ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2015 р.Справа № 922/3891/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Заводовій К.В.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Ворота", м.Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Метанальянс", м.Харків
про стягнення коштів у розмірі 13705476,10грн.
за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2 - довіреність №37 від 08.12.2014

від відповідача: не зявився

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "ОСОБА_1 Ворота", м.Харків (далі за текстом - позивач), звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Метанальянс", м.Харків (далі за текстом - відповідач), про стягнення коштів у розмірі 13705476,10грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх договірних зобов'язань за Договором №173 на кредитну лінію (невідновлювальну) від 20.09.2012 щодо своєчасного погашення кредиту та сплати процентів.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач наданим йому правом не скористався, представника в судове засідання не направив, відзиву не надав.

Господарським судом перевірено місцезнаходження відповідача. У відповідності до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців адресою відповідача є: 61078. м. Харків, вул. Сумська, 102А. Вказані відомості співпадають з відомостями, зазначеними позивачем у позовній заяві.

За вказаною адресою відповідачу направлялись копії ухвал про порушення провадження у справі та про відкладення розгляду справи, які повернуті до суду з довідкою підприємства звязку про закінчення терміну зберігання.

Господарський суд вважає за необхідне зазначити, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а у разі ненадання суду відповідної інформації адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців), і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважаються, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи приписи чинного законодавства, судом здійснене належне повідомлення відповідача про час та місце судового засідання у даній справі.

У відповідності до статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вислухавши представника позивача, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

20 вересня 2012 року між позивачем, як банком, та відповідачем, як позичальником, укладено договір № 173 на кредитну лінію (невідновлювальну) (далі за текстом Договір), за умовами якого банк зобовязався у період з 20.09.2012 по 19.10.2012, за наявності вільних кредитних ресурсів, надати позичальникові кредит у рамках кредитної лінії у розмірі, що не перевищує 9 025 625,00 (дев'ять мільйонів двадцять пять тисяч шістсот двадцять пять гри. 00 коп.) грн. (ліміт) без додаткових спеціальних переговорів, а позичальник зобовязався повернути кредит у строк не пізніше 19.10.2012 та сплачувати проценти за користування ним за ставкою 1% річних на визначених Договором умовах. Кредитна лінія в рамках Договору є невідновлювальною, тобто кредит надається Позичальнику в установлений період загальною сумою не більшою, ніж встановлений ліміт (пункти 1.1 та 1.2 Договору).

Відповідно до пункту 2.1 Договору банк надає кредит на повернення фінансової допомоги шляхом перерахування коштів за письмовими вимогами позичальника, з позичкового рахунку № 5678 на поточний рахунок позичальника № 678 в банку.

Пунктами 3.2 та 3.3 Договору сторони передбачили, що за користування кредитом банк, не рідше одного разу на місяць, нараховує проценти на рахунок №5678, а Позичальник у строк до 25 числа (включно) кожного поточного місяця (включаючи місяць надання кредиту, якщо кредит було надано до 20 числа включно), а також на день закінчення строку дії Договору, сплачує проценти банку за період з 21 числа попереднього місяця (у місяці надання кредиту - з дня фактичного надання кредиту) по 20 число поточного місяця включно (або по день, що передує дню повного погашення кредиту) на рахунок №5678. За користування кредитом після закінчення строку, на який було надано кредит (з урахуванням додаткових угод до Договору), проценти сплачуються Позичальником за ставкою, на 20 процентних пунктів вищою ніж та, яка визначена у п. 1.1 Договору.

Позичальник зобов'язаний здійснити погашення кредиту та сплату процентів в повному обсязі в порядку та на умовах, передбачених Договором (пункт 5.2.1 Договору).

Згідно пункту 6.1 Договору у випадку порушення строку повернення кредиту, передбаченого п.1.1 Договору, та/або строків сплати процентів, комісій, позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочки на рахунок №0001.

У пункті 7.9 Договору сторони домовились, що позовна давність про стягнення неустойки (пені, штрафу) встановлюється тривалістю в три роки.

У відповідності до пункту 7.2 Договору він набуває чинності з моменту його укладення та діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань за ним.

28 вересня 2012 року позивач, на виконання умов Договору, згідно листа відповідача №27 від 20.09.2012, надав йому кредит у розмірі 9 025 625,00грн., що підтверджується банківською випискою по особовому рахунку відповідача.

В подальшому відповідач неодноразово звертався до позивача з листами від 19.10.2012, 16.11.2012, 14.12.2012, 24.12.2012 та 25.12.2013 з проханням продовжити строку дію Договору.

Сторонами з питань продовження дії Договору укладалися відповідні договори про зміни: №1 від 19.10.2012, №2 від 16.11.2012, №3 від 14.12.2012, №4 від 28.12.2012, №5 від 25.12.2013.

Листом №12 від 12.05.2014 відповідач просив збільшити ліміт кредитування до 10 575 000,00грн. та продовжити строк дії Договору по 22.12.2014 з відсотковою ставкою не більше 9,5% річних.

Договором про зміну №6 від 13.05.2014 сторони виклали пункт 1.1 Договору в наступній редакції: «1.1. У період з 20 вересня 2012 р. по 22" грудня 2014 р. Банк, за наявності вільних кредитних ресурсів, зобовязується надати Позичальникові кредит у рамках кредитної лінії у розмірі, що не перевищує 10 575 000,00 (десять мільйонів пятсот сімдесят пять тисяч) гри. (ліміт) без додаткових спеціальних переговорів, а Позичальник зобовязується повернути кредит у строк не пізніше 22 грудня 2014 р. та сплачувати проценти за користування ним за ставкою 9,5% річних на визначених Договором умовах».

13 травня 2014 року позивач додатково перерахував відповідачу 974715,00грн., що підтверджується банківською випискою по особовому рахунку відповідача.

Таким чином, відповідач в межах Договору отримав кредит на загальну суму 10000340,00грн.

Відповідач отриманий кредит в обумовлений Договором строк (22.12.2014) не повернув, нараховані проценти за користування кредитом в повному обсязі не погасив, чим порушив свої зобовязання за Договором.

У звязку з цим, позивач звернувся з даним позовом, в якому просив стягнути на свою користь 10000340,00грн. простроченої заборгованості за кредитом, 1699512,08грн. простроченої заборгованості за відсотками, 1773758,99грн. пені за простроченою заборгованістю за кредитом, 231865,03грн. пені за простроченою заборгованістю за відсотками.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Стаття 526 Цивільного кодексу передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься в статті 193 Господарського кодексу України.

В силу статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріали справи підтверджують отримання відповідачем кредиту в розмірі 10000340,00грн.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Однак відповідач не надав суду доказів на підтвердження повернення кредиту у строк, встановлений Договором, тобто не пізніше 22.12.2014.

Отже, вимоги про стягнення 10000340,00грн. простроченої заборгованості за кредитом є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Також суд задовольняє вимоги про стягнення простроченої заборгованості за відсотками, яка станом на 13.05.2015 складає 1699512,08грн., оскільки розрахунок даної суми відповідає обставинам справи та умовам Договору.

У відповідності до статі 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Позивачем згідно умов пункту 6.1. Договору заявлено вимоги про стягнення 1773758,99грн. пені за простроченою заборгованістю за кредитом, нарахованої за період з 23.12.2014 по 12.05.2015, та 231865,03грн. пені за простроченою заборгованістю за відсотками, нарахованої за період з 13.11.2014 по 12.05.2015.

Перевіривши розрахунки вказаних сум, суд вважає їх обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Метанальянс" (61078, м.Харків, вул.Сумська, 102А, ) на користь Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Ворота" (61166, м. Харків, пр. Леніна, 36, код ЄДРПОУ 200150,00грн. простроченої заборгованості за кредитом, 1699512,08грн. простроченої заборгованості за відсотками, 1773758,99грн. пені за простроченою заборгованістю за кредитом, 231865,03грн. пені за простроченою заборгованістю за відсотками.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Метанальянс" (61078, м.Харків, вул.Сумська, 102А, ) на користь Державного бюджету України судовий збір в сумі 73080,00грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 21.09.2015 р.

Суддя ОСОБА_3