КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"18" вересня 2015 р. Справа №925/1078/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Ткаченка Б.О.

Руденко М.А.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Легбанк"

на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 27.08.2015 року

у справі № 925/1078/15 ( суддя Дорошенко М. В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Легбанк"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Поляне"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Смілянський цукровий завод"

про звернення стягнення на предмет іпотеки та застави

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Легбанк" звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Поляне" про звернення стягнення на предмет іпотеки - нерухоме майно відповідача, передане ним позивачу в іпотеку за договором іпотеки від 24.12.2010 року, та на предмет застави - рухоме майно відповідача, передане ним позивачу в заставу за договором застави від 24.12.2010 року, в рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Смілянський цукровий завод" перед позивачем за кредитним договором від 24.12.2010 року №01/1КЮ у сумі 1370174,30 євро, що в національній валюті України за офіційним курсом Національного Банку України становить 33838632 грн. 92 коп.

Ухвалою від 30.06.2015 року Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Легбанк" до розгляду, порушив провадження у справі, залучив до участі третю особу без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Смілянський цукровий завод".

27 серпня 2015 року позивач подав до Господарського суду Черкаської області заяву про зміну предмету позову від 26.08.2015 року №11-1325, якою він фактично зменшив розмір суми заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Смілянський цукровий завод" за кредитним договором від 24.12.2010 року №01/1КЮ, в рахунок погашення якої позивач він вимагає звернути стягнення на предмет іпотеки і застави, з 1370174,30 євро, що становить 33838632 грн. 92 коп., до 1354742,72 євро, що становить 32161592 грн. 17 коп., а також визначив спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки та застави - шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, визначеною на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність в рамках виконавчого провадження.

Заява позивача від 26.08.2015 року була задоволена Господарським судом Черкаської області.

Відповідач звернувся до господарського суду Черкаської області з клопотанням від 25.08.2015 року про зупинення провадження у цій справі відповідно до ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України до вирішення господарським судом Черкаської області іншої, пов'язаної з нею справи №925/1200/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Поляне" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Смілянський цукровий завод" та до Публічного акціонерного товариства "Легбанк" про визнання недійсним договору іпотеки від 24.12.2010 року.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 27.08.2015 року клопотання відповідача про зупинення провадження у справі задоволено.

Зупинено провадження у справі до закінчення розгляду господарським судом Черкаської області справи №925/1200/15.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Черкаської області від 27.08.2015 року.

Судовою колегією було встановлено наступне.

Частиною 3 ст. 94 ГПК України визначено, що до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Недотримання цих вимог відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без розгляду і повернення її апеляційним господарським судом.

З 01.11.2011 року набрав чинності Закон України «Про судовий збір», який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

За подання до господарського суду апеляційної скарги на ухвалу суду справляється судовий збір у розмірі 1 розміру мінімальної заробітної плати.

При цьому, частиною першою ст. 4 названого Закону визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом станом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ст.8 Закону України «Про державний бюджет на 2015 рік» розмір мінімальної заробітної плати станом на 1 січня 2015 р. становив 1218,00 грн.

Тому, при подачі апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду від 27.08.2015 року у справі 925/1078/15 позивач повинен був сплатити судовий збір у розмірі 1218,00 грн.

Проте, як вбачається з апеляційної скарги скаржником - не додано доказів сплати судового збору.

При цьому, разом із апеляційною скаргою позивачем подано клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Розглянувши заявлене клопотання про відстрочення сплати судового збору, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що клопотання заявника задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

На підтвердження свого майнового стану (на час подання апеляційної скарги) заявником не подано належних та допустимих доказів та факту відсутності коштів для сплати судового збору на рахунках частини, а також належних доказів неможливості сплати у зв'язку з цим судового збору.

За таких обставин у суду відсутні підстави для задоволення клопотання відповідача про відстрочення сплати судового збору, а відтак, - у задоволенні клопотання має бути відмовлено.

В силу п. 3 ч.1 ст. 97 ГПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано доказів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає поверненню скаржнику без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

При цьому, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч.4 ст.97 ГПК України після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2 і 3 частини першої цієї статті, апеляційна скарга може бути подана повторно.

Керуючись ст. 86, п. 3 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Легбанк" на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 27.08.2015 року у справі № 925/1078/15 повернути скаржнику.

2. Матеріали справи № 925/1078/15 повернути до місцевого господарського суду.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді Б.О. Ткаченко

М.А. Руденко