ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.09.2015 Справа № 905/1093/15

Господарський суд Донецької області у складі судді Сажневої М.В., розглянувши матеріали справи

за позовомФізичної особи-підприємця ОСОБА_1
до Комунального комерційного підприємства "Маріупольтепломережа"
простягнення 629741,13 грн
за участю представників:

від позивачаОСОБА_2 представник за довіреністю
від відповідачаОСОБА_3 представник за довіреністю

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду Донецької області передані позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення з Комунального комерційного підприємства "Маріупольтепломережа" заборгованості у розмірі 443000,00грн, інфляційних втрат у розмірі 180332,80 грн та 3% річних 6408,33 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за Договором купівлі-продажу № 194 від 05.11.2014 щодо здійснення повної оплати вартості поставленого товару, у звязку з чим у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 443000,00 грн. За порушення строків оплати отриманого товару позивачем також нараховано та заявлено до стягнення 3% річних та інфляційні втрати.

Відповідач проти позову заперечує та зазначає, що позивач не в повному обсязі виконав свої зобовязання з поставки товару, а саме ємність обємом 49,0 куб.м фактично не було поставлено. Також відповідач вказує, що позивачем не було передано відповідачу товаросупровідних документів на товар та документу на підтвердження якості поставленого товару. При введенні товару в експлуатацію відповідачем було встановлено, що поставлений товар не є новим, однак умовами договору не була передбачена поставка товару, що був в експлуатації.

В судовому засіданні 13.08.2015 було задоволено клопотання відповідача про витребування від відповідача оригіналів доданих до позовної заяви.

Оригінали документів (договір купівлі-продажу № 194 від 05.11.2014, накладні та рахунки-фактури) судом оглянуто в судовому засіданні 13.08.2015.

Також в судовому засіданні 13.08.2015 задоволено клопотання відповідача про виклик в наступне судове засідання особисто позивача ОСОБА_1.

ОСОБА_1 в судове засідання, призначене на 21.09.2015, зявився, підтвердив підписання ним позовної заяви та позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Рішення прийняте 28.09.2015, оскільки в судовому засіданні 21.09.2015 оголошувалась перерва.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд Донецької області

В С Т А Н О В И В :

05.11.2014 між Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (продавець, позивач) та Комунальним комерційним підприємством "Маріупольтепломережа" (покупець, відповідач) підписано договір купівлі-продажу №194 (далі - Договір).

За умовами вказаного Договору продавець зобовязався продати сосуд (обєм 49,0 мі), сосуд (обєм 46,0 м і), резервуар (обєм 10,0 мі) (далі - товар), а покупець оплатити і прийняти товар в якості і по цінам згідно видаткових накладних, які є невідємною частиною даного Договору (п. 1.1 Договору).

Загальна сума Договору складає 443000,00 грн (п. 2.1 Договору).

Згідно з п. 3.1 Договору товар поставляється зі складу продавця на умовах самовивозу, або транспортом продавця на склад покупця за усною домовленістю між сторонами.

Приймання-передача товару здійснюється на підставі видаткових накладних. Перевірка дотримання продавцем умов даного Договору відносно асортименту, кількості та якості товару, що поставляється, здійснюється покупцем в момент передачі покупцю товару в пункті поставки (п. 3.2 Договору).

Відповідно до п. 3.3 Договору товар вважається переданим продавцем і прийнятим покупцем за кількістю та якістю з моменту підписання уповноваженими представниками обох сторін видаткової накладної.

На виконання умов Договору позивач поставив відповідачу товар на суму 443000,00грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи накладними № 1/611 від 06.11.2014 на поставку сосуду (обєм 49,0 мі) на суму 130000,00 грн, № 2/611 від 06.11.2014 на поставку сосуду (обєм 46,0 мі) на суму 290000,00 грн, № 3/611 від 06.11.2014 на поставку резервуару (обєм 10,0 мі) на суму 23000,00 грн.

Отримання відповідачем товару, зазначеного у накладних, підтверджується підписами керівника відповідача на зазначених накладних, скріпленими печаткою підприємства.

У відзиві на позовну заяву та в судових засіданнях представник відповідача підтвердив підписання виконуючим обовязки директора відповідача ОСОБА_4 вказаних накладних.

Посилання відповідача на те, що позивач не в повному обсязі виконав свої зобовязання з поставки товару, а саме: не поставив ємність обємом 49,0 куб.м, судом не приймається, оскільки згідно з умовами Договору (п. 3.3) товар вважається переданим продавцем і прийнятим покупцем за кількістю та якістю з моменту підписання уповноваженими представниками обох сторін видаткової накладної, а судом встановлено, що накладна № 1/611 від 06.11.2014 на поставку сосуду (обєм 49,0 мі) підписана повноважним представником відповідача та скріплена печаткою підприємства.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Статтею 1 вказаного Закону визначено, що первинним є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Крім того, первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити як назва документа (форми); дата і місце складання; назва підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Саме таким вимогам і відповідають накладні, які засвідчують встановлений факт здійснення господарської операції та договірних відносин.

Таким чином, вказана накладна № 1/611 від 06.11.2014 на поставку сосуду (обєм 49,0 мі) підтверджує поставку позивачем та прийняття відповідачем зазначеного в ній товару. Жодних інших доказів на підтвердження того, що товар за вказаною накладною не був переданий відповідачу останнім суду не надано.

Частиною другою статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Зобовязання сторін виникли в порядку статті 11 Цивільного кодексу України з дій юридичних осіб, які в силу загальних начал і змісту цивільного законодавства породжують зазначені права та обовязки, а укладений між ними правочин за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу та підпадає під правове регулювання норм статей 655-697 Цивільного кодексу України.

До виконання господарських договорів застосовується відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, встановлених цим Кодексом, що передбачено приписами другого абзацу пункту першого статті 193 Господарського кодексу України.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У статті 692 Цивільного кодексу України зазначено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна норма міститься і в ст. 193 Господарського кодексу України, яка регламентує, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п. 2.2 Договору розрахунок за поставлений товар покупець проводить банківським платежем на розрахунковий рахунок продавця, наступним чином: 100% оплата протягом 45 банківських днів з дня переходу права власності від постачальника до покупця.

Судом встановлено, що позивач свої зобовязання за Договором виконав належним чином, а саме поставив відповідачу товар на загальну суму 443000,00 грн, що підтверджується матеріалами справи.

З урахуванням наведених положень Договору (п. 2.2), виходячи з факту підписання сторонами видаткових накладних, прийняття відповідачем товару, зазначеного у видаткових накладних, судом встановлено, що строк виконання відповідачем обовязку щодо сплати коштів за товар отриманий за видатковими накладними від 06.11.2014 є таким, що настав, розрахунок мав бути здійснений відповідачем протягом 45 банківських днів з моменту одержання товару, тобто до 13.01.2015 включно.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідач в порушення умов Договору в повному обсязі не здійснив оплату отриманого товару, у звязку з чим у відповідача перед позивачем утворилась непогашена заборгованість в сумі 443000,00 грн, зі сплати якої відповідачем допущено прострочення.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав. Належних доказів погашення заборгованості станом на час вирішення спору відповідачем суду не надано.

Посилання відповідача на те, що позивачем не було передано відповідачу товаросупровідних документів на товар та документу на підтвердження якості поставленого товару, і те, що позивачем було поставлено товар неналежної якості, оскільки при введенні товару в експлуатацію відповідачем було встановлено, що поставлений товар не є новим, однак умовами договору не була передбачена поставка товару, що був в експлуатації, судом відхиляється з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Перевірка дотримання продавцем умов даного Договору відносно асортименту, кількості та якості товару, що поставляється, здійснюється покупцем в момент передачі покупцю товару в пункті поставки (п. 3.2 Договору).

Відповідно до п. 6 Інструкції «Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по якості» від 25.04.1966 № П-7 (далі - Інструкція) приймання продукції за якістю і комплектності відбувається на складі одержувача в такі строки: б) при поставці в межах одного міста - не пізніше 10 днів, а швидкопсувної продукції - 24 годин після надходження продукції на склад одержувача.

Згідно з п. 10 Інструкції приймання вважається здійсненим вчасно, якщо перевірка якості та комплектності продукції закінчена у встановлені терміни.

Наданий позивачем акт обстеження обладнання отриманого від постачальника ФОП ОСОБА_1 від 08.01.2015, не є належним доказом підтвердження поставки позивачем неякісного товару, оскільки даний акт складено лише за участю представників відповідача та через 2 місяці з моменту отримання товару.

Згідно з п. 14 Інструкції приймання продукції по якості і комплектності виробляється в точній відповідності зі стандартами, технічними умовами, Основними й Особливими умовами постачання, іншими обов'язковими для сторін правилами, а також по супровідним документам, що засвідчують якість і комплектність, що поставляється продукції (технічний паспорт, сертифікат, посвідчення про якості, рахунок-фактура, специфікація і т.п.). Відсутність зазначених супровідних документів або деяких з них не припиняє приймання продукції. У цьому випадку складається акт про фактичну якість і комплектність продукції, що надійшла, і в акті вказується, які документи відсутні.

Відповідного акту про відсутність документів, неналежну якість/комплектність поставленого товару суду не надано.

При отриманні товару та протягом 10 днів з моменту його отримання відповідачем не подавалось жодних заперечень щодо неналежності виконання продавцем прийнятих за Договором зобов'язань з поставки товару, поставки товару неналежної якості та неналежної комплектності.

Крім того, умовами Договору визначено який товар має бути поставлений позивачем відповідачу, а саме: сосуд (обєм 49,0 мі), сосуд (обєм 46,0 м і), резервуар (обєм 10,0 мі). Жодних інших вимог та характеристик щодо вказаного товару сторонами у Договорі не погоджено. У звязку з чим посилання відповідача на те, що умовами договору передбачено поставку нового товару, а позивачем було поставлено товар, який перебував у експлуатації судом відхиляється.

Посилання відповідача на листи про поставку товару неналежної якості, надання документів на підтвердження якості поставленого обладнання та направлення представника для вирішення питання про повернення товару судом не приймається, оскільки відповідач звернувся до позивача з вказаними листами після спливу більше ніж двох місяців з дати поставки товару та після настання строку оплати за поставлений товар.

Також суд відзначає, що умови Договору не містять вимог щодо обовязку позивача разом з поставленим товаром надати будь-які приналежності та документи, що стосуються товару. При прийнятті товару відповідачем таких вимог також не заявлялось, а прийнято товар без зауважень.

Крім того, як зазначено в Інформаційному листі від 17.07.2012 № 01-06/928/2012 «Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права» (із змінами, внесеними згідно з ОСОБА_5 господарського суду № 01-06/950/2012 від 20.07.2012), підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати у розмірі 180332,80 грн та 3% річних 6408,33 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки факт прострочення відповідачем виконання грошового зобовязання встановлений судом та по суті відповідачем не спростований, вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат є правомірними та такими, що підлягають задоволенню за розрахунком позивача, перевіреним судом.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

У звязку із задоволенням позову, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача та підлягає стягненню на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального комерційного підприємства "Маріупольтепломережа" (87534, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Гризодубової, 1, ідентифікаційний код 33760279) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (87506, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Бахмутська, 23, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) заборгованість у розмірі 443000 (чотириста сорок три тисячі) грн 00 коп., інфляційні втрати у розмірі 180332 (сто вісімдесят тисяч триста тридцять дві) грн 80 коп., 3% річних 6408 (шість тисяч чотириста вісім) грн 33 коп та судовий збір у розмірі 12594 (дванадцять тисяч пятсот девяносто чотири) грн 82 коп.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Повне рішення складено: 30.09.2015

Суддя М.В. Сажнева