ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2015 р. Справа № 914/1026/15

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Кравчук Н.М.

суддів Гриців В.М.

ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції України, б/н від 07.07.2015р. (вх. № ЛАГС 01-05/3312/15 від 21.07.2015р.)

на рішення господарського суду Львівської області від 08.06.2015р.

у справі № 914/1026/15

за позовом: Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі відокремленого підрозділу Хмельницька атомна електрична станція (надалі ДП НАЕК Енергоатом в особі ВП Хмельницька АЕС), м. Нетішин, Хмельницька область

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-господарський центр Піраміда (надалі ТзОВ ВГЦ Піраміда), м. Львів

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Державна фінансова інспекція України, м. Київ

про стягнення заборгованості

За участю учасників судового процесу:

від позивача: не зявився

від відповідача: ОСОБА_2 представник (довіреність б/н від 22.05.2015р.)

від третьої особи: ОСОБА_3 представник (довіреність № 05-17/1010 від 27.08.2015р.)

Учасникам судового процесу сторін розяснені права та обовязки, передбачені ст.ст. 20, 22, 27, 28 ГПК України. Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу та заяв про відвід суддів від учасників судового процесу не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Львівської області від 08.06.2015р. у справі № 914/1026/15 (суддя Манюк П.Т.) в задоволені позовних вимог відмовлено повністю

Приймаючи рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що позивачем не доведено причинно-наслідкового зв'язку між діями відповідача та завданими позивачеві збитками у розмірі 222 054, 00 грн., у зв'язку із завищенням відповідачем вартості виконаних робіт.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Державна фінансова інспекція України подала апеляційну скаргу, в якій вказує, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано надані нею докази та аргументи, а відтак, винесено необєктивне рішення, просить його скасувати, прийняти нове, яким задоволити позовні вимоги повністю. Зокрема, скаржник зазначає, що при проведені Державною фінансовою інспекцією перевірки фінансово-господарської діяльності НАЕК «Енергоатом» та її відокремлених структурних підрозділів було виявлено, зокрема, фінансові порушення при виконанні договору № 500 від 07.05.2010р., а саме, що ТзОВ ВГЦ Піраміда завищило вартість матеріалів на суму 222 054,00 грн. З огляду на викладене, скаржник вважає, що факт відсутності претензій та зауважень у сторін договору до його виконання та проведення оплати не слід трактувати як відсутність збитків у позивача чи порушень норм чинного законодавства.

Згідно протоколу про автоматичний розподіл справ між суддями від 21.07.2015р. дану справу розподілено до розгляду судді-доповідачу ОСОБА_4, склад колегії сформований з суддів: Кравчук Н.М. головуючий суддя, ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Ухвалами Львівського апеляційного господарського суду від 23.07.2015р. поновлено строк на подання апеляційної скарги, прийнято її до провадження та призначено до розгляду на 06.08.2015р.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 06.08.2015р. розгляд апеляційної скарги відкладено на 03.09.2015р.

03.09.2015р. на адресу суду від ВП Хмельницька АЕС ДП НАЕК Енергоатом надійшло клопотання № 45-946/8072 від 02.09.2015р. (зареєстроване в канцелярії суду за вх№ 01-04/55/7/15) про розгляд справи за відсутності представника позивача.

В судовому засіданні 03.09.2015р. оголошено перерву до 22.09.2015р., про що учасники судового процесу були повідомлені під розписку.

У звязку з перебуванням суддів Гнатюк Г.М. у відпустці та у звязку з тимчасовою непрацездатністю судді Мирутенка О.Л., розпорядженням голови Львівського апеляційного господарського суду від 22.09.2015р. внесено зміни у склад колегії суддів по розгляду справи № 914/1026/15, замість суддів Гнатюк Г.М., Мирутенко О.Л. введено суддів Гриців В.М. та Якімець Г.Г.

Представник скаржника в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав повністю, просить суд її задоволити, а рішення суду першої інстанції скасувати.

Представник відповідача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечив з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу (зареєстрований в канцелярії суду за вх№ 01-04/4861/15 від 05.08.2015р.), просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши апеляційну скаргу, матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу, Львівський апеляційний господарський суд встановив наступне.

07.05.2010р. між ДП НАЕК Енергоатом в особі ВП Хмельницька АЕС (замовник) та ТзОВ ВГЦ Піраміда (підрядник) було укладено договір підряду №500, згідно умов якого, замовник доручає, а підрядник зобовязується на свій ризик якісно виконати позаплановий відновлювальний ремонт обмотки статора турбогенератора ТВВ-1000-2МУЗ зав. № 17753 енергоблоку № 2 ВП ХАЕС, роботи з відновлення працездатності одного пошкодженого верхнього стержня зав. № 367/2 обмотки статора турбогенератора типу ТВВ-1000-2МУЗ з повною заміною корпусної ізоляції по технології заводу-виробника (а.с. 24-30).

Відповідно до п.п. 1.2, 2.1, 2.4 договору замовник приймає та оплачує роботи, передбачені договором, відповідно до його умов. Загальна сума є динамічною і складає 4 024 799,65 грн. Кінцева сума договору визначається з урахуванням фактично виконаного обсягу робіт, фактичних витрат відповідача на відрядження та на придбання матеріальних ресурсів у порядку, визначеному умовами договору.

Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань по договором (п. 10.3.договору);

Підрядник передбачені договором роботи виконав на суму 3 737 244, 85 гри., що підтверджується актом приймання виконаних робіт від 31.05.2010р. № 1 та актом приймання-передачі виконаних робіт від 19.11.2010р. № 1, а замовник прийняв вказані роботи і оплатив, що підтверджується платіжними дорученнями від 08.06.2010р. №3443, від 30.06.2010р. №4003, від 20.08.2010р. №5216, від 12.08.2011р. №4844, на загальну суму 3 737 244,85 грн. (а.с. 64-73).

Головним контрольно-ревізійним управлінням України на виконання п.2.35 Плану контрольно-ревізійної роботи на III квартал 2010 року проведено ревізію фінансово-господарської діяльності ДП НАЕК Енергоатом та її 13 підрозділів за період з 01.07.2008р. по 30.06.2010р., якою встановлено, що за вказаним договором ТзОВ ВГЦ Піраміда завищено вартість матеріалів на суму 222 054,00 грн., що відображено в акті ревізії від 27.10.2010р. №05-21/168 та Довідці ревізії фінансово-господарської діяльності ВП ХАЕС ДП НАЕК Енергоатом за період з 01.07.2008р. по 30.06.2010р., складеної 20.10.2010р. КРУ в Хмельницькій області (а.с. 49-52).

За наслідками проведеної ревізії Головним контрольно-ревізійним управлінням України пред'явлено вимогу до ДП НАЕК Енергоатом про усунення порушень від 01.12.2010р. №32-14/403, відповідно до якої, зокрема, зобов'язано позивача стягнути з відповідача 222 054, 00 грн. зайво сплачених коштів за договором підряду №500 за виконані роботи (а.с. 57-63).

Не погоджуючись з висновками, викладеними у вимозі від 01.10.2010р., позивач звернувся з адміністративним позовом до Окружного адміністративного суду м. Києва про визнання нечинною вимоги ДФІ від 01.12.2010р. №32-14/403.

Постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 12.06.2013р. у справі №2а-19526/10/2670 в задоволенні позовних вимог ДП "НАЕК "Енергоатом" відмовлено. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.04.2014 р. постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 12.06.2013р. скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог позивача про визнання протиправним та скасування пункту 7 вимоги від 01.12.2010р. щодо завищення вартості договірних робіт, зокрема ТзОВ ВГЦ «Піраміда» в сумі 222 054,00 грн., в іншій частині постанову залишено без змін. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 07.10.2014р. у справі №К/800/28602/14 (К/800/31781/14) постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 29.04.2014 р. скасовано, а постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 12.06.2013р. залишено в силі (а.с. 87-92).

Таким чином, вимога контролюючого органу в частині усунення порушення шляхом стягнення з відповідача зайво сплачених коштів в сумі 222 054,00 грн. є чинною та відповідно до ч.2 ст.15 Закону України Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні, п.7 ч.1 ст.10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" та п.п. 6.15 положення "Про державну фінансову інспекцію" є обов'язковою до виконання.

10.03.2014р. на виконання вимоги ДФІ від 01.12.2010р. №32-14/403, позивачем направлено на адресу ТзОВ ВГЦ «Піраміда» претензію №45-283/2273 про повернення зайво сплачених коштів в сумі 222 054,00 грн. (а.с. 75-77), проте дана претензія була залишена відповідачем без відповіді та задоволення, що стало підставою звернення до суду.

При винесенні постанови колегія суддів керувалася наступним.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 20 ГК України, яка кореспондується зі ст. 16 ЦК України, визначено способи захисту прав і законних інтересів суб'єктів господарювання, зокрема, передбачено можливість захисту прав та інтересів шляхом відшкодування збитків.

Згідно з ст. 22 Кодексу особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, при цьому збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

Частиною 1 статті 226 того ж Кодексу передбачено, що учасник господарських відносин, який вчинив господарське правопорушення, зобов'язаний вжити необхідних заходів щодо запобігання збиткам у господарській сфері інших учасників господарських відносин або щодо зменшення їх розміру, а у разі якщо збитків завдано іншим суб'єктам, - зобов'язаний відшкодувати на вимогу цих суб'єктів збитки у добровільному порядку в повному обсязі, якщо законом або договором сторін не передбачено відшкодування збитків в іншому обсязі.

Як зазначалося вище, 07.05.2010р. між сторонами був укладений договір підряду №500. Відповідно до п.п. 1.2, 2.1, 2.4 договору, позивач приймає та оплачує роботи, передбачені договором, відповідно до його умов. Загальна сума є динамічною і складає 4 024 799,65 грн. Кінцева сума договору визначається з урахуванням фактично виконаного обсягу робіт, фактичних витрат відповідача на відрядження та на придбання матеріальних ресурсів у порядку, визначеному умовами договору.

Згідно ч.1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно ч. 1 ст. 877 ЦК України підрядник зобов'язаний здійснювати будівництво та пов'язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт. Підрядник зобов'язаний виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду.

У ч. 4 ст. 879 ЦК України встановлено, що оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об'єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Частиною 4 ст. 882 ЦК України передбачено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Відповідач передбачені договором роботи виконав на суму 3 737 244,85 грн., що підтверджується актом приймання виконаних робіт від 31.05.2010р. № 1 та актом приймання-передачі виконаних робіт від 19.11.2010р. №1, а позивач прийняв вказані роботи і оплатив, що підтверджується платіжними дорученнями від 08.06.2010р. №3443, від 30.06.2010р. № 4003, від 20.08.2010р. № 5216, від 12.08.2011р. № 4844, на загальну суму 3 737 244,85 грн.

Згідно зі ст.853 ЦК України, замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Судом встановлено, що акти приймання-передачі виконаних за договором робіт підписано та скріплено печатками сторін, що свідчить про те, що позивачем прийнято роботи без будь-яких зауважень.

Пунктами 98, 99, 100 Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2005р. №668, встановлено, що оплата за виконані роботи проводиться у порядку, визначеному договором підряду. Договором підряду може бути передбачено, що оплата виконаних робіт проводиться після прийняття замовником закінчених робіт (об'єкта будівництва) або поетапно проміжними платежами в міру виконання робіт. У договорі підряду сторони можуть передбачати надання замовником авансу з визначенням порядку його використання.

Розрахунки за виконані роботи проводяться на підставі документів про обсяги виконаних робіт та їх вартість. Документи про виконані роботи та їх вартість складаються і підписуються підрядником та передаються замовнику. Замовник перевіряє ці документи і в разі відсутності зауважень підписує їх. Після підписання документів замовник зобов'язаний оплатити виконані роботи. Порядок подання підрядником документів про обсяги і вартість виконаних робіт, проведення перевірки їх достовірності, підписання та оплати замовником визначається у договорі підряду.

У разі виявлення невідповідності робіт, пред'явлених до оплати, встановленим вимогам, завищення їх обсягів або неправильного застосування кошторисних норм, поточних цін, розцінок та інших помилок, що вплинули на ціну виконаних робіт, замовник має право за участю підрядника скоригувати суму, що підлягає сплаті.

Позивач, підписавши кошторис та довідку про вартість виконаних робіт, погодився з ціною, яка визначена в кошторисі та довідці, хоча відповідальна особа позивача мала би перевірити, зокрема, правильність застосування вартості матеріалів, а у разі невідповідності зобов'язати відповідача відкоригувати ці розцінки.

Приписами ст. 632 ЦК України визначено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зміна або розірвання договору, згідно з ст.652 ЦК України, допускається лише за згодою сторін або за рішенням суду.

Згідно ч.3, ч.4 ст.653 ЦК України у разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що оскільки між позивачем та відповідачем існували договірні відносини підряду, договір в судовому порядку не визнаний недійсним, відповідні зміни до нього не вносилися, сторонами виконаний, тому вимога про повернення відповідачем частини сплачених у відповідності до умов договору коштів не відповідає вимогам законодавства.

Позивач стверджує, що внаслідок порушення договірних зобов'язань, йому заподіяно збитків на суму 222 054,00 грн., які він просить стягнути з відповідача, на підставі приписів ст. 224 ГК України.

На підтвердження факту вчинення відповідачем протиправного діяння позивач надав до суду копію ОСОБА_2 ревізії від 27.10.2010р. №05-21/168 та Довідку ревізії фінансово-господарської діяльності ВП ХАЕС ДП НАЕК Енергоатом за період з 01.07.2008р. по 30.06.2010р., складену 20.10.2010р. КРУ в Хмельницькій області.

Частиною 2 ст. 224 ГК України передбачено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

За приписами ч. 1 ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Таким чином, стягнення збитків є видом цивільно-правової відповідальності.

Необхідними умовами для відшкодування збитків є доведення факту спричинення збитків саме тією особою, до якої висунуто вимогу про їх відшкодування. Крім того, заявлені до стягнення збитки мають бути завданими внаслідок порушення відповідачем цивільного права позивача у справі, а розмір збитків має перебувати у необхідному і безпосередньому причинному зв'язку із вчиненням відповідачем правопорушення.

Слід довести, що протиправні дії чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи - безумовним наслідком такої протиправної поведінки.

Відшкодування збитків можливо лише за наявності складу правопорушення, до якого входять наступні елементи: протиправна поведінка, наявність збитків, причинно-наслідковий зв'язок між протиправною поведінкою та спричиненням збитків, наявність вини.

Відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення виключає настання відповідальності у вигляді відшкодування збитків.

Судом встановлено, що ні позивачем, ані Головним контрольно-ревізійним управлінням України не висувалися вимоги до відповідача про внесення змін чи корегування розробленої проектно-кошторисної документації, і така документація на даний час є чинною.

А сам акт Державної фінансової інспекції не може бути підставою для стягнення збитків.

Посилання позивача на встановлені постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.06.2013р. у справі №2а-19526/10/2670 факти порушення відповідачем вимог п.п. 3.1.10.7-3.1.10.9 ДБН Д.1.1-1-2000, не спростовують обов'язковості дотримання вищенаведеного порядку зміни умов договору.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність підстав для притягнення відповідача до відповідальності шляхом стягнення з останнього суми збитків, оскільки з матеріалів справи не вбачається в його діях наявності необхідного складу цивільного правопорушення (протиправна поведінка; негативний результат такої поведінки; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника).

Щодо твердження скаржника про те, що перевіркою було виявлено фінансові порушення при виконанні договору № 500 від 07.05.2010р., а саме, що ТзОВ ВГЦ Піраміда завищило вартість матеріалів на суму 222 054,00 грн. В звязку з чим позивача було, зокрема, зобов'язано стягнути з відповідача 222 054,00 грн. зайво сплачених коштів за виконані роботи. А сам факт відсутності претензій та зауважень у сторін договору до його виконання та проведення оплати не слід трактувати як відсутність збитків чи порушень норм чинного законодавства.

Статтею 10 Закону України Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на приведення роботи підконтрольної організації у відповідність із вимогами законодавства у майбутньому і є обов'язковою до виконання. Що ж стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово відшкодовані шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення органу державного фінансового контролю до суду з відповідним позовом.

Орган державного фінансового контролю має право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути кошти на відшкодування виявлених в ході перевірки збитків. (Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 15.04.2014р. № 21-63а14.).

Статтею 32 ГПК України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Частиною 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Однак, скаржником всупереч вищенаведеній нормі права, не подано доказів, які б спростовували факти, викладені в позовній заяві, а доводи, наведені в апеляційній скарзі не спростовують правомірність висновків, викладених в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду є законним, обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись, ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

1. Рішення господарського суду Львівської області від 08.06.2015р. у справі № 914/1026/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з розділом ХІІ-1 ГПК України.

3. Справу передати до господарського суду Львівської області.

Головуючий суддя Кравчук Н.М.

судді Гриців В.М.

ОСОБА_1