ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.09.15р. Справа № 904/7067/15

За позовом міського комунального підприємства «Дніпропетровські міські теплові мережі» (м. Дніпропетровськ)

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (м. Дніпропетровськ)

про стягнення

Суддя Татарчук В.О.

Секретар судового засідання Білан О.В.

Представники:

від позивача: Іщенко Ю.С., дов.№2007 від 04.11.14

від відповідача: ОСОБА_3, дов.№1234 від 26.10.12

Суть спору:

Міське комунальне підприємство «Дніпропетровські міські теплові мережі» звернулось з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію в розмірі 8773,20грн, пені - 1845,80грн, 3% річних - 101,18грн, інфляційних втрат - 2021,13грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов'язань за договором №050532 від 25.11.2013 про постачання теплової енергії щодо своєчасної та повної оплати спожитої теплової енергії.

Відповідач визнав позов повністю та просить розстрочити виконання рішення суду строком на півроку.

Клопотання про розстрочку мотивоване відсутністю коштів на погашення заборгованості та складним фінансовим становищем.

В судовому засіданні 15.09.2015 були оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд -

встановив:

25.11.2013 між міським комунальним підприємством «Дніпропетровські міські теплові мережі» (Енергопостачальна організація) і фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Споживач) був укладений договір №050532 про постачання теплової енергії.

Згідно з п.п. 1.1 вказаного договору, енергопостачальна організація бере на себе зобов'язання постачати споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а споживач зобов'язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цими договорами.

Відповідно до п. 2.1 договору теплова енергія постачається споживачу в обсягах згідно з додатком 1 до цього договору у вигляді гарячої води на такі потреби: опалення та вентиляцію - в період опалювального сезону (172 доби); гаряче водопостачання - протягом року; технологічні потреби - відповідно з виробничою програмою; кондиціювання повітря - по мірі необхідності.

Пунктом 7.1 договору встановлено - розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів.

Розрахунковим періодом є календарний місяць, по результатам якого підписується акт (в 2-х примірниках) на відпуск - отримання теплової енергії по формі додатку 4 (пункт 7.2 договору).

Згідно з пунктом 7.6 договору для споживачів, що не мають приладів обліку, кількість фактично спожитої теплової енергії визначається згідно з договірними навантаженнями з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія від теплових джерел енергопостачальної організації та кількості годин (діб) роботи теплоспоживального обладнання споживача в розрахунковому періоді. Різниця між заявленою та фактично спожитою тепловою енергією сплачується споживачем згідно з пунктом 7.4 договору.

Суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги з таких підстав.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що:

- суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

- кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві, який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Як зазначено вище, між сторонами було укладено договір №050532 від 25.11.2013 про постачання теплової енергії.

На виконання вказаного договору, позивач поставив відповідачу теплову енергію на суму 8773,20грн, що підтверджується підписаними сторонами актами прийому - передачі виконаних робіт: за жовтень 2014 року на суму 325,44грн, листопад 2014 року - 988,37грн, грудень 2014 року - 1585,58грн, січень 2015 року - 2012,15грн, лютий 2015 року - 1509,12грн, березень 2015 року - 1489,80грн, квітень 2015 року - 862,74грн.

Пунктом 7.3 договору передбачено, що споживач зобов'язаний не пізніше ніж за 5 діб до початку розрахункового періоду сплачувати енергопостачальній організації вартість теплової енергії згідно з її кількістю, передбаченою у додатку 1 до цього договору, по власним платіжним дорученням з вказівкою періоду, за який він сплачує.

За умовами пункту 7.4 договору остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію проводиться споживачем впродовж 5 діб після одержання рахунку енергопостачальної організації, яка зобов'язана направити його споживачу не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим. У випадку утворення передплати вона зараховується в рахунок наступних платежів.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

В ході вирішення спору встановлено неналежне виконання відповідачем зобов'язань за договором №050532 від 25.11.2013 щодо повної оплати вартості теплової енергії. Заборгованість за період з 01.10.2014 по 01.07.2015 становить 8773,20грн.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, що передбачено ст.611 ЦК України.

Пунктом 8.2.3 договору передбачено, що в разі несвоєчасної оплати за спожиту теплову енергію - нараховується пеня в розмірі 1%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, за кожний день прострочки.

Позивачем надано обґрунтований розрахунок пені за період з 12.11.2014 по 15.07.2015 в розмірі 1845,80грн з урахуванням подвійної облікової ставки НБУ.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з розрахунком позивача 3% річних за період з 12.11.2014 по 15.07.2015 складають 101,18грн, сума інфляційних втрат за період з листопада 2014 року по липень 2015 року - 2021,13грн.

Відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі.

Згідно з ч. 5 ст. 78 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Визнання відповідачем позову не суперечить законодавству та не порушує права і охоронювані законом інтереси інших осіб.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Також, суд вважає за можливе задовольнити клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення суду строком на 6 місяців з таких підстав.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Суд враховує складний економічний стан відповідача, а також те, що не надання розстрочення може ускладнити виконання рішення або зробити його неможливим.

Керуючись ст.ст. 49, 78, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (49000, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь міського комунального підприємства «Дніпропетровські міські теплові мережі» (49044, м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, буд. 37, ідентифікаційний код 32082770) 8773,20грн - основного боргу, 1845,80грн - пені, 101,18грн - 3% річних, 2021,13грн - інфляційних втрат, 1827грн - витрат по сплаті судового збору.

Розстрочити виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.09.2015 по справі №904/7067/15 про стягнення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (49000, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь міського комунального підприємства «Дніпропетровські міські теплові мережі» (49044, м. Дніпропетровськ, просп. Карла Маркса, буд. 37, ідентифікаційний код 32082770) 8773,20грн - основного боргу, 1845,80грн - пені, 101,18грн - 3% річних, 2021,13грн - інфляційного збільшення, 1827грн - витрат по сплаті судового збору за наступним графіком:

- 2428,06грн по 31 жовтня 2015 року;

- 2428,05грн по 30 листопада 2015 року.

- 2428,05грн по 31 грудня 2015 року;

- 2428,05грн по 31 січня 2016 року;

- 2428,05грн по 29 лютого 2016 року;

- 2428,05грн по 31 березня 2016 року.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено - 21.09.2015

Суддя В.О. Татарчук