

До 31.03.2014 - 52800 грн. 00 коп.;

До 30.04.2014 - 52800 грн. 00 коп.;

До 31.05.2014 - 52800 грн. 00 коп.;

До 30.06.2014 - 52800 грн. 00 коп.;

До 31.07.2014 - 52800 грн. 00 коп.;

До 31.08.2014 - 52800 грн. 00 коп.;

До 30.09.2014 - 52800 грн. 00 коп.;

До 31.10.2014 - 52800 грн. 00 коп.;

До 30.11.2014 - 52800 грн. 00 коп.;

До 31.12.2014 - 52800 грн. 00 коп.;

До 31.01.2015 52800 грн. 00 коп.;

До 28.02.2015 - 52800 грн. 00 коп.;

До 31.03.2015 - 52800 грн. 00 коп.;

До 30.04.2015 - 52800 грн. 00 коп.;

До 31.05.2015 - 52800 грн. 00 коп.;

До 30.06.2015 - 52800 грн. 00 коп.;

До 31.07.2015 - 52800 грн. 00 коп.;

До 31.08.2015 - 52800 грн. 00 коп.;

До 30.09.2015 - 52800 грн. 00 коп.;

До 31.10.2015 - 52800 грн. 00 коп.;

До 30.11.2015 - 52800 грн. 00 коп.;

До 31.12.2015 - 52000 грн. 00 коп.

Відповідно до п. 2.7.1 договору проценти за користування кредитом розраховуються банком на основі процентної розмірі 21% річних , яка може встановлена в іншому розмірі в порядку, визначеному цим договором.

Згідно із п. 2.7.3 договору нараховані за період з першого дня видачі кредиту або з першого числа звітного місяця по останнє число звітного місяця або по останній день повернення позичальником кредиту проценти повинні бути сплачені позичальником не пізніше пятого числа місяця, наступного за звітним, а в разі дострокового погашення кредиту одночасно з погашенням кредиту. Перший раз позичальник сплачує проценти не пізніше 05.02.2013.

За умовами п. 3.3.1 договору банк має право у випадку, якщо будуть мати місце будь-які або всі можливі випадки невиконання позичальником взятих на себе обовязків та недотримання умов, передбачених цим договором, вимагати негайного повернення суми кредиту та всієї суми нарахованих процентів за користування кредитом.

Пунктом 3.3.2 договору передбачено, що після отримання позичальником від банку листа з повідомлення про вручення щодо відкликання кредиту позичальник зобовязаний не пізніше 20 банківських днів з моменту вручення такого листа здійснити повне погашення кредиту.

За умовами п. 7.2.1 договору за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобовязань, передбачених положеннями цього договору, банк має право застосувати до позичальника пеню на користь банку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу з повернення суми кредиту та/або від суми простроченого платежу з повернення суми кредиту та/або від суми несвоєчасно сплачених комісійних винагород та/або процентів та користування кредитом за кожен день прострочення.

На виконання кредитного договору банк перерахував кредитні кошти позичальнику в сумі 360127 грн. 60 коп., що підтверджується випискою з банківського рахунку.

Як вбачається з виписки з особового рахунку, відповідач свої грошові зобовязання за кредитним договором виконав частково.

У звязку з невиконанням відповідачем своїх грошових зобовязань, позивач звернувся з даним позовом до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів, в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 110 від 27.12.2012 в сумі 1375713 грн. 46 коп., в тому числі: 316000 грн. 00 коп. строковий борг по кредиту; 556643 грн. 87 коп. прострочений борг по кредиту з 01.09.2014 по 13.07.2015; 6526 грн. 90 коп. строкові відсотки по кредиту; 127432 грн. 09 коп. прострочені відсотки по кредиту з 08.09.2014 по 13.07.2015; 119376 грн. 91 коп. пеня за непогашення кредиту за період з 01.09.2012 по 13.07.2015; 27441 грн. 77 коп. пеня за непогашення відсотків по кредиту з 08.09.2014 по 13.07.2015; 7167 грн. 26 коп. 3% річних по простроченому основному боргу за період з 01.09.2012 по 13.07.2015; 1638 грн. 63 коп. 3% річних по прострочених відсотках з 08.09.2014 по 13.07.2015; 172244 грн. 16 коп. інфляційних втрат по простроченому основному боргу за період з 01.09.2012 по 13.07.2015; 41241 грн. 87 коп. інфляційних втрат по прострочених відсотках з 08.09.2014 по 13.07.2015.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи позивача та надані ним докази, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

За своєю правовою природою кредитний договір від 27.12.2012 № 110, є кредитним договором, згідно якого, за приписами ст. 1054 Цивільного кодексу України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору (ст. 1054 Цивільного кодексу України).

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ст. 1048 Цивільного кодексу України).

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Крім того, за приписами Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року N 254, підставою для відображення операцій за балансовими та/або позабалансовими рахунками бухгалтерського обліку є первинні документи, які мають бути складені під час здійснення операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення в паперовій та/або в електронній формі (п.п.4.2., 4.3.). До первинних документів відносяться меморіальні (для здійснення безготівкових розрахунків із банками, клієнтами, списання коштів з рахунків та внутрішньобанківських операцій)(п. 4.4."б" Положення). Меморіальні документи застосовуються банками для здійснення і відображення в обліку операцій банку і його клієнтів за безготівковими розрахунками відповідно до нормативно-правових актів Національного банку. До меморіальних документів (паперових або електронних), що використовуються для безготівкових розрахунків, належать такі розрахункові документи (п. 4.6. Положення): меморіальні ордери; платіжні доручення; платіжні вимоги-доручення; платіжні вимоги; розрахункові чеки; інші документи (інші платіжні інструменти, що визначаються нормативно-правовими актами Національного банку).

Факт видачі відповідачу кредиту підтверджено матеріалами справи.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Аналогічна за змістом норма міститься у п.1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Згідно п.2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст.ст. 43, 33 Господарського процесуального кодексу України сторони повинні довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач доказів належного виконання зобовязань за кредитним договором не надав.

З урахуванням викладеного, вимоги позивача в частині стягнення кредитної заборгованості та заборгованості за процентами підлягають задоволенню повністю, а саме з відповідача слід стягнути 556643 грн. 87 коп. простроченого боргу по кредиту з 01.09.2014 по 13.07.2015 та 127432 грн. 09 коп. прострочених відсотків по кредиту з 08.09.2014 по 13.07.2015.

Пунктом 2.1 кредитного договору передбачено, що кредит надається на строк до 25.12.2015. Пунктом 3.3.2 кредитного договору передбачено, що після отримання позичальником від банку листа з повідомлення про вручення щодо відкликання кредиту позичальник зобовязаний не пізніше 20 банківських днів з моменту вручення такого листа здійснити повне погашення кредиту.

Відповідно до п.3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №1 від 24.11.2014 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів» у розгляді питання щодо дострокового повернення кредиту в зв'язку з простроченням виконання боржником свого зобов'язання за кредитним договором господарські суди мають виходити з такого. У силу частини другої статті 1054 Цивільного кодексу України до кредитних правовідносин підлягає застосуванню частина друга статті 1050 зазначеного Кодексу, якою встановлено санкцію за прострочення повернення чергової частини позики, а саме: позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, що належать йому відповідно до статті 1048 Цивільного кодексу України. У такому випадку дострокове повернення кредиту не має ознак одностороннього припинення договірних зобов'язань та є належним способом захисту порушеного права.

З матеріалів справи дійсно вбачається, що позивач не направляв відповідачу письмову вимогу про дострокове повернення кредиту рекомендованим листом з повідомленням, в той же час суд зазначає, що відсутність письмової вимоги не є перешкодою для реалізації права позивача, яке передбачено ст. 124 Конституції України, ст. 1 Господарського процесуального кодексу України звернутись у будь-який час з захистом своїх порушених прав.

Тому, вимога позивача в частині стягнення 316000 грн. 00 коп. строкового боргу по кредиту та 6526 грн. 90 коп. строкових відсотків по кредиту також підлягає задоволенню.

Відповідно до умов п. 7.2.1 договору, згідно із яким за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобовязань, передбачених положеннями цього договору, банк має право застосувати до позичальника пеню на користь банку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу з повернення суми кредиту та/або від суми простроченого платежу з повернення суми кредиту та/або від суми несвоєчасно сплачених комісійних винагород та/або процентів та користування кредитом за кожен день прострочення, позивачем нараховано 119376 грн. 91 коп. пені за непогашення кредиту за період з 01.09.2012 по 13.07.2015 та 27441 грн. 77 коп. пені за непогашення відсотків по кредиту з 08.09.2014 по 13.07.2015.

При цьому, позивачем на виконання вимог ухвали суду надано розрахунок пені з урахуванням приписів ст. 232 Господарського кодексу України, відповідно до якого пеня за непогашення кредиту нарахована за період з 01.09.2014 по 28.02.2015, а пеня за непогашення відсотків по кредиту - з 08.09.2014 по 31.03.2015.

Вказаний розрахунок прийнятий судом до розгляду.

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В силу статей 610, 611 цього ж Кодексу порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

Статтею 216 цього ж Кодексу передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частиною 4 статті 231 Господарського кодексу України передбачено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому, розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом 6 ст. 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно із ст. 548 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (ст.546 Цивільного кодексу України).

Статтею. 2 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції від 02.09.2014 № 1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Зазначеним законом, що є спеціальним, дія якого поширюється лише на певне коло субєктів, визначаються тимчасові заходи для забезпечення підтримки субєктів господарювання, що здійснюють або здійснювали господарську діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

На виконання ст. 6 Закону Національний банк України направив всім банкам лист від 27.10.2014 № 18-112/64138 про необхідність суворого і безумовного дотримання вимог ст. 2 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції та повідомив, що невиконання законних вимог є підставою для застосування для порушників адекватних заходів впливу.

Законодавець надав зворотню силу Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції з моменту прийняття Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, ці заходи повинні діяти до їх скасування Президентом (ст.1 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції).

Статтею 1054 Цивільного кодексу України визначено , що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Таким чином, виходячи з комплексного аналізу діючого законодавства, суд дійшов висновку, що основною сумою заборгованості із зобовязань за кредитними договорами є заборгованість по тілу кредиту та відсоткам за користування ним.

Крім того, відповідно до ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України. Закріплене в ст. 2 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції право субєкта господарювання, який проводив та/або проводить свою господарську діяльність на території, де проводилась або проводиться антитерористична операція, бути звільненим від відповідальності за несвоєчасне повернення кредиту на період проведення антитерористичної операції не може бути ілюзорним, носити декларативний характер. Зазначене право повинно бути гарантованим, незалежно від того, що державним органом повною мірою не забезпечено передумови виконання зазначеного Закону і з цієї причини не може бути відмовлено судом в захисті законного права відповідача.

Крім того, статтею 1 Закону України Про боротьбу з тероризмом встановлено, що районом проведення антитерористичної операції є визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція.

Відповідно до рішення РНБО України від 13.04.2014, введеного в дію Указом Президента України від 14.04.2014 № 405/2014, Антитерористичним центром при Службі безпеки України, видано наказ від 07.10.2014 № 33/6/а Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення, згідно з яким визначено районом проведення антитерористичної операції Донецьку та Луганську області з 07.04.2014.

Отже, проведення з 07.04.2014 антитерористичної операції на території Луганської області, до складу якої відноситься м. Ровеньки, визначено компетентним органом у сфері боротьби з тероризмом.

Більш того, проведення антитерористичної операції на території м. Ровеньки Луганської області є загальновідомим фактом.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців перший відповідач зареєстрований за адресою: 94702, м. Ровеньки Луганської області, вул. Вигінна, б. 10.

Враховуючи фактичні обставини справи, норми вищенаведеного законодавства, суд дійшов висновку, що пеня за непогашення кредиту нарахована за період з 01.09.2014 по 28.02.2015, а пеня за непогашення відсотків по кредиту - з 08.09.2014 по 31.03.2015 підпадає під дію мораторію щодо нарахування пені на основну суму заборгованості за кредитними зобовязаннями, встановленого Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції.

У звязку із вказаним, в задоволенні вимоги про стягнення пені за непогашення кредиту нарахована та пені за непогашення відсотків по кредиту слід відмовити.

Позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 7167 грн. 26 коп. 3% річних по простроченому основному боргу за період з 01.09.2012 по 13.07.2015; 1638 грн. 63 коп. 3% річних по прострочених відсотках з 08.09.2014 по 13.07.2015; 172244 грн. 16 коп. інфляційних втрат по простроченому основному боргу за період з 01.09.2012 по 13.07.2015; 41241 грн. 87 коп. інфляційних втрат по прострочених відсотках з 08.09.2014 по 13.07.2015.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунки позивача та враховуючи лист Верховного Суду України № 62-97р. від 03.04.1997 Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, суд дійшов висновку, що вірно нараховано 3% річних по простроченому основному боргу та 3% річних по прострочених відсотках, тому позовні вимоги щодо стягнення 7167 грн. 26 коп. 3% річних по простроченому основному боргу за період з 01.09.2012 по 13.07.2015 та 1638 грн. 63 коп. 3% річних по прострочених відсотках з 08.09.2014 по 13.07.2015 підлягають задоволенню.

Щодо розрахунків інфляційних втрат, то суд перевіривши розрахунки дійшов висновку про задоволення вказаних вимог частково, а саме з відповідача слід стягнути 156316 грн. 03 коп. інфляційних втрат по простроченому основному боргу за період з 01.09.2012 по 13.07.2015; 41241 грн. 87 коп. інфляційних втрат по прострочених відсотках з 08.09.2014 по 13.07.2015.

Таким чином, позов підлягає задоволенню частково. З відповідача підлягають 316000 грн. 00 коп. строкового боргу по кредиту, 556643 грн. 87 коп. простроченого боргу по кредиту, 6526 грн. 90 коп. строкових відсотків по кредиту, 127432 грн. 09 коп. прострочених відсотків по кредиту, 7167 грн. 26 коп. 3% річних по простроченому основному боргу, 1638 грн. 63 коп. 3% річних по прострочених відсотках, 156316 грн. 03 коп. інфляційних втрат по простроченому основному боргу, 41241 грн. 87 коп. інфляційних втрат по прострочених відсотках. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України на відповідача покладається судовий збір в сумі 24302 грн. 17 коп. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись, ст. ст. 44, 47, 49, 75, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Луганського обласного управління до ОСОБА_1 акціонерного товариства «Ровеньківське автотранспортне підприємство 10956» про стягнення 1375713 грн. 46 коп. задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 акціонерного товариства «Ровеньківське автотранспортне підприємство 10956», м. Ровеньки Луганської області, вул. Вигінна, б. 10, ІК 03115910, на користь ОСОБА_1 акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Луганського обласного управління, м. Сєвєродонецьк Луганської області, пр. Гвардійський, б. 40 «А», ІК 09304612, строковий борг по кредиту в сумі 316000 грн. 00 коп., прострочений борг по кредиту в сумі 556643 грн. 87 коп., строкові відсотки по кредиту в сумі 6526 грн. 90 коп., прострочені відсотки по кредиту в сумі 127432 грн. 09 коп., 3% річних по простроченому основному боргу в сумі 7167 грн. 26 коп., 3% річних по прострочених відсотках в сумі 1638 грн. 63 коп., інфляційні втрати по простроченому основному боргу в сумі 156316 грн. 03 коп., інфляційні втрати по прострочених відсотках в сумі 41241 грн. 87 коп., судовий збір в сумі 10275 грн. 98 коп. Видати наказ позивачу.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено та підписано - 24.09.2015.

СуддяОСОБА_3

Надр. 4 прим.

1- до справи

2 позивачу рекомендованим листом з повідомленням за адресою м. Сєвєродонецьк Луганської області, пр. Гвардійський, 40А

3 - відповідачу рекомендованим листом з повідомленням за адресою м. Ровеньки Луганської області, вул. Вигінна, 10 не направляється у звязку з тим, відповідно до листа УДППЗ Укрпошта від 16.03.2015 №511-30-100 пересилання пошти до вказаного населеного пункту тимчасово не здійснюється

4 - відповідачу на електронну адресу