РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2015Справа №910/17395/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Добробут"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Футбольний клуб Кобра 2000"

про стягнення грошових коштів

Суддя Цюкало Ю.В.

Представники сторін:

від позивача: Атаманюк Г.М. - за довіреністю від 06.01.2015р.;

від відповідача: не з'явились.

В судовому засіданні 07 вересня 2015 року, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:

В липні 2015 року до канцелярії Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Добробут" (позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Футбольний клуб Кобра 2000" (відповідач) про стягнення 4 825,00 грн. основного боргу та 631,63 грн. пені.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.07.2015р. суддею Цюкало Ю.В. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі №910/17395/15. Розгляд справи призначено на 04.08.2015р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.08.2015 року розгляд справи відкладено на 07.09.2015 року.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

10.02.2015р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб Кобра 2000» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дитячий медичний центр «Добробут» (виконавець) (разом - сторони) укладено Договір № 10-02/15-ДМЦ (надалі - Договір) про надання медичних послуг, згідно з п. 1.1. якого замовник доручає і оплачує, а виконавець зобов'язується надавати медичні послуги (лікувальні, діагностичні та консультативні) пацієнтам (представникам) від замовника в обсязі і на умовах, передбачених даним договором.

Позивач стверджує, що через невиконання відповідачем умов Договору № 10-02/15-ДМЦ про надання медичних послуг від 10.02.2015 року щодо оплати наданих послуг, у останнього виникло зобов'язання оплатити 4 825,00 грн. основного боргу та 631,63 грн. пені.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як встановлено судом, 10.02.2015р. між сторонами укладено Договір № 10-02/15-ДМЦ про надання медичних послуг, згідно з п. 1.1. якого замовник доручає і оплачує, а виконавець зобов'язується надавати медичні послуги (лікувальні, діагностичні та консультативні) пацієнтам (представникам) від замовника в обсязі і на умовах, передбачених даним договором.

Відповідно до п. 3.1. Договору замовник зобов'язується своєчасно проводити приймання та оплату наданих виконавцем послуг відповідно до представлених виконавцем актів, що підтверджують обсяги і вартість медичної допомоги відповідному пацієнтові від замовника протягом 5 робочих днів з дня підписання акту.

На виконання умов Договору позивачем було надано відповідачу послуги, що підтверджується актом виконаних робіт б/н від 20.03.2015 року на суму 1 295,00 грн. та актом б/н від 10.04.2015 року на суму 3 530,00 грн.

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускаються (ст.ст. 525, 615 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що строк оплати вартості наданих послуг настав, доказів оплати яких станом на день розгляду справи відповідачем не надано, обґрунтованими є позовні вимоги про стягнення з останнього заборгованість за Договором № 10-02/15-ДМЦ про надання медичних послуг від 10.02.2015р. в розмірі 4 825,00 грн. (1 295,00 грн. + 3 530,00 грн.).

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

З пункту 6.6. Договору випливає, що у разі порушення замовником строку оплати наданих медичних послуг, замовник оплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення.

Згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Частиною 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Статтею 3 Закону передбачено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього

Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

У відповідності до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Перевіривши розрахунок пені, наданий позивачем, суд дійшов висновку про його обґрунтованість, у зв'язку із чим з відповідача підлягає стягненню 631,63 грн. пені.

Судові витрати, відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України, пропорційно розміру задоволених позовних вимог покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ФУТБОЛЬНИЙ КЛУБ КОБРА 2000" (03191, м. Київ, вулиця Лятошинського, будинок 4-А, квартира 58, ідентифікаційний код 39596087), з будь-якого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДИТЯЧИЙ МЕДИЧНИЙ ЦЕНТР "ДОБРОБУТ" (02068, м.Київ, вулиця Драгоманова, будинок 21-А, ідентифікаційний код 38806913, п/р 0611 в ПАТ КБ «Приватбанк», МФО 320649), або на будь-який інший рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду грошові кошти: 4 825,00 грн. (чотири тисячі вісімсот двадцять п'ять гривень) основного боргу та 1 827,00 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім гривень) судового збору. Видати наказ.

3. Копію даного рішення направити відповідачу у справі № 910/17395/15-г.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 11.09.2015р.

Суддя Ю.В. Цюкало