ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

18.09.15р. Справа № 904/8410/15

Суддя Кармазіна Л.П. , розглянувши матеріали

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до публічного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКЕ ОБЛАСНЕ ПІДПРИЄМСТВО АВТОБУСНИХ СТАНЦІЙ", м. Дніпропетровськ

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці позивача: Криворізька міська рада, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про зобов'язання укласти договір суборенди частини земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до публічного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКЕ ОБЛАСНЕ ПІДПРИЄМСТВО АВТОБУСНИХ СТАНЦІЙ" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці позивача Криворізької міської ради про зобов'язання укласти договір суборенди частини земельної ділянки.

Дослідивши позовні матеріали, суд дійшов висновку, що подана позовна заява не відповідає вимогам розділу VІІІ ГПК України та підлягає поверненню з наступних підстав:

Приписами п. 2 ч.1 ст. 57 ГПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих документів.

Згідно ст. 56 ГПК України позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Аналогічні положення містяться у п. 3.5. Постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

З аналізу вище наведених норм чинного процесуального законодавства слідує, що належними доказами направлення відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів, в розумінні ст. 56 ГПК України, є оригінали розрахункового документу (оригінал поштової квитанції або фінансового чеку) та опису вкладення.

Згідно з п. 61 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 р. (з наступними змінами і доповненнями), у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність опису, розписатися на обох його примірниках і поставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення.

Тобто, при поданні позовної заяви, позивачем, прокурором має бути доданий фіскальний чек відділення поштового зв'язку та опис вкладення з переліком документів, що направляються стороні. Натомість позивачем до позовних матеріалів додано копії фіскальних чеків від 15.09.2015р.

З врахуванням вищенаведеного додані копії фіскальних чеків не можуть бути належним доказом підтвердження відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів, оскільки не містять ознак оригіналу.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого господарського суду України від 02.04.2014 року по справі №904/6596/13.

Крім того, позивачем не надано до позову опис вкладення щодо переліку додатків, які відправлені на адресу відповідача та третьої особи, таким чином позивачем не надано належних доказів направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Відповідно до п. 3.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" недодержання вимог ст. 56 Господарського процесуального кодексу України тягне за собою наслідки, передбачені ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 6 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів направлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", - право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Суд зазначає, що національним законодавством України (ст.56 ГПК України) передбачено забезпечення права відповідача на інформацію про подану позовну заяву та ознайомлення з її змістом і доданими документами, а також передбачено механізм реалізації такого права - шляхом встановлення обов'язку позивача надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів до порушення провадження у справі.

Таким чином, право на справедливий суд, передбачене ст. 6 Конвенції, включає в себе обов'язок позивача належним чином інформувати відповідача про подання позову до суду шляхом направлення на його адресу копії позовної заяви з додатками. При чому, таке інформування повинно бути здійснене позивачем до порушення судом провадження по справі. Отже, порушення провадження у справі до виконання позивачем вказаного обов'язку, не буде відповідати ст. 6 Конвенції.

При чому відповідно до законодавчої техніки, використаної при конструюванні ст.63 Господарського процесуального кодексу України, повернення позовної заяви без розгляду у вказаному випадку є не правом, а обов'язком суду.

Крім того, згідно правової позиції Вищого господарського суду України, викладеної, зокрема, у Постанові від 04.12.2012 року по справі № 5/5005/7237/2012, виконання позивачем вимог процесуального законодавства, які він зобов'язаний вчиняти до подання позову, не може здійснюватися після порушення провадження у справі.

Отже, суд позбавлений права прийняти позовну заяву до розгляду, а потім зобов'язувати позивача усувати вказані недоліки.

Враховуючи вищевикладене, з врахуванням наведених положень законодавства та з огляду на відсутність в матеріалах позовної заяви належних документів, що підтверджують відправлення відповідачу копії позовної заяви з доданими до неї документами з описом вкладення, позовна заява та додані до неї документи підлягають поверненню без розгляду.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, п. 6 ч.1 ст.63, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд-

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Повернення позовної заяви на підставі ст. 63 ГПК України не є відмовою у доступі особи до правосуддя з підстав не передбачених законом та не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Додатки:- позовна заява з доданими до неї матеріалами на 46 аркушах, у тому числі оригінал квитанції №0..1 від 10.09.15р. про сплату судового збору.

Суддя Л.П. Кармазіна