ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.09.15р. Справа № 904/5622/15

За позовом Приватного підприємства "Флоран", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Металоптторг", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 40 052,43 грн.

Суддя Мілєва І.В.

Представники:

від позивача: Солод Р.Г. довіреність № б/н від 13.07.2015р.;

від відповідача: Скотникова Т.М. довіреність № 24 від 23.07.2015р.,

директор - ОСОБА_3;

СУТЬ СПОРУ:

Приватне підприємство "Флоран" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Металоптторг" про стягнення 55 052,43 грн., з яких: 25 977,02 грн. - основний борг, 18 635,95 грн. - інфляційні втрати, 1 441,20 грн. - 3% річних, 8 998,08 грн. - пеня.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору купівлі-продажу № 12 від 11.05.2009р., в частині повної та своєчасної оплати отриманого товару.

23.07.2015р. до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідач заперечує проти позовних вимог в повному обсязі, просив припинити провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмету спору, оскільки сплатив весь борг.

27.07.2015р. розгляд справи відкладено на 25.08.2015р.

25.08.2015р. позивач подав до суду уточнену позовну заяву. Повідомляє, що під час розгляду справи 23.07.2015р. відповідач частково сплатив заборгованість на суму 10 000,00 грн., отже несплаченою залишається сума богу у розмірі 15 977,02 грн., та просить стягнути з відповідача 45 052,43 грн., з яких: 15 977,02 грн. - основний борг, 18 635,95 грн. - інфляційні втрати, 1 441,20 грн. - 3% річних, 8 998,08 грн. - пеня.

25.08.2015р. до суду від позивача надійшло клопотання про продовження строків розгляду справи.

Ухвалою суду від 25.08.2015р. продовжено строк розгляду справи на 15 днів до 14.09.2015р. включно та відкладено розгляд справи на 14.09.2015р.

14.09.2015р. позивач подав до суду уточнену позовну заяву, в якій також повідомляє про договір поставки №15 від 11.05.2009 р. між Приватним підприємством «Флоран» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Металоптторг», відповідно до якого також здійснювалась поставка товару. Також додатково посилається на видаткову накладну №ПП-0000547 від 26.06.2013р. Крім того зазначає, що під час розгляду справи 20.08.2015р. відповідач частково сплатив заборгованість на суму 5 000,00 грн., отже несплаченою залишається сума богу у розмірі 10 977,02 грн., у зв'язку з чим просить стягнути з відповідача 40 052,43 грн., з яких: 10 977,02 грн. - основний борг, 18 635,95 грн. - інфляційні втрати, 1 441,20 грн. - 3% річних, 8 998,08 грн. - пеня.

14.09.2015р. відповідач надав суду клопотання, в якому просить уточнену позовну заяву від 25.08.2015р. повернути позивачу на підставі ч. 4 ст. 22 ГПК України.

У судове засідання з'явились представники позивача та відповідача.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

11.05.2009р. між приватним підприємством «Флоран» (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Металоптторг» (покупець) було укладено договір купівлі продажу № 12.

Продавець зобов'язується продати и передати у власність покупця металопрокат (далі - продукція), а покупець зобов'язується прийняти продукцію від продавця и оплатити її загальну суму на умовах даного договору (п. 1.1 договору).

Номенклатура, асортимент, загальна кількість продукції, розмір партії, ціна за одиницю, сумарна вартість партії, умови и терміни поставки передбачаються в рахунками-фактурах або накладних, які є невід'ємною частиною даного договору (п. 1.2 договору).

Загальна вартість даного договору становить суму, зазначену в рахунках - фактурах, накладних або специфікаціях (п. 4.2 договору).

Даний договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2009 року. У випадку, якщо жодна зі сторін за місяць до закінчення дії договору не дасть письмове повідомлення про призупинення дії договору, він вважається пролонгованим на наступний рік з 1 січня по 31 грудня. Дана умова діє на кожен наступний рік (п. 8.1 договору).

Як зазначає позивач на виконання умов договору, згідно рахунку фактури № ПП-0000676 від 25.06.2013р. (а.с. 41), відповідно до видаткової накладної № ПП-0000546 від 25.06.2013р. поставив відповідачу товар на загальну суму 58 632,23 грн. з ПДВ (а. с. 10).

Відповідач у судовому засіданні підтвердив факт поставки вищевказаного товару.

Проте позивач не надав доказів того, що зобов'язання з продажу товару за видатковою накладною № ПП-0000546 від 25.06.13р. ним виконано саме за договором купівлі-продажу № 12 від 11.05.2009р.

У видатковій накладній № ПП-0000546 від 25.06.2013р. в графі "замовлення" вказано: рахунок-фактура № ПП-0000676 від 25.06.2013р. Як у видатковій накладній, так і у рахунку-фактурі відсутнє будь-яке посилання на договір купівлі-продажу № 12 від 11.05.2009р.

Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів (ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України).

Таким чином суд дійшов до висновку, що виконання взаємних зобов'язань щодо купівлі-продажу товару відповідно до видаткової накладної № ПП-0000546 від 25.06.2013р. відбулось на підставі замовлення: рахунку фактури № ПП-0000676 від 25.06.2013р., а не на виконання умов договору №12 від 11.05.2009р. Протилежне позивачем не доведено.

25.08.2015р. позивач подав до суду уточнену позовну заяву, в якій зазначає, що 11.05.2009 р. між приватним підприємством «Флоран» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Металоптторг» було укладено договір поставки № 15, відповідно до якого також здійснювалась поставка товару. Також додатково посилається на видаткову накладну №ПП-0000547 від 26.06.2013р. Крім того повідомляє, що під час розгляду справи 23.07.2015р. відповідач частково сплатив заборгованість на суму 10 000,00 грн., отже несплаченою залишається сума богу у розмірі 15 977,02 грн., у зв'язку з чим просить стягнути з відповідача 45 052,43 грн., з яких: 15 977,02 грн. - основний борг, 18 635,95 грн. - інфляційні втрати, 1 441,20 грн. - 3% річних, 8 998,08 грн. - пеня.

14.09.2015р. позивач подав до суду уточнену позовну заяву, в якій також повідомляє про договір поставки № 15 від 11.05.2009 р. між приватним підприємством «Флоран» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Металоптторг», відповідно до якого також здійснювалась поставка товару. Також додатково посилається на видаткову накладну №ПП-0000547 від 26.06.2013р. Крім того зазначає, що під час розгляду справи 20.08.2015р. відповідач частково сплатив заборгованість на суму 5 000,00 грн., отже несплаченою залишається сума богу у розмірі 10 977,02 грн., у зв'язку з чим просить стягнути з відповідача 40 052,43 грн., з яких: 15 977,02 грн. - основний борг, 18 635,95 грн. - інфляційні втрати, 1 441,20 грн. - 3% річних, 8 998,08 грн. - пеня.

Позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви (ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України).

27.07.2015р. у судовому засіданні суд перейшов до розгляду справи по суті, що підтверджується протоколом судового засідання (а.с.32).

Уточнені позовні заяви, за своєю суттю є заявами про зміну підстави позову, оскільки позовні вимоги позивач додатково обгрунтовує ще одною видатковою накладною та договором поставки № 15 від 11.05.2009 р., на які позивач не посилався, звертаючись з даним позовом, отже вони не підлягає прийняттю до розгляду, у зв'язку з тим, що подані після початку розгляду господарським судом справи по суті.

Разом з тим, зменшення розміру позовних вимог можливо до прийняття рішення, тому суд розглядає справу в межах заявлених до стягненн 40 052,43грн.

23.07.2015р. до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідач заперечує проти позовних вимог в повному обсязі, просив припинити провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмету спору, оскільки сплатив весь борг.

Як зазначає відповідач, ним частково сплачено за поставлений товар, що підтверджується платіжними дорученнями:

- № 924 від 10.07.13р. на суму 10 000,00 грн.( а.с. 55);

- № 942 від 01.08.13р. на суму 5 000,00 грн.( а.с. 56);

- № 948 від 16.08.13р. на суму 21 000,00 грн.( а.с. 57);

- № 998 від 01.11.13р. на суму 39 000,00 грн.( а.с. 58);

- № 1149 від 25.07.14р. на суму 10 000,00 грн.( а.с. 59);

- № 1368 від 05.05.15р. на суму 7 000,00 грн.(а.с. 60);

- № 1477 від 11.09.15р. на суму 3 600,00 грн.(а.с.61);

Призначення платежу: рахунок № ПП-0000676 від 25.06.2013р.

Припинення провадження у справі на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі (п.4.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції).

Враховуючи вищевикладене, суд вирішив відмовити в позові, в частині стягнення основного боргу, у зв'язку з відсутністю предмету спору на момент подачі позовної заяви.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 8998,08 грн.

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст. 548 Цивільного кодексу України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або iнше майно, якi боржник повинен передати кредиторовi у разi порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у вiдсотках вiд суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч.ч.4, 6 ст.231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Оскільки законом, у даному випадку, не передбачено розмір штрафних санкцій, то застосовуються санкції, передбачені договором.

Оскільки, як встановлено судом, виконання взаємних зобов'язань щодо купівлі-продажу товару відповідно до видаткової накладної № ПП-0000546 від 25.06.13р. здійснювалось у спрощений порядок, та не на підставі договору купівлі-продажу № 12 від 11.05.2009р., нарахування пені є безпідставним та не підлягає задоволенню.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача інфляційні втрати у розмірі 18 635,95 грн. та 3 % річних у розмірі 1 441,20 грн., нараховані на суму основного боргу 25 977,20грн. за період з 26.06.2013р. по 01.05.2015р

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Позивач у розрахунку інфляційних втрат та 3% річних використовує період нарахування з дня виникнення заборгованості по 01.05.2015р. на суму 25 977,20грн., без врахування подальших часткових оплат відповідача та дати повного погашення заборгованості.

Судом здійснено перерахунок:

на 25 977,20 грн. за період з 26.06.2013р. по 15.08.2013р.: 3% річних=108,89грн., інфляційні втрати= -25,98грн.;

на 22 632,23грн. за період з 16.08.2013р. по 31.10.2013р.: 3% річних=143,23грн., інфляційні втрати= 90,53грн.,

загалом 3% річних=252,12грн., інфляційні втрати=64,55грн.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на суму 316,67 грн., з яких 252,12грн - 3 % річних, 64,55грн. - інфляційні втрати.

Згідно з абз. 4 п.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013р. «Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України» правило статті 49 ГПК України щодо розподілу сум судового збору у справах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, пропорційно розміру задоволених позовних вимог застосовується також і у випадках, коли судовий збір сплачено за мінімальною (визначеною Законом) ставкою.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог: на позивача - 1812,57грн. (99,21%), на відповідача - 14,43грн. (0,79%).

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.1, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Металоптторг" (50079, Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул. Юрія Смірнова, буд. 45, ідентифікаційний код 25020564) на користь Приватного підприємства «Флоран» (50031, Дніпропетровська обл., місто Кривий Ріг, вул. Ігнатьєва, буд.3, ідентифікаційний код 32411115) 316,67 грн., з яких 252,12грн - 3 % річних, 64,55грн. - інфляційні втрати, про що видати наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Металоптторг" (50079, Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул. Юрія Смірнова, буд. 45, ідентифікаційний код 25020564) на користь Приватного підприємства «Флоран» (50031, Дніпропетровська обл., місто Кривий Ріг, вул. Ігнатьєва, буд.3, ідентифікаційний код 32411115) витрати по сплаті судового збору у розмірі 14,43грн., про що видати наказ.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його оголошення, а у разі якщо в судовому засідання було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення - з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 21.09.2015

Суддя І.В. Мілєва