КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2015 р. справа№ 910/22761/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Шапрана В.В.

Андрієнка В.В.

при секретарі: Ковальчуку Р.Ю.

за участю представників: позивача - Касян В.В.

відповідача - ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

на рішення Господарського суду м. Києва від 18.06.2015 р.

у справі № 910/22761/14 (суддя - Зеленіна Н.І.)

за позовом Комунального підприємства по утриманню житлового господарства «Житлорембудсервіс» Деснянського району м. Києва

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

про стягнення 36 885,33 грн

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2014 року Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства «Житлорембудсервіс» Деснянського району м. Києва (далі - позивач) звернулося з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (далі - відповідач) про стягнення 29 763,85 грн заборгованості за договором № 361/0812 від 30.10.2013 р. та договором № 0812 від 19.07.2013 р., 3 632,62 грн інфляційних втрат, 869,15 грн 3% річних, та 2 619,71 грн пені.

Рішенням Господарського суду м. Києва у справі № 910/22761/14 від 18.06.2015 р. позовні вимоги задоволено повністю.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду м. Києва у справі № 910/22761/14 від 18.06.2015 р., Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та прийняти нове рішення про повну відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач посилається на те, що відсутні правові підстави для сплати заборгованості за договором № 361/0812 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 30.10.2013 р., оскільки вказаний договір та акт прийму передачі нерухомого майна було підписано між сторонами 30.10.2013 р., а заборгованість нарахована позивачем з 01.04.2012 р., тобто до укладення цього договору.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.07.2015 р. порушено апеляційне провадження у справі № 910/22761/14, а розгляд справи призначено на 10.09.2015 р.

10.09.2015 р. у судовому засіданні було оголошено перерву до 22.09.2015 р.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

30.10.2013 р. між Деснянською районною в місті Києві адміністрацією (далі - орендодавець), Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства «Житлорембудсервіс» Деснянського району м. Києва (далі - балансоутримувач) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (далі - орендар) було укладено договір № 361/0812 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду (далі - договір).

Відповідно до п. п. 1.1 договору орендодавець на підставі протоколу постійної комісії Київради з питань власності від 13.05.2013 р. № 148 та розпорядження Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 27.06.2013 р. № 365 передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва; далі - об'єкт оренди, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, для розміщення перукарні.

Згідно з п. 2.1 договору об'єктом оренди є: нежитлове приміщення, загальною площею 23,00 кв.м., в тому числі на 1 поверсі 23,00 кв.м., згідно з викопіюванням з поповерхового плану, що складає невід'ємну частину цього договору.

Як передбачено п. 2.2 договору, вартість об'єкта оренди згідно із актом оцінки нерухомого та іншого окремого індивідуально визначеного майна, затвердженим висновком про вартість майна станом на 31 жовтня 2012 року, становить 202 592 грн (без ПДВ).

Опис технічного стану об'єкта оренди на дату передачі його орендареві, його склад зазначаються в акті приймання-передачі об'єкта оренди, що є невід'ємною частиною цього договору. Об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва і знаходиться на балансі Комунального підприємства по утриманню житлового господарства «Житлорембудсервіс» Деснянського району м. Києва (п. 2.3, п. 2.4 договору).

Пунктом 3.1 договору визначено, що за користування об'єктом оренди орендар сплачує орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Києва, затвердженої рішенням Київської міської ради від 22.09.2011 р. № 34/6250. Стартова орендна плата за один місяць оренди 1 350,61 грн (без ПДВ), за 1 кв. м. орендованої площі 58,72 грн (без ПДВ). Розмір орендної плати згідно з розрахунком орендної плати, що є невід'ємною частиною цього договору, на дату підписання договору становить за 1 кв. м. орендованої площі 58,43 грн (без ПДВ), розмір орендної плати за місяць на дату підписання договору 1343,83 грн (без ПДВ).

Відповідно до п. 3.2 договору розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції за попередній місяць, опублікованому у поточному місяці.

Орендна плата сплачується орендарем на рахунок балансоутримувача, за яким закріплене майно на праві господарського відання чи оперативного управління КП «Житлорембудсервіс», яке знаходиться за адресою м. Київ, вул. Закревського, 15, р/р 5001 в Київська філія ПАТ КБ «Південкомбанк», МФО 320876, , Св. № 200058751, ІПН 23, починаючи з дати підписання акта приймання-передачі. Останнім днем сплати орендної плати є дата підписання сторонами акта приймання-передачі при поверненні об'єкта оренди орендодавцеві. Орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 20 числа поточного місяця (п. 3.5, п. 3.6 договору).

Цей договір є укладеним з моменту підписання його сторонами та діє з 01.04.2012 р. по 31.03.2014 р. У разі, якщо законом передбачене нотаріальне посвідчення і державна реєстрація, цей договір є укладеним з моменту державної реєстрації (п. 9.1 договору).

Згідно з п. 9.2 договору усі зміни та доповнення до цього договору оформляються в письмовій формі і вступають в силу з моменту підписання їх сторонами.

Відповідно до п. 9.3 договору одностороння відмова від договору не допускається, крім випадку, передбаченого пунктом 5.2 цього договору.

Спір у справі виник у зв'язку з тим, що відповідач, на думку позивача, у період дії договору оренди не сплатив за користування орендованим приміщенням орендну плату у повному обсязі, внаслідок чого сума його заборгованості склала 29 763,85 грн.

Також, 19.07.2013 р. між Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства «Житлорембудсервіс» Деснянського району м. Києва та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 укладено договір № 0812 про відшкодування орендарем витрат на комунальні послуги та відшкодування плати за землю балансоутримувачу.

Відповідно до п. 1.1 вказаного договору балансоутримувач забезпечує надання комунальних послуг (централізоване опалення, водопостачання, постачання холодної та гарячої води і водовідведення) нежитлового приміщення (далі - будівлі), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, (далі - будівля), загальною площею: 4 365,00 кв.м, а орендар сплачує балансоутримувачу суму коштів на виконання вказаних послуг пропорційно до займаної ним площі в цій будівлі, якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих балансоутримувачем за цим договором. Крім пропорційно займаної площі, договір може передбачати й інші критерії розподілу і оплати спожитих послуг, один з яких обирається за взаємною згодою сторін, а саме: пропорційно кількості користувачів; за кількістю джерел електрообладнання. У разі відсутності лічильників з обліку спожитих комунальних послуг окремим споживачем або з інших поважних причин застосовується критерій - пропорційно до займаної площі. Орендар користується приміщенням, загальною площею 23,00 кв.м. (далі - орендоване приміщення), вартість об'єкта оренди згідно із актом оцінки нерухомого та іншого окремого індивідуально визначеного майна (затвердженим висновком про вартість майна) станом на 31.10.2012 р. становить 202 592,00 грн без ПДВ. Орендоване приміщення використовується для розміщення перукарні.

Згідно з п. 2.2.3 договору про відшкодування витрат на комунальні послуги орендар зобов'язується не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітним місяцем, вносити плату на рахунок балансоутримувача будівлі за надані послуги; при несвоєчасному внесенні плати, сплачувати пеню із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми наданих послуг за кожен день прострочки.

Як передбачено ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як передбачено ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За статтею 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

У відповідності до ч. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Плата за користуванням майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором ( ч. 5 ст. 762 ЦК України).

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності (ч. 1 ст. 286 ГК України).

Аналогічне положення викладене в ч. 1 ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», відповідно до якої орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ст. 903 ЦК України).

Як вже зазначалось вище, позивач свої зобов'язання за укладеним договором № 361/0812 від 30.10.2013 р. виконав, зокрема передав відповідачу нежитлове приміщення загальною площею 23,00 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується актом приймання-передачі нерухомого майна.

Відповідач свої зобов'язання за договором № 361/0812 від 30.10.2013 р. виконав частково, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість з орендних платежів та витрат за комунальні послуги у розмірі 29 763,85 грн, з яких 6 157,54 грн комунальні послуги за договором № 0812 від 19.07.2013 р.

Доводи відповідача про те, що відсутні правові підстави для сплати заборгованості за договором № 361/0812 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 30.10.2013 р., оскільки вказаний договір та акт прийму передачі нерухомого майна підписано між сторонами 30.10.2013 р., а заборгованість нарахована позивачем з 01.04.2012 р., тобто до укладення договору, судова колегія вважає необґрунтованими, враховуючи наступне.

Відповідно до п. 9.1 договору цей договір є укладеним з моменту підписання його сторонами та діє з 01.04.2012 р. по 31.03.2014 р.

Вказаний договір було підписано обома сторонами без зауважень та скріплено їх печатками.

Доказів того, що п. 9.1 укладеного договору було змінено або визнано недійсним відповідачем не надано.

Крім цього, за ч. 3 ст. 631 ЦК України сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком місцевого суду про те, що у позивача наявні правові підстави для вимоги про стягнення з відповідача 29 763,85 грн заборгованості за договором № 361/0812 від 30.10.2013 р. та договором № 0812 від 19.07.2013 р., розмір яких перевірений судом, є арифметично правильним, у зв'язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

За прострочення виконання грошового зобов'язання позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 3 632,62 грн інфляційних втрат та 869,15 грн 3% річних.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача 3 632,62 грн інфляційних втрат та 869,15 грн 3% річних.

Також, за неналежне виконання умов договорів позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 2 619,71 грн пені, з яких 1 964,74 грн пеня за прострочення сплати орендних платежів та 654,97 грн пені за прострочення сплати комунальних платежів.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Як передбачено п. 6.1 договору № 361/0812 від 30.10.2013 р., за несвоєчасну сплату орендних платежів орендар сплачує на користь балансоутримувача пеню в розмрі 0,5% від розміру несплачених орендних платежів за кожний день прострочення, але не більше розміру, встановленого законодавством України.

Відповідно до п. 2.2.3 договору № 0812 від 19.07.2013 р. орендар зобов'язується при несвоєчасному внесенні плати, сплатити пеню із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми наданих послуг за кожен день прострочки.

Згідно з ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Статті 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» та ч. 2 ст. 343 ГК України обмежують граничний розмір пені подвійною обліковою ставкою НБУ.

Отже, розмір пені не може перевищувати той розмір, який установлено законом як граничний, тобто за прострочення платежу за договором може бути стягнуто лише пеню, сума якої не перевищує ту, що обчислена на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України. Таку ж правову позицію підтримує і Верховний Суд України (постанова ВСУ від 24.10.2011р. у справі № 25/187).

Пеня нарахована позивачем відповідними періодами, при цьому, тривалість цих періодів не перевищує шестимісячного строку, який передбачений ч. 6 ст. 232 ГК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно зі ст. 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Як передбачено п. 3 ст. 83 ГПК України, господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновком місцевого суду про можливість зменшити суму нарахованої позивачем пені до 500,00 грн.

Доводи апеляційної скарги наведеного не спростовують та відхиляються колегією суддів як необґрунтовані.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 18.06.2015 р. прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 залишити без задоволення, рішення Господарського суду м. Києва від 18.06.2015 р. у справі № 910/22761/14 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/22761/14 повернути до Господарського суду м. Києва.

3. Копію постанови надіслати сторонам.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Шапран

В.В. Андрієнко