РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2015Справа №912/2160/15
За позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Стандарт»про зобов'язання вчинити дії

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Рудзевич Ю.О. - представник за довіреністю.

ВСТАНОВИВ:

У липні 2015 року до Господарського суду м. Києва з Господарського суду Кіровоградської області за підсудністю надійшла справа № 912/2160/15 за позовом ФОП ОСОБА_1 до ПАТ «Комерційний банк «Стандарт» про зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою від 16.07.2015 справа № 912/2160/15 прийнята до провадження суддею Маринченко Я.В. та призначена до розгляду.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що, всупереч умовам укладеного між позивачем і відповідачем договору банківського рахунку № 1 від 15.11.2013, відповідач не виконав платіжні доручення позивача на загальну суму 35059,41 грн.

З наведених підстав позивач просив задовольнити позов, зобов'язати відповідача перерахувати грошові кошти з його рахунку № НОМЕР_1, відкритому у банківській установі відповідача, на рахунки отримувачів, шляхом виконання платіжних доручень № 261 від 09.02.2015, № 270 від 05.03.2015.

Позивач у судове засідання уповноваженого представника не направив, хоча про час і місце його проведення був повідомлений у встановленому законом порядку.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав, викладених у відзиві на позов, зокрема зазначив, що відповідно до постанови Правління НБУ № 385 від 18.06.2015 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Стандарт» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення № 120 від 19.06.2015, «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Комерційний банк «Стандарт» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Комерційний банк «Стандарт» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Стандарт» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Грицака І.Ю. строком на 1 рік з 19.06.2015 до 18.06.2016, в зв'язку з чим виконання вимог позивача є неможливим.

Крім того, відповідач зазначив, що вимоги позивача щодо виконання платіжного доручення № 261 від 09.02.2015 є безпідставними з огляду на те, що зазначене платіжне доручення виконане відповідачем 11.02.2015, тобто до моменту звернення позивача до суду.

Суд вважає можливим розглянути справу відповідно до вимог ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення представника відповідача, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що у позові слід відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що 15.11.2013 між позивачем (Клієнт) та відповідачем (Банк) укладено договір банківського рахунку № 1, згідно з умовами якого Банк зобов'язався відкрити Клієнту поточний рахунок № НОМЕР_1 та здійснювати його розрахунково-касове обслуговування.

Відповідно до умов розділу 6 договору, договір вважається укладеним з моменту його підписання та скріплення печатками сторін (15.11.2013) та діє до дати закриття рахунку.

Клієнт має право самостійно розпоряджатися коштами на рахунку за умови дотримання вимог чинного законодавства України, крім випадків примусового списання (стягнення). Операції по рахунку можуть бути обмежені лише у випадках, передбачених законодавством України. Клієнт має право вимагати своєчасного і повного здійснення розрахунків та надання інших послуг, обумовлених тарифами (п.п. 2.2.1, 2.2.3 договору).

Згідно з п.п. 2.3.1, 2.3.2 договору, Банк зобов'язаний забезпечувати своєчасне зарахування коштів на рахунок Клієнта; своєчасно протягом операційного часу здійснювати розрахункові операції відповідно до вимог чинного законодавства України, що регламентують порядок здійснення безготівкових розрахунків в національній та іноземних валютах.

Судом встановлено, що позивач належним чином оформив та надав на виконання відповідачу платіжні доручення № 261 від 09.02.2015 на суму 29064,41 грн., № 270 від 05.03.2015 на суму 5995,00 грн.

Відповідно до вимог п.п. 8.1, 8.4 ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. Міжбанківський переказ виконується в строк до трьох операційних днів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1074 Цивільного кодексу України, обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Судом встановлено, що на підставі постанови Правління Національного банку України № 116 від 19.02.2015 «Про віднесення Приватного акціонерного товариства «Комерційний банк «Стандарт» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 38 від 19.02.2015 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Комерційний банк «Стандарт», згідно з яким у банку запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці з 20.02.2015 по 19.05.2015 включно. Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Комерційний банк «Стандарт» призначено Грицака І.Ю.

З метою забезпечення збереження активів неплатоспроможного банку ПАТ «Комерційний банк «Стандарт», запобігання втрати майна та збитків банку і Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, керуючись частиною четвертою статті 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення № 101 від 18.05.2015 про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Комерційний банк «Стандарт» до 18.06.2015 включно та продовження повноважень уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Комерційний банк «Стандарт» Грицака І.Ю.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Пунктом 1 ч. 6 ст. 36 цього Закону передбачено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом.

У розумінні п. 4 ч. 1 ст. 2 цього ж Закону, вкладниками визнаються лише фізичні особи (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності).

Відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», кредитором банку є юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунку банк, зокрема, зобов'язується виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

За змістом пункту 1.24 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» переказ коштів - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою.

Враховуючи вищенаведені положення, зобов'язання щодо переказу коштів з рахунку позивача, відкритому у відповідача, на його рахунок в іншому банку чи на рахунок контрагента позивача є майновим зобов'язанням, а позивач є кредитором Банку.

Як встановлено судом, відповідно до постанови Правління НБУ № 385 від 18.06.2015 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Стандарт» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення № 120 від 19.06.2015, «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Комерційний банк «Стандарт» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Комерційний банк «Стандарт» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Стандарт» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Грицака І.Ю. строком на 1 рік з 19.06.2015 до 18.06.2016.

Статтею 17 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачена заборона на здійснення банківської діяльності без банківської ліцензії.

Порядок ліквідації банку регулюється розділом VIII Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Так, ч. 5 ст. 45 Закону передбачено, що протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду, кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку.

З дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси; строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав; припиняється нарахування відсотків, неустойки (штрафу, пені) та застосування інших санкцій за всіма видами заборгованості банку.

Вимоги за зобов'язаннями банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури (ч.ч. 2-3 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Положеннями ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на уповноважену особу Фонду покладаються такі повноваження, як, зокрема, складання реєстру акцептованих вимог кредиторів та здійснення заходів щодо задоволення вимог кредиторів.

Уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до ч. 2 ст. 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Відкликання Національним банком України, на момент вирішення судом спору, банківської ліцензії відповідача та ініціювання процедури його ліквідації, як юридичної особи, зумовило для позивача настання відповідних правових наслідків, зокрема, виникнення спеціальної процедури заявлення майнових вимог до банку та їх задоволення в порядку та черговості, передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

При цьому, задоволення вимог окремого кредитора, в особі позивача, заявлених поза межами ліквідаційної процедури банку, суперечить нормам діючого законодавства.

За таких обставин, вимоги позивача щодо виконання відповідачем платіжних доручень №261 від 09.02.2015 на суму 29064,41 грн та № 270 від 05.03.2015 на суму 5995,00 грн. задоволенню не підлягають.

Посилання відповідача на виконання Банком платіжного доручення №261 від 09.02.2015 на суму 29064,41 грн. судом оцінюються критично, оскільки як вбачається з наданої виписки по рахунку позивача, Банком 11.02.2015 було здійснено перерахунок коштів позивача в розмірі 29064,41 грн., проте вказане перерахування здійснено на підставі платіжного документа № 269, за реквізитами отримувача та за цільовим призначенням платежу, відмінними від зазначених у спірному платіжному дорученні.

З огляду на викладене, враховуючи положення ст.ст. 13, 16 ЦК України, у позові слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Я.В. Маринченко