КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2015 р. Справа№ 910/13196/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Гончарова С.А.

Хрипуна О.О.

при секретарі судового засідання Вага В.В.

за участю представників:

від Позивача: Масеха Б.О., Агафонов А.В.,

від Відповідача: Шевчук А.С.,

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ДІАМАНТБАНК» на рішення Господарського суду м. Києва від 05.08.2015р. у справі №910/13196/15 (суддя Балац С.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «ДІАМАНТБАНК»

до Публічного акціонерного товариства «ЗЛАТОБАНК»

про звернення стягнення на предмет застави

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до місцевого господарського суду з позовом до Відповідача про звернення на користь Позивача стягнення на предмет застави за договором застави майнових прав №130215/2-Z від 13.02.2015р., а саме: на майнове право Відповідача на одержання від Позивача наданих йому у вигляді кредиту коштів у розмірі 162728215,27 грн. шляхом відступлення від Відповідача до Позивача права вимоги повернення кредитних коштів наданих Відповідачем Позивачеві в рамках Генерального договору про загальні умови і порядок проведення міжбанківських операцій №56/55, згідно підтверджень по системі S.W.I.F.T. у форматі МТ 320 №48013 та №ММ45387 LG від 13.02.2015р. у розмірі 162728215,27 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва №910/13196/15 від 05.08.2015р. у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення мотивоване тим, що приймаючи до уваги встановлену Законом черговість процедури задоволення вимог кредиторів, яка полягає у визначенні суми заборгованості по кожному кредитору, акцептування вимог кредиторів, проведення інвентаризації майна банку, формування ліквідаційної маси, реалізації майна банку та особливостей здійснення звернення стягнення на заставлене майно суд вважає, що задоволення вимог позивача у даній справі є передчасним, оскільки останнім не дотримано встановлену спеціальним Законом процедуру задоволення його вимог до банку.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення місцевого суду та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Позивач має право на позачергове задоволення своїх вимог за рахунок майна, що є предметом застави, у зв'язку з чим Позивач має всі законні підстави для звернення до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів шляхом звернення стягнення на предмет застави в судовому порядку.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.09.2015р. прийнято апеляційну скаргу у справі №910/13196/15 до провадження колегією суддів, розгляд скарги призначено на 22.09.2015р.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, суд встановив:

24.10.2013р. між Позивачем та Відповідачем був укладений генеральний договір про загальні умови і порядок проведення міжбанківських операцій від 24.10.2013р. №56/55, предметом якого є порядок укладання сторонами угод на проведення міжбанківських операцій і загальні умови їх виконання.

Відповідно до п.3.3 генерального договору надано визначення угодам типу "SWAP" - угоди, які можуть мати наступні значення: 1-й варіант - угоди, за якими відбувається одночасно купівля і продаж однієї і тієї ж суми іноземної валюти з різними датами валютування; 2-й варіант - обмін МБК (МБД) між сторонами в різних валютах на обумовлений строк та за курсами узгодженими сторонами при укладанні угоди.

Відповідно до п.5.1 генерального договору, укладання угод відбувається шляхом визначення їх умов у кожному конкретному випадку шляхом проведення переговорів між дилерами позивача та відповідача за допомогою системи REUTERS DEALING, по телефону або іншими узгодженими засобами зв'язку і обміну відповідними підтвердженнями по телексу, системі S.W.I.F.T., електронній пошті НБУ або іншими узгодженими засобами зв'язку.

Згідно з п.5.2.4 генерального договору після узгодження умов угоди у системі REUTERS DEALING або по телефону, або по телексу або в системі S.W.I.F.T. або по електронній пошті НБУ, сторони протягом того ж робочого дня обмінюються підтвердженнями (МТ 320) по телексу, системі S.W.I.F.T. або по електронній пошті НБУ, які є невід'ємною частиною цього договору.

Відповідно до п.5.2.5 генерального договору підтвердження повинно містити: найменування сторін, що домовилися (або S.W.I.F.T.-код); дату укладання угоди; суму і валюту угоди; дати надання і повернення кредиту/депозиту; процентну ставку; суму та дату сплати процентів; платіжні інструкції з зазначенням повних реквізитів сторін; особливі умови і примітки (у разі потреби) в тому числі граничний час надання/повернення коштів, умови забезпечення; інші умови (за необхідністю та згідно чинного законодавства України).

Згідно з п.5.2.6 генерального договору сторони домовились, що підтвердження оформлені відповідно до п. 5.2.5 цього договору, а також роздрук тексту переговорів уповноважених дилерів сторін в системі REUTERS DEALING або по телефону або по телексу або по системі S.W.I.F.T. або по електронній пошті НБУ є юридично значущими і використовуються сторонами як докази при розгляді суперечок.

Відповідно до п.8.1. генерального договору цей генеральний договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2013р. Цей генеральний договір може бути розірваний в будь-який момент за бажанням кожної із сторін з повідомленням за 30 календарних днів до передбачуваної дати розірвання, при умові, що сторони не мають не виконаних взаємних зобов'язань. Якщо не пізніше ніж за 30 календарних днів до закінчення строку дії цього генерального договору будь-яка з сторін не повідомить іншу сторону про таке закінчення, строк дії генерального договору кожен раз вважатиметься продовженим ще на один календарний рік на тих же самих умовах.

В рамках Генерального договору між Позивачем та Відповідачем були укладені угоди "SWAP", на підставі яких: 13.02.2015р. Позивач надав Відповідачу кредит у розмірі 11000000,00 дол. США під 0,1 % відсотків річних з кінцевою датою погашення кредиту та відсотків до 17.02.2015р., згідно підтверджень у системі S.W.I.F.T. у форматі МТ 320 № 48004 та ММ45388LT від 13.02.2015р. та відповідно до роздруківки тексту переговорів в системі REUTERS DEALING (далі - кредитний договір № 1);

13.02.2015 Відповідач надав Позивачу кредит у розмірі 162728215,27 грн. під 0,1 % відсотків річних з кінцевою датою погашення кредиту та відсотків до 17.02.2015р., згідно підтверджень по системі S.W.I.F.T. у форматі МТ 320 № 48013 та № MM45387LG від 13.02.2015р. та відповідно до роздруківки тексту переговорів в системі REUTERS DEALING (далі - кредитний договір № 2).

13.02.2015р. між Позивачем та Відповідачем укладений договір застави майнових прав №130215/2-Z, предметом якого є правовідносини сторін, що виникають в зв'язку з заставою майнових прав у забезпечення вимог Позивача відповідно до міжбанківської кредитних угоди, укладеної між сторонами на підставі генеральної угоди №56/55 від 24.10.2013р. та світових повідомлень від 13.02.2015р. (кредитний договір №1).

Відповідно до п.2.1 договору застави майнових прав №130215/2-Z Позивач надав Відповідачеві кредит у розмірі 11000000,00 доларів США на строк з 13.02.2015р. по 17.02.2015р.

Згідно з п.3.1. договору застави Відповідач надав у заставу Позивачу майнові права (право вимоги), які належать Відповідачу за кредитним договором № 2, а саме: майнове право на одержання кредитних коштів в сумі 162728215,27 грн.

Відповідно до п.3.2. договору застави відповідно до кредитного договору №2 Відповідач надав Позивачеві в користування кредит у розмірі 162728215,27 грн. на строк з 13.02.2015р. по 17.02.2015р.

Згідно з п.3.4. договору предметом застави є майнове право Відповідача на одержання від Позивача наданих останньому у вигляді кредиту коштів, що вказані в пункті 3.2. цього договору.

Відповідно до п.6.1. договору Позивач набуває право звернення стягнення на предмет застави у випадку, якщо: в момент настання терміну виконання будь-якого зобов'язання Відповідача за кредитним договором №1, що забезпечене заставою у відповідності до цього договору застави, таке зобов'язання повністю чи частково не буде виконане Відповідачем у повній відповідності до кредитного договору №1; Відповідач порушив хоча б один свій обов'язок, передбачений цим договором, незалежно від настання терміну виконання заставою зобов'язання.

13.02.2015р. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №30 про запровадження тимчасової адміністрації строком на три місяці з 14.02.2015р. до 13.05.2015р. та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію у Відповідача.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 12.05.2015р. №310 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЗЛАТОБАНК» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 13.05.2015р. №99, «Про початок процедури ліквідації АБ «ЗЛАТОБАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації Відповідача та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію Відповідача провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славінського Валерія Івановича строком на 1 рік з 13.05.2015р. до 12.05.2016р. включно.

19.05.2015р. інформацію про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку, призначення уповноваженої особи Фонду та відшкодування коштів вкладникам Відповідача опубліковано в газеті «Голос України», вимоги кредиторів приймаються протягом 30 днів з дня опублікування в газеті «Голос України» оголошення про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку.

10.06.2015р. Відповідач направив Позивачеві лист №1418 у відповідь на лист останнього від 19.05.2015р. №6226/25-2/2-02, в якому повідомив, що вимоги Позивача до Відповідача у сумі 11000000,00 доларів США про внесення до акцептованого реєстру вимог кредиторів розглядаються Відповідачем. Вимушені відмовити в погодженні звернення стягнення на заставлене майно (майнові права) відповідно до умов договору застави майнових прав №130215/2-Z від 13.02.2015р. на суму 162728215,27 грн. у зв'язку з відсутністю в розпорядженні уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію Відповідача оригіналу зазначеного договору застави майнових прав.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга Відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно з ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно з ст.590 Цивільного кодексу України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет. Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку в газеті "Урядовий кур'єр" або "Голос України" не пізніше ніж через сім днів з дня початку процедури ліквідації банку. Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Згідно з ст.49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами. Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону Фонд здійснює такі заходи: 1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; 2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; 3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду. Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду. Будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури.

Відповідно до ст.50 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури ліквідації банку Фонд приступає до інвентаризації та оцінки майна банку з метою формування ліквідаційної маси банку. До ліквідаційної маси банку включаються будь-яке нерухоме та рухоме майно, кошти, майнові права та інші активи банку. До ліквідаційної маси банку не включається майно у випадках, прямо передбачених законом, а також ліцензія, гудвіл.

Згідно з ст.52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» майно банку, що є предметом застави, включається до складу ліквідаційної маси, але використовується виключно для позачергового задоволення вимог заставодержателя. Заставодержатель має право звернути стягнення на заставлене майно у порядку, встановленому законодавством або договором застави, та отримати задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна за ціною, визначеною суб'єктом оціночної діяльності, який визначений Фондом. У разі продажу Фондом заставленого майна (активів) кошти, отримані від реалізації такого майна (активів), спрямовуються на погашення вимог заставодержателя у розмірі не більше основної суми заборгованості за забезпеченим таким майном (активами) зобов'язанням разом з нарахованими процентами після відшкодування Фонду витрат на утримання та продаж такого майна. Решта коштів включається до ліквідаційної маси банку.

Законом встановлено спеціальний порядок здійснення ліквідації банку та проведення розрахунків з його кредиторами, який передбачає, що заставлене майно включається до складу ліквідаційної маси, та використовується для позачергового задоволення вимог заставодержателя, який включений до реєстру вимог кредиторів в межах ліквідаційної процедури.

При цьому, відповідно до п.4.27 рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №2 від 05.07.2012р. "Про затвердження Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку", уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, за винятком погашення за погодженням з виконавчою дирекцією Фонду вимог за правочинами, що забезпечують здійснення процедури ліквідації.

З матеріалів справи вбачається, що Позивач звернувся до Відповідача із заявою про включення його до реєстру кредиторів 19.05.2015р., проте, не очікуючи відповіді на свою заяву, включення його до реєстру вимог кредиторів, затвердження цього реєстру, звернувся 22.05.2015р. до суду з позовом про звернення стягнення на предмет застави.

За вказаних обставин апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду, що права Позивача на позачергове звернення стягнення на предмет застави в межах ліквідаційної процедури порушені не були, відповідно позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції згідно з ст.104 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.32-34, 36, 43, 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ДІАМАНТБАНК» на рішення Господарського суду м. Києва від 05.08.2015р. у справі №910/13196/15 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 05.08.2015р. у справі №910/13196/15 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 24.09.2015р.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді С.А. Гончаров

О.О. Хрипун