ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2015 року Справа № 1/5/132"Б"
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Катеринчук Л.Й. (головуючого-доповідача),
Коваленка В.М.,
Куровського С.В.
розглянувши касаційну скаргуОСОБА_4
на постанову та ухвалу Рівненського апеляційного господарського суду від 16.06.2015 року господарського суду Житомирської області від 12.05.2015 року (в частині розгляду заяви ОСОБА_4 про неправомірні дії керуючого санацією ВАТ "Житомирський завод хімічного волокна" Головачева І.М. щодо невиплати грошової суми ОСОБА_4.)
у справі господарського суду№ 1/5/132"Б" Житомирської області
за заявоюПАТ "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго"
доВАТ "Житомирський завод хімічного волокна"
про визнання банкрутом
керуючий санацієюГоловачев І.М.
у судовому засіданні взяли участь представники :

ВАТ "Житомирський завод хімічного волокна":Волгов К.Г. (довіреність №01/41 від 06.02.2015 року),
Фонду державного майна України:Бухаленков С.С. (довіреність №378 від 29.12.2014 року),
Генеральної прокуратури України:Савицька О.В., посвідчення №015589 від 13.03.2013 року.
а також особисто ОСОБА_4,

В С Т А Н О В И В :

ухвалою господарського суду Житомирської області від 27.12.2002 року порушено провадження у справі про банкрутство ВАТ "Житомирський завод хімічного волокна" (далі - боржника) за заявою ВАТ "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" (далі - ініціюючого кредитора) за загальною процедурою згідно Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону України №2343-ХІІ, до внесення змін Законом України №4212-VІ від 22.12.2011 року) (далі - Закон про банкрутство) (том 1, а.с. 1).

Справа перебуває на стадії санації боржника, введеної ухвалою господарського суду Житомирської області від 19.03.2004 року (залишена без змін 24.05.2004 року судом апеляційної інстанції), керуючим санацією призначено арбітражного керуючого Донкова С.В. (том 3, а.с. 252, том 4, а.с. 41 - 43).

Постановою Вищого господарського суду України від 29.06.2004 року рішення судів першої та апеляційної інстанції про введення процедури санації у даній справі скасовано в частині призначення керуючим санацією боржника арбітражного керуючого Донкова С.В., справу в цій частині направлено на новий розгляд до місцевого господарського суду, за результатами якого ухвалою від 17.09.2004 року призначено керуючим санацією боржника арбітражного керуючого Лінкевича О.М. (том 4, а.с. 63 - 67, том 5, а.с. 115).

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 22.08.2005 року звільнено від виконання повноважень керуючого санацією боржника Лінкевича О.М. з призначенням керуючим санацією у справі арбітражного керуючого Кравчука В.І. (том 8, а.с. 46 - 47).

В ході провадження у даній справі на стадії санації неодноразово змінювались кандидатури керуючих санацією боржника.

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 12.12.2007 року продовжено процедуру санації, затверджено схвалений комітетом кредиторів план санації боржника за участю інвестора ТОВ "Будуніпром" (том 16, а.с. 85 - 87).

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 08.05.2014 року (залишена без змін апеляційним судом) усунено арбітражного керуючого Пилипенка В.В. від виконання повноважень керуючого санацією боржника, призначено за клопотанням Фонду державного майна України керуючим санацією боржника арбітражного керуючого Головачева І.М. (том 43, а.с. 117 - 130, 254 - 260).

26.02.2015 року до місцевого господарського суду звернувся громадянин ОСОБА_4 зі заявою від 25.02.2015 року про неправомірні дії керуючого санацією боржника Головачева І.М. щодо невиплати йому заробітної плати та порушення норм Закону України "Про звернення громадян", в якій просив визнати дії керуючого санацією Головачева І.М. неправомірними та такими, що порушують його право на звернення до керівника ВАТ "Житомирський завод хімічного волокна", та зобов'язати керуючого санацією Головачева І.М., як керівника боржника, виплатити ОСОБА_4 заробітну плату відповідно до акта виконаних робіт з компенсацією його заробітку (вх. №02-20/120/15) (том 46, а.с. 138 - 145).

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 12.05.2015 року (суддя Костриця О.О.) відкладено розгляд клопотання керуючого санацією боржника про зняття арешту з коштів ВАТ "Житомирський завод хімічного волокна" та заборону Житомирській ОДПІ Головного управління Міндоходів у Житомирській області проводити списання коштів зі всіх рахунків боржника (пункт 1 ухвали); відмовлено у задоволенні заяви громадянина ОСОБА_4 про неправомірні дії керуючого санацією боржника Головачева І.М. щодо невиплати заробітної плати ОСОБА_4 та порушення ним норм Закону України "Про звернення громадян" (пункт 2 ухвали); відкладено розгляд справи (пункт 3 ухвали); призначено наступне судове засідання на 09.07.2015 року (пункт 4 ухвали); зобов'язано керуючого санацією боржника Головачева І.М. надати відомості щодо розгляду та погодження/непогодження змін та доповнень до плану санації боржника уповноваженими на це органами в порядку, встановленому частиною 5 статті 18 Закону про банкрутство та статтею 11 Закону України "Про управління об'єктами державної власності", надати інформацію про рух коштів на розрахункових рахунках боржника в банківських установах за період з 08.05.2014 року по дату судового засідання з підтверджуючими документами, надати інформацію про дебіторську заборгованість боржника, вчинення дій щодо її стягнення та докази вчинення таких дій, надати докази погашення заробітної плати перед працівниками та докази понесення боржником витрат по господарсько-виробничій діяльності за період з травня по липень 2015 року з підтверджуючими документами (пункт 5 ухвали); зобов'язано комітет кредиторів боржника розглянути звіт керуючого санацією та прийняти одне з рішень, передбачених статтею 21 Закону про банкрутство, щодо подальшої процедури у справі про банкрутство, в тому числі про можливе припинення провадження у справі, розглянутий звіт керуючого санацією та рішення комітету кредиторів надати суду (пункт 6 ухвали) (том 47, а.с. 189-191).

Не погоджуючись з результатом розгляду його заяви про неправомірні дії керуючого санацією боржника Головачева І.М., ОСОБА_4 (далі - скаржник) звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив задовольнити його заяву про неправомірні дії керуючого санацією боржника Головачева І.М. щодо невиплати заробітної плати ОСОБА_4 та порушення норм Закону України "Про звернення громадян", стягнути з керуючого санацією Головачева І.М. судовий збір, сплачений скаржником за подання апеляційної скарги, мотивуючи порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 16.06.2015 року (колегія суддів у складі: головуючий суддя - Коломис В.В., судді: Тимошенко О.М., Огороднік К.М.) апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, а пункт 2 ухвали господарського суду Житомирської області від 12.05.2015 року у даній справі - без змін (том 48, а.с. 3 - 4).

Не погоджуючись з прийнятою постановою, скаржник звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просив скасувати постанову апеляційного суду від 16.06.2015 року та ухвалу суду першої інстанції від 12.05.2015 року в оскаржуваній частині (пункт 2 ухвали), задовольнити його заяву про неправомірні дії керуючого санацією боржника Головачева І.М. щодо невиплати заробітної плати ОСОБА_4, аргументуючи невідповідністю висновків судів за змістом оскаржуваних судових рішень положенням чинного законодавства про працю та нормам Закону України "Про звернення громадян".

Колегія суддів Вищого господарського суду України, переглянувши у касаційному порядку постанову апеляційного суду від 16.06.2015 року та ухвалу суду першої інстанції від 12.05.2015 року в оскаржуваній частині на предмет повноти встановлених обставин справи та правильності їх юридичної оцінки, перевіривши застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи касаційної скарги, вислухавши скаржника - ОСОБА_4, а також представників ВАТ "Житомирський завод хімічного волокна" - Волгова К.Г., Фонду державного майна України - Бухаленкова С.С. та прокурора Генеральної прокуратури України Савицьку О.В., дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення касаційної скарги, виходячи з такого.

Відповідно до частини 2 статті 41 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), провадження у справах про банкрутство здійснюється у порядку, передбаченому цим кодексом з врахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Матеріалами справи підтверджується та судами встановлено, що 27.12.2002 року порушено провадження у справі про банкрутство ВАТ "Житомирський завод хімічного волокна". Отже, в ході процедури санації, введеної у даній справі ухвалою від 19.03.2004 року, до боржника повинні застосовуватися положення Закону про банкрутство в редакції, яка діяла до набрання чинності змінами згідно Закону України №4212-VІ від 22.12.2011 року, тобто до 19.01.2013 року.

Згідно зі статтею 1 Закону про банкрутство (в редакції Закону України №2343-ХІІ, чинній до 19.01.2013 року), кредитор - юридична або фізична особа, яка має у встановленому порядку підтверджені документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника, щодо виплати заборгованості із заробітної плати працівникам боржника, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів); поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство.

Частиною 1 статті 23 Закону про банкрутство (в зазначеній редакції) передбачено, що з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута та зобов'язання щодо сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав; вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури.

Відтак, вимоги за зобов'язаннями боржника, які виникли після порушення щодо нього справи про банкрутство в процедурах розпорядження майном та (або) санації, як поточні вимоги, можуть бути заявлені кредиторами виключно в ліквідаційній процедурі боржника, що узгоджується з висновками Верховного Суду України згідно Постанови №14/013 від 08.04.2014 року у справі №6/108-09.

Відповідно до частин 1 - 3 статті 5 Закону України "Про звернення громадян" (в редакції, чинній на момент звернення громадянина ОСОБА_4 до підприємства-боржника зі заявою про виплату йому заробітної плати у червні 2014 року), звернення адресуються, зокрема, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форм власності. У зверненні має бути зазначено прізвище, ім'я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Звернення може бути усним (викладеним громадянином і записаним посадовою особою на особистому прийомі) чи письмовим, надісланим поштою або переданим громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, якщо ці повноваження оформлені відповідно до чинного законодавства.

Частиною 1 статті 7 Закону України "Про звернення громадян" передбачено, що звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду.

Згідно з частиною 1 статті 33 та частиною 2 статті 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ухвалою місцевого господарського суду від 27.12.2002 року порушено справу про банкрутство ВАТ "Житомирський завод хімічного волокна" за загальною процедурою відповідно до Закону про банкрутство в редакції Закону України №2343-ХІІ, чинній до 19.01.2013 року; ухвалою суду першої інстанції від 03.07.2003 року затверджено реєстр вимог кредиторів боржника, в тому числі з грошовими вимогами працівників боржника по заробітній платі, які виникли до моменту порушення даної справи про банкрутство, на загальну суму 2 641 200 грн.; ухвалою господарського суду від 19.03.2004 року введено процедуру санації боржника, яка триває по даний час; ухвалою господарського суду від 17.09.2004 року керуючим санацією призначено арбітражного керуючого Лінкевича О.М., якого звільнено від виконання повноважень керуючого санацією боржника із призначенням у справі керуючим санацією арбітражного керуючого Кравчука В.І. (том 1, а.с. 1, том 3, а.с. 30, 252, том 5, а.с. 115, том 8, а.с. 46 - 47); в ході провадження у даній справі на стадії санації неодноразово змінювались кандидатури керуючих санацією боржника; ухвалою господарського суду від 12.12.2007 року продовжено процедуру санації, затверджено схвалений комітетом кредиторів план санації боржника за участю інвестора ТОВ "Будуніпром" (том 16, а.с. 85 - 87); ухвалою суду першої інстанції від 08.05.2014 року за клопотанням Фонду державного майна України призначено керуючим санацією боржника арбітражного керуючого Головачева І.М. (том 43, а.с. 117 - 130, 254 - 260).

Отже, судами вірно застосовано до спірних правовідносин положення Закону про банкрутство в редакції, чинній до 19.01.2013 року.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, 26.02.2015 року громадянин ОСОБА_4 подав до господарського суду заяву від 25.02.2015 року про неправомірні дії керуючого санацією боржника Головачева І.М. щодо невиплати йому заробітної плати та порушення норм Закону України "Про звернення громадян", в якій просив визнати дії керуючого санацією Головачева І.М. неправомірними та такими, що порушують його право на звернення громадян, а також зобов'язати керуючого санацією боржника виплатити ОСОБА_4 заробітну плату.

Відмовляючи у задоволенні зазначеної заяви, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що вимоги громадянина ОСОБА_4 щодо виплати йому заробітної плати на загальну суму 12 000 грн. на підставі Контракту №11-к про надання юридичних послуг від 01.11.2013 року, укладеного з попереднім керуючим санацією боржника Пилипенком В.В. та актів виконаних робіт від 05 травня 2014року, 03 квітня 2014року, 11 лютого 2011року (том 46, а.с. 138-145) на стадії санації боржника виникли після порушення щодо підприємства-боржника справи про банкрутство ухвалою суду від 27.12.2002 року, є поточними за своєю правовою природою, тому можуть бути пред'явлені та включені до реєстру вимог кредиторів тільки в межах ліквідаційної процедури боржника. Також судами встановлено наявність спору між боржником та заявником на предмет дійсного виконання зобов'язань ОСОБА_4 за даним контрактом та спору щодо визначення правової природи контракту як трудового чи підрядного договору.

Судами встановлено, що з копії журналу вхідної кореспонденції ВАТ "Житомирський завод хімічного волокна" за 2013 - 2015 роки та книги реєстрації наказів з кадрових питань підприємства-боржника за 2012 - 2015 роки не вбачається, що у зазначений період часу від громадянина ОСОБА_4 надходила будь-яка поштова кореспонденція; також, матеріалами справи не підтверджуються обставини звернення громадянина ОСОБА_4 до підприємства-боржника чи керуючого санацією боржника Головачева І.М. з письмовою вимогою щодо виплати заборгованості по заробітній платі (том 47, а.с. 68 - 77, 143 - 170).

Разом з тим, суди встановили, що скаржник зазначає про відмову посадових осіб підприємства-боржника у реєстрації та прийнятті до розгляду заяви про виплату заробітної плати, про що складено акт від 12.06.2014 року (том 46, а.с. 139). Однак, відхилили зазначений доказ, як належний, в обґрунтування доводів скаржника, зазначивши про непідвідомчість розгляду в межах справи про банкрутство трудових спорів, складовою частиною яких є вимога про оплату за трудовим договором та оцінка обставин належності звернення працівника до керівника боржника.

З огляду на встановлене, суди першої та апеляційної інстанції дійшли висновку про наявність спору між скаржником та підприємством-боржником щодо оплати за надані ОСОБА_4 юридичні послуги за контрактом у листопаді 2013 року та березні-квітні 2014 року та необхідність його вирішення господарським судом в позовному провадженні на стадії санації боржника, а не в межах даної справи про банкрутство.

З огляду на обрання скаржником неналежного способу захисту своїх майнових прав, суди дійшли висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги на дії керуючого санацією боржника.

Колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанції за змістом оскаржуваних судових рішень та вважає їх такими, що узгоджуються з положеннями частини 1 статті 23 Закону про банкрутство в редакції Закону України №2343-ХІІ, чинній до 19.01.2013 року, відповідно до норм якого здійснюється провадження у даній справі про банкрутство на стадії санації, а також положеннями частини 9 статті 16 та частини 7 статті 12 ГПК України.

Доводи скаржника про неналежну оцінку судами обставин справи на предмет обґрунтованості заяви ОСОБА_4 про неправомірні дії керуючого санацією боржника Головачева І.М. щодо відмови у прийнятті до розгляду заяви ОСОБА_4 та виплату спірної суми заробітної плати на стадії санації з посиланням на докази, прийняті до уваги судами першої та апеляційної інстанцій та спростовані судами, зводяться до намагання переконати Вищий господарський суд України здійснити переоцінку доказів, що виходить за межі повноважень касаційного суду згідно статті 1117 ГПК України, а отже, такі доводи є необґрунтованими.

Також, колегія суддів касаційного суду зазначає, що за наявності спору на предмет встановлення правової природи контракту як трудового чи підрядного договору, спору щодо фактичного надання юридичних послуг, скаржник не позбавлений можливості заявити свої вимоги до боржника у позовному провадженні відповідно до частини 7 статті 12 та частини 9 статті 16 ГПК України, незалежно від проведення процедури санації боржника, і після постановлення рішення суду звернутися з такими вимогами, які уже набудуть статусу безспірності до керівника боржника у справі про банкрутство.

Доводи скаржника про порушення керуючим санацією Закону України "Про звернення громадян", як окреме порушення прав скаржника, не пов'язане з вимогами про виплату грошових коштів за контрактом, колегія суддів касаційного суду вважає необґрунтованими з огляду на встановлені судами обставини неналежності звернення скаржника із заявою до керуючого санацією про виплату спірної суми та відсутністю компетенції касаційного суду щодо переоцінки обставин справи відповідно до статті 1117 ГПК України.

З огляду на зазначене, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає постанову апеляційного суду від 16.06.2015 року та ухвалу суду першої інстанції від 12.05.2015 року в частині розгляду заяви ОСОБА_4 про неправомірні дії керуючого санацією ВАТ "Житомирський завод хімічного волокна" Головачева І.М. щодо невиплати грошової суми ОСОБА_4 у даній справі такими, що прийняті з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому правові підстави для їх зміни чи скасування відсутні.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

2. Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 16.06.2015 року та ухвалу господарського суду Житомирської області від 12.05.2015 року (в частині розгляду заяви ОСОБА_4 про неправомірні дії керуючого санацією ВАТ "Житомирський завод хімічного волокна" Головачева І.М. щодо невиплати грошової суми ОСОБА_4.) у справі №1/5/132"Б" залишити без змін.

Головуючий Л.Й. Катеринчук

Судді В.М. Коваленко

С.В. Куровський