ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.09.15р. Справа № 904/6500/14
За позовом Приватного акціонерного товариства "Український бекон", с. Водяне-2 Донецької області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "М'ясна фабрика "Фаворит Плюс", м. Дніпропетровськ

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство "Миронівський хлібопродукт", м. Миронівка Київської області

про визнання дій відповідача недобросовісною конкуренцією та зобов'язання відповідача припинити використання позначення

Суддя ЗАГИНАЙКО Т.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - представник, дов. від 11.08.2015р.;

від відповідача: ОСОБА_2 - представник, дов. від 20.02.2015р. №20/02-15;

від третьої особи: не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить визнати дії відповідача з використання позначення "ОЛІВ'Є" при виготовленні та реалізації ковбасних виробів недобросовісною конкуренцією та зобов'язати відповідача припинити використання позначення "ОЛІВ'Є" при виготовленні та реалізації ковбасних виробів.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що: - позивач з початку 2008 року виготовляє та реалізує ковбасну продукцію з позначенням „Олівє; - позивач був першим підприємством, який на українському ринку здійснив поширення ковбаси під назвою „Олівє, здійснив значну та серйозну підготовку для початку виготовлення ковбаси „Олівє; - у 2011 році позивач почав виробництво ковбаси під назвою „оригінальне Олівє від Бащинського; - 25.04.2012р. було зареєстровано та видано свідоцтво на знак для товарів та послуг „оригінальне Олівє від Бащинського; - відповідач без дозволу позивача виготовляє та реалізує ковбасу з використанням позначення „Олівє, яке набуло популярності серед споживачів завдяки діям позивача; - позначення, яке використовується відповідачем, є повністю ідентичним з позначенням, яке було започатковане та поширене позивачем, що призводить до великого ступеня змішування продукції; - відповідач при виготовленні продукції з позначенням „Олівє використовує ідентичну оболонку.

Відповідач у відзиві (вх. №57189/14 від 15.09.2014р.) на позовну заяву у задоволенні позову просить відмовити та зазначає наступне: - на території України ковбасу під назвою "Олів'є" виробляють та реалізують значна кількість підприємств; - позивач не надав доказів того, що саме позивач першим почав виготовлення та реалізацію ковбаси під назвою "Олів'є"; - власником знака для товарів і послуг "оригінальне олів'є від Бащинського" є третя особа, а не позивач; - у якості знака для товарів і послу зареєстровано не слово "олів'є", а комбіноване позначення; - слово "олів'є" не є об'єктом правової охорони і не може бути зареєстровано як знак для товарів і послуг; - відповідач почав використовувати назву ковбасного виробу "олів'є" з липня 2011 року, до моменту подання заявки на знак для товарів і послуг "оригінальне олів'є від Бащинського".

Позивач у письмових поясненнях (вх. №60389/14 від 29.09.2014р.) вказує, що безпосередні дії відповідача з використання позначення "Олів'є", використання ідентичного позивачу оформлення упаковки товару при виготовленні та реалізації м'ясо-ковбасних виробів є актом недобросовісної конкуренції по відношенню до господарської діяльності позивача, позначення "Олів'є", яке використовується відповідачем, графічно та семантично є схожим до ступеня змішування з позначенням, яке використовується позивачем.

Третя особа у письмових поясненнях (вх. №60391/14 від 29.09.2014р.) позовні вимоги вважає обґрунтованими, законними і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідач у доповненні (вх. №61686/14 від 06.10.2014р.) до відзиву вважає, що відповідач не здійснює копіювання зовнішнього вигляду упаковки ковбаси вареної "Оригінальне олів'є від Бащинського" виробництва позивача, а з аналізу правових норм вбачається, що в діях відповідача немає порушення законодавства про недобросовісну конкуренцію.

Позивач у письмових поясненнях (вх.№46395/15 від 16.07.2015р.) на висновок судових експертів вважає висновки експертизи помилковими та безпідставними з огляду на наступне: - експерти вважають, що з урахуванням інших елементів, які зображені на упакуванні підприємств, використання позначення "Олів'є" не може призвести до змішування діяльності позивача та відповідача; - такі висновки є безпідставними, так як кольорова гама, розташування інформації на упакуванні підприємств є дуже схожою, зокрема це підтверджується використанням майже ідентичних кольорів, білої заливки навколо надпису "Олів'є"; - позначення "Олів'є" не є загальновживаним, оскільки використовується іншими виробниками неправомірно, без достатніх правових підстав.

Відповідач у поясненнях (вх.№48712/15 від 27.07.2015р.) по справі №904/6500/14 вважає, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки: - дії відповідача не містять жодної ознаки недобросовісної конкуренції, не порушують будь-яких прав позивача та/або третьої особи; - відповідач виключно на законних підставах виробляє та реалізовує ковбасу варену з м'яса птиці першого сорту під назвою "Олів'є"; - по даній справі відсутні підстави для призначення та проведення повторної судової експертизи об'єктів права інтелектуальної власності, адже перша експертиза була призначена та проведена саме за клопотанням позивача, надано відповіді на поставлені питання, крім того відсутній факт визнання висновку проведення експертизи необґрунтованим.

Позивач у клопотанні (вх.№49140/15 від 28.07.2015р.) про виклик судового експерта просив викликати в судове засідання для дачі відповідних пояснень судових експертів Київського Науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_3 і ОСОБА_4.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2015р. клопотання позивача задоволено, викликано у судове засідання судових експертів Київського Науково-дослідного інституту судових експертиз - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та зобов'язано до судового засідання надати письмові пояснення щодо висновку від 28.05.2015р. №14460/14461/14-53 по справі №904/6500/14.

Судові експерти у судове засідання 10.09.2015р. не з'явились, Київський Науково-дослідного інститут судових експертиз у листі (вх.№56446/15 від 28.08.2015р.) повідомив про те, що у зв'язку з відсутністю відповідного фінансування на відрядження працівників з'явитись 10.09.2015р. у судове засідання судові експерти не мають можливості; з метою надати відповіді на питання, які цікавлять суд і сторони у справі, просять провести допит експертів в режимі відеоконференції, про що направити запит до Солом'янського суду м.Києва.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 10.09.2015р. було викликано у судове засідання для дачі пояснень судових експертів Київського Науково-дослідного інституту судових експертиз - ОСОБА_3 і ОСОБА_4; призначено судове засідання в режимі відеоконференції; доручено Солом'янському суду м. Києва забезпечити проведення відеоконференції за участю судових експертів Київського Науково-дослідного інституту судових експертиз - ОСОБА_3 і ОСОБА_4.

Судові експерти у судове засідання 21.09.2015р. не з'явились, про причини неявки суду не відомо.

Позивач у клопотанні (вх. №61538/15 від 21.09.2015р.) у звязку з неявкою судових експертів у судове засідання для дачі пояснень в режимі відеоконференції просить відкласти розгляд справи та зобовязати судових експертів надати письмові пояснення за результатами проведеної експертизи, на розгляд експертів поставити наступні запитання: 1) за результатами експертизи здійснено висновки, що слово „Олівє є загальновживаним; такі висновки зроблені, зокрема, на підставі того, що ковбаса „Олівє виготовляється іншими виробниками тривалий час; на підставі яких даних здійснені висновки, що ковбаса „Олівє виготовляється тривалий час?; 2) на стор. 31-33 експертами здійснено аналіз 2-х зображень упакування ковбаси „Олівє; натомість, якщо споживач не буде мати змоги порівняти одночасно два упакування, чи існує ймовірність змішування товарів ковбаси „Олівє двох виробників?; 3) у пункті 6 експертизи експерти посилаються на пункт 4.3 експертизи щодо введення в оману; в той же час не надано аналізу саме змішуванню товарів двох виробників; чи є поняття „введення в оману тотожним поняттю „змішування?; 4) у висновках експертизи п. 2 експерти посилаються на той факт, що ковбаса „Олівє асоціативно асоціюється у споживачів із салатом „Олівє; чи виникне така асоціація у споживачів, якщо два виробники будуть виробляти під назвою „Олівє інший товар, наприклад Джем?; 5) за результатами аналогічної експертизи по аналогічній справі №904/7061/14 судовий експерт ХНДІСЕ ім. засл. проф. Бокаріуса слово „Олівє не є загальновживаним відносно мясо-ковбасних виробів; натомість по даній справі експерти роблять висновок, що слово „Олівє є загальновживаним; чому за аналогічними справами судовими експертами здійснені протилежні висновки?

Суд не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача, оскільки:

- в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обовязків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку;

- обовязок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі „Смирнова проти України);

- відповідно до частини 1 статті 69 Господарського процесуального кодексу України спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців;

- відповідно до частини 3 статті 69 Господарського процесуального кодексу України у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду справи, господарський суд може продовжити строк розгляду спору, але не більше, як на п'ятнадцять днів;

- ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 10.09.2015р. у справі №904/6500/14 було продовжено строк вирішення спору до 01.10.2015р.;

- оскільки в судові засідання, які відбулися 10.09.2015р. та 21.09.2015р., судові експерти не зявилися та пояснень не надали, суд не вбачає процесуальної доцільності задовольнити клопотання позивача;

- до того ж відповіді на питання, які поставлені позивачем, відображені у висновку від 28.05.2015р. №14460/14461/14-53 по справі №904/6500/14.

Оригінали документів, оглянуті у судових засіданнях, відповідають копіям, залученим до матеріалів справи.

За клопотанням відповідача здійснювався запис розгляду судової справи за допомогою технічних засобів, а саме: автоматизованої системи „Діловодство спеціалізованого суду на диск CD-R серійний номер 1001172LB11428.

У судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Свідоцтва №155354 на знак для товарів і послуг, виданого Державною службою інтелектуальної власності України та зареєстрованого в Державному реєстрі свідоцтв України на знаки для товарів і послуг 25.04.2012р., третя особа - Публічне акціонерне товариство "Миронівський хлібопродукт" є власником знаку для товарів і послуг „оригінальне олівє від Бащинського відносно товарів класу 29, а саме: балик, бекон, грудинка, заморожені та охолоджені м'ясні напівфабрикати, в тому числі: ковбаски, ковбасні вироби, ковбаса копчена, ковбаса сирокопчена, ковбаса варена, копчення м'ясні, корейка, м'ясні вироби, мясні страви, сосиски, сосиски курячі, шинка, шинка законсервована.

30.04.2012р. між третьою особою - Публічним акціонерним товариством "Миронівський хлібопродукт", як ліцензіаром, та позивачем - Приватним акціонерним товариством "Український бекон", як ліцензіатом, було укладено Ліцензійний договір №3004-Г на право користування знаками для товарів і послуг за свідоцтвом України №155354, відповідно до пункту 1.1 якого ліцензіар надає ліцензіату при продажу останнім як своєї продукції, так і продукції ліцензіара, невиключне право на користування знаком для товарів і послуг (оригінальне олівє від Бащинського за свідоцтвом України №155354, за заявкою № m 2011 17806 від 09.11.2011р.), виконаних відповідно до доданої документації (свідоцтв) на використання на території України.

Як вбачається з матеріалів справи позивач - Приватне акціонерне товариство "Український бекон" з 2008 року здійснював виготовлення та реалізацію ковбаси з найменуванням „Олівє на підставі Технічних умов ТУ У 15.1-2:2007 „Ковбаси варені, сосиски, сардельки. В подальшому з 28.11.2011р. до Технічних умов ТУ У 15.1-2:2007 „Ковбаси варені, сосиски, сардельки було внесено зміни №5, згідно з якими було додано найменування ковбасного виробу „Оригінальне Олівє від Бащинського (том 1, а.с. 51-57).

Позивач вважає, що відповідач без дозволу позивача неправомірно використовує позначення „Олівє, що призводить до змішування продукції позивача та відповідача та є неправомірним користуванням діловою репутацією позивача, а також відповідач здійснює недобросовісну конкуренцію по відношенню до господарської діяльності позивача; відповідач проти цього заперечує, що є і причиною спору.

Враховуючи викладене суд доходить висновку про необґрунтованість вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 418 Цивільного кодексу України право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об'єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом; право інтелектуальної власності становлять особисті немайнові права інтелектуальної власності та (або) майнові права інтелектуальної власності, зміст яких щодо певних об'єктів права інтелектуальної власності визначається цим Кодексом та іншим законом; право інтелектуальної власності є непорушним; ніхто не може бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до статті 420 Цивільного кодексу України до об'єктів права інтелектуальної власності, зокрема, належать комерційні (фірмові) найменування, торговельні марки (знаки для товарів і послуг), географічні зазначення.

У відповідності до положень статті 1 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» знак - позначення, за яким товари і послуги одних осіб відрізняються від товарів і послуг інших осіб.

Згідно зі статтею 492 Цивільного кодексу України торговельною маркою може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень, які придатні для вирізнення товарів (послуг), що виробляються (надаються) однією особою, від товарів (послуг), що виробляються (надаються) іншими особами; такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, літери, цифри, зображувальні елементи, комбінації кольорів.

За приписами статті 494 Цивільного кодексу України набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку засвідчується свідоцтвом; умови та порядок видачі свідоцтва встановлюються законом; обсяг правової охорони торговельної марки визначається наведеними у свідоцтві її зображенням та переліком товарів і послуг, якщо інше не встановлено законом; набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку, яка має міжнародну реєстрацію або визнана в установленому законом порядку добре відомою, не вимагає засвідчення свідоцтвом.

Згідно з пунктом 4 статті 5 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» обсяг правової охорони, що надається, визначається зображенням знака та переліком товарів і послуг, внесеними до реєстру, і засвідчується свідоцтвом з наведеними у ньому копією внесеного до Реєстру зображення знака та переліком товарів і послуг.

Відповідно до частини 3 статті 157 Господарського кодексу України, свідоцтво надає право його володільцеві забороняти іншим особам використовувати зареєстровану торговельну марку без його дозволу, за винятком випадків правомірного використання торговельної марки без його дозволу.

Частиною 1 статті 495 Цивільного кодексу України встановлено, що майновими правами інтелектуальної власності на торговельну марку є: - право на використання торговельної марки; - виключне право дозволяти використання торговельної марки; - виключне право перешкоджати неправомірному використанню торговельної марки, в тому числі забороняти таке використання; - інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Частиною 4 статті 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» встановлено, що використанням знака визнається: - нанесення його на будь-який товар, для якого знак зареєстровано, упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, пов'язану з ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет, зберігання такого товару із зазначеним нанесенням знака з метою пропонування для продажу, пропонування його для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення); - застосування його під час пропонування та надання будь-якої послуги, для якої знак зареєстровано; - застосування його в діловій документації чи в рекламі та в мережі Інтернет; знак визнається використаним, якщо його застосовано у формі зареєстрованого знака, а також у формі, що відрізняється від зареєстрованого знака лише окремими елементами, якщо це не змінює в цілому відмітності знака.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України „Про захист від недобросовісної конкуренції неправомірним є використання імені, комерційного (фірмового) найменування, торговельної марки (знака для товарів і послуг), рекламних матеріалів, оформлення упаковки товарів і періодичних видань, інших позначень без дозволу (згоди) суб'єкта господарювання, який раніше почав використовувати їх або схожі на них позначення у господарській діяльності, що призвело чи може призвести до змішування з діяльністю цього суб'єкта господарювання.

Порушенням прав на знак, зокрема, визнається введення в цивільний оборот позначень, які є тотожними або схожими настільки, що їх можна сплутати із: знаками, раніше зареєстрованими чи заявленими на реєстрацію в Україні на ім'я іншої особи для таких самих або споріднених з ними товарів і послуг; знаками інших осіб, якщо ці знаки охороняються без реєстрації на підставі міжнародних договорів, учасником яких є Україна, зокрема знаками, визнаними добре відомими відповідно до статті 6bis Паризької конвенції про охорону промислової власності; фірмовими найменуваннями, що відомі в Україні і належать іншим особам, які одержали право на них до дати подання заявки щодо таких же або споріднених з ними товарів і послуг; кваліфікованими зазначеннями походження товарів (пункт 63 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 12 „Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності).

Відповідно до статті 32 Господарського кодексу України недобросовісною конкуренцією визнаються будь-які дії у конкуренції, що суперечать правилам, торговим та іншим чесним звичаям у підприємницькій діяльності; недобросовісною конкуренцією є неправомірне використання ділової репутації суб'єкта господарювання, створення перешкод суб'єктам господарювання у процесі конкуренції та досягнення неправомірних переваг у конкуренції, неправомірне збирання, розголошення та використання комерційної таємниці, а також інші дії, що кваліфікуються відповідно до частини першої цієї статті; недобросовісна конкуренція тягне за собою юридичну відповідальність осіб, якщо їх дії мають негативний вплив на конкуренцію на території України, незалежно від того, де вчинено такі дії.

Статтею 33 Господарського кодексу України визначено, що неправомірним використанням ділової репутації суб'єкта господарювання визнаються: неправомірне використання чужих позначень, рекламних матеріалів, упаковки; неправомірне використання товару іншого виробника; копіювання зовнішнього вигляду виробу іншого виробника; порівняльна реклама; неправомірним є використання без дозволу уповноваженої на те особи чужого імені, комерційного найменування, торговельної марки, інших позначень, а також належних іншій особі рекламних матеріалів тощо, що може призвести до змішування з діяльністю іншого суб'єкта господарювання, який має пріоритет на їх використання; використання у комерційному найменуванні власного імені громадянина є правомірним, якщо до власного імені додається будь-який відмітний елемент, що виключає змішування з діяльністю іншого суб'єкта господарювання; неправомірним використанням товару іншого виробника є введення у господарський обіг під своїм позначенням товару іншого виробника шляхом змін чи зняття позначень виробника без дозволу уповноваженої на те особи; копіюванням зовнішнього вигляду виробу є відтворення зовнішнього вигляду виробу іншого суб'єкта господарювання і введення його у господарський обіг без однозначного зазначення виробника копії, що може призвести до змішування з діяльністю іншого суб'єкта господарювання; не визнається неправомірним копіювання зовнішнього вигляду виробу або його частин, якщо таке копіювання зумовлено виключно їх функціональним застосуванням.

Відповідно до свідоцтва №121873 на знак для товарів і послуг, виданого Державним департаментом інтелектуальної власності та зареєстрованого в Державному реєстрі свідоцтв України на знаки для товарів і послуг 26.04.2010р., - Товариство з обмеженою відповідальністю "М'ясна фабрика "Фаворит" є власником знаку для товарів і послуг „ковбасний ряд відносно товарів класу 29 (т. 2, а.с. 29-30).

01.07.2011р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "М'ясна фабрика "Фаворит", як правопопередником, та відповідачем - - Товариством з обмеженою відповідальністю "М'ясна фабрика "Фаворит Плюс", як правонаступником, було укладено Договір №010711/01УМ про передачу майнових прав інтелектуальної власності на знаки для товарів і послуг, відповідно до пункту 1 якого правопопередник передає, а правонаступник приймає майнові права інтелектуальної власності, в тому числі право на знак „Ковбасний ряд, свідоцтво №121873 (додаток №1 до договору).

З матеріалів справи також вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю "М'ясна фабрика "Фаворит" було розроблено та затверджено технічні умови ТУ У 15.1-5:2009 „Ковбаси варені, сосиски, сардельки з мяса птиці, введені в дію 28.09.2009р.

В подальшому між Товариством з обмеженою відповідальністю "М'ясна фабрика "Фаворит", як продавцем, та відповідачем - - Товариством з обмеженою відповідальністю "М'ясна фабрика "Фаворит Плюс", як правонаступником, було укладено Договір №05/07/11-УП про передачу виключних майнових прав інтелектуальної власності на твір обєкт авторського права: технічні умови на продукцію, відповідно до пункту 2.1 якого продавець передає (відчужує), а покупець набуває у власність всі виключні майнові права інтелектуальної власності на твір (в тому числі на технічні умови ТУ У 15.1-5:2009 „Ковбаси варені, сосиски, сардельки з мяса птиці), а покупець за придбання цих прав сплачує продавцю винагороду на умовах, у розмірі і порядку, передбачених цим договором.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "М'ясна фабрика "Фаворит Плюс" здійснює виготовлення та реалізацію ковбаси з позначенням „Олівє.

Пунктом 65 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 12 „Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності визначено, що для з'ясування питань, що потребують спеціальних знань (зокрема, про те, чи займає певний елемент домінуюче положення у зображенні знака, які частини зображення є тотожними з іншим зображенням, чи є схожими знаки настільки, що їх можна сплутати тощо), господарському суду необхідно, якщо схожість не має очевидного характеру, призначати судову експертизу, не перебираючи на себе не притаманні суду функції експерта; господарські суди не повинні встановлювати схожість знаків для товарів і послуг на власний розсуд.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 13.10.2014р. у справі №904/6500/14 призначено судову експертизу, проведення якої доручено Київському науково - дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України; на розгляд експерту поставлено наступні питання: 1. Чи є схожим до ступеня змішування позначення "ОЛІВ'Є", яке використовується ТОВ "М'ясна фабрика "Фаворит Плюс" та позначення "ОЛІВ'Є", яке використовується ПрАТ "Український бекон" на упакуванні продукції? В якій ступені це змішування приводить в оману споживачів відносно виробників ковбасних виробів "ОЛІВ'Є"? Чи використовується позначення "ОЛІВ'Є", яке використовується ТОВ "М'ясна фабрика "Фаворит Плюс" та позначення "ОЛІВ'Є", яке використовується ПрАТ "Український бекон" щодо однорідних товарів?; 2. Чи призводить чи може призвести використання ТОВ "М'ясна фабрика "Фаворит Плюс" позначення "ОЛІВ'Є" до змішування з діяльністю ПрАТ "Український бекон" з виготовлення та реалізації ковбаси вареної "ОЛІВ'Є"? Чи є позначення "ОЛІВ'Є", яке використовується ТОВ "М'ясна фабрика "Фаворит Плюс" та позначення "ОЛІВ'Є", яке використовується ПрАТ "Український бекон" тотожними? Якщо позначення "ОЛІВ'Є" є тотожними, то чи може ця тотожність або схожість призвести до змішування цих позначень, відповідних товарів, які реалізуються з використанням зазначених вище позначень, діяльності вказаних вище суб'єктів господарювання?; 3. Чи є схожим до ступеня змішування оформлення упакування продукції - ковбаса варена "ОЛІВ'Є", яке використовується ТОВ "М'ясна фабрика "Фаворит Плюс" та оформлення упакування продукції - ковбаса варена "ОЛІВ'Є", яке використовується ПрАТ "Український бекон"?; 4. Чи є схожим до ступеня змішування оформлення упакування продукції - ковбаса варена "ОЛІВ'Є", яке використовується ТОВ "М'ясна фабрика "Фаворит Плюс" та оформлення упакування продукції - ковбаса варена "ОЛІВ'Є", яке використовувалося ПП "Український бекон", ЗАТ "Український бекон", правонаступником якиї є ПрАТ "Український бекон"?; 5. Чи призводить чи може призвести використання ТОВ "М'ясна фабрика "Фаворит Плюс" оформлення упакування продукції - ковбаса варена "ОЛІВ'Є" до змішування з діяльністю ПрАТ "Український бекон" з виготовлення та реалізації ковбаси вареної "ОЛІВ'Є"?; 6. Чи схоже візуально оформлення упакування продукції - ковбаса варена "ОЛІВ'Є" яке використовується ТОВ "М'ясна фабрика "Фаворит Плюс" та оформлення упакування продукції - ковбаса варена "ОЛІВ'Є", яке використовується ПрАТ "Український бекон" по зовнішній формі, змісту, симетрично, за характером зображень, кольором та тонами?; 7. Чи є позначення "ОЛІВ'Є", яке нанесене на упакування продукції - ковбаса "ОЛІВ'Є", яке використовується ТОВ "М'ясна фабрика "Фаворит Плюс" тотожним або схожим настільки, що його можна сплутати із зареєстрованим знаком для товарів і послуг за свідоцтвом України №155354?

Згідно висновку від 28.05.2015р. №14460/14461/14-53 судових експертів за результатами проведення комісійної експертизи у сфері інтелектуальної власності: 1. (1.). Окремо взяте позначення „Олівє, яке використовується ТОВ „Мясна фабрика „Фаворит Плюс та позначення „Олівє, яке використовується ПрАТ „Український бекон на упакуванні продукції, без врахування інших елементів, є схожими до ступеня змішування; 2.(1). Використання на упакуванні продукції ТОВ «М'ясна фабрика «Фаворит Плюс» позначення «Олів'є», не може ввести в оману споживачів щодо виробників ковбасних виробів «Олів'є», а саме ПрАТ «Український бекон»; 3.(1). Товари «ковбаса варена», для яких використовує позначення «Олів'є» ПрАТ «Український бекон» та ТОВ «М'ясна фабрика «Фаворит Плюс», є тими самими; 4.(2). Використання ТОВ «М'ясна фабрика «Фаворит Плюс» позначення «Олів'є», не може призвести до змішування з діяльністю ПрАТ «Український бекон» з виготовлення та реалізації ковбаси вареної «Олів'є»; 5.(2). Окремо взяте позначення «Олів'є», яке використовується ТОВ «М'ясна фабрика «Фаворит Плюс», та позначення «Олів'є», яке використовується ПрАТ «Український бекон» на упакуванні продукції, без врахування інших елементів, не є тотожними, проте є схожими до ступеня змішування; 6.(2).Окремо взяте позначення «Олів'є», яке використовується ТОВ «М'ясна фабрика «Фаворит Плюс» та позначення «Олів'є», яке використовується ПрАТ «Український бекон» на упакуванні продукції, без врахування інших елементів, є схожими до ступеня змішування, проте ця схожість не може призвести до змішування цих позначень, відповідних товарів, які реалізуються з використанням зазначених вище позначень, діяльності вказаних вище суб'єктів господарювання, оскільки розрізняльну функцію, у даному випадку, виконують інші позначення, нанесені на упакування товару; 7.(3). Оформлення упакування продукції - ковбаса варена «Олів'є», яке використовується ТОВ «М'ясна фабрика «Фаворит Плюс», та оформлення упакування продукції - ковбаса варена «Олів'є», яке використовується ПрАТ «Український бекон», не є схожими до ступеня змішування; 8.(4). Оформлення упакування продукції - ковбаса варена «Олів'є», яке використовується ТОВ «М'ясна фабрика «Фаворит Плюс», та оформлення упакування продукції - ковбаса варена «Олів'є», яке використовувалося ПІІ «Український бекон», ЗАТ «Український бекон», правонаступником яких є ПрАТ «Український бекон», не є схожими до ступеня змішування; 9.(5). Використання ТОВ «М'ясна фабрика «Фаворит Плюс» оформлення упакування продукції - ковбаса варена «Олів'є» не може призвести до змішування з діяльністю ПрАТ „Український бекон з виготовлення та реалізації ковбаси вареної „Олівє; 10.(6). Оформлення упакування продукції - ковбаса варена «Олів'є», яке використовується ТОВ «М'ясна фабрика «Фаворит Плюс», та оформлення упакування продукції - ковбаса варена «Олів'є», яке використовується ПрАТ «Український бекон», не є схожими; 11.(7). Позначення „Олівє, що нанесене на упакування продукції ковбаса варена „Олівє, яке використовується ТОВ „Мясна фабрика „Фаворит Плюс, не є тотожним або схожим настільки, що його можна сплутати із зареєстрованим знаком для товарів і послуг за свідоцтвом України №155354.

Отже, з висновку від 28.05.2015р. №14460/14461/14-53 судових експертів за результатами проведення комісійної експертизи у сфері інтелектуальної власності вбачається, що позначення „Олівє, яке використовується відповідачем при виготовленні продукції, не є тотожним або схожим настільки, що його можна сплутати з позначенням „оригінальне Олівє від Бащинського, яке використовується позивачем.

Таким чином, дії відповідача не порушують право позивача на знак для товарів та послуг, зареєстрований відповідно до свідоцтва 25.04.2012р. №155354 на знак для товарів і послуг, та не є недобросовісною конкуренцією.

Що стосується вимоги позивача про зобов'язання відповідача припинити використання позначення "Олівє" при виготовленні та реалізації ковбасних виробів, то вона також є необґрунтованою виходячи з наступного.

Частиною 5 статті 16 Закону України „Про охорону прав на знаки для товарів і послуг передбачено, що свідоцтво надає його власнику виключне право забороняти іншим особам використовувати без його згоди, якщо інше не передбачено цим Законом: - зареєстрований знак стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг; - зареєстрований знак стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги; - позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг, якщо внаслідок такого використання ці позначення і знак можна сплутати; - позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги, або ці позначення і знак можна сплутати.

Оскільки позначення „Олівє, яке використовується відповідачем при виготовленні продукції, не є схожим або спорідненим зі знаком для товарів та послуг „Оригінальне Олівє від Бащинського настільки, що їх можна сплутати або таке використання може ввести в оману щодо особи, яка виробляє товар, позивач не має виключного права забороняти відповідачу використовувати при виготовленні продукції позначення „Олівє.

Відповідно до частини 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем не доведено обставин, на які він посилається як підставу своїх вимог.

З урахуванням викладеного позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі слід віднести за рахунок позивача.

Керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

СУДДЯ Т.В. ЗАГИНАЙКО

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК України,

„25 вересня 2015р.