ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2015 р.Справа № 916/1131/15-г

Господарський суд Одеської області

У складі колегії суддів:

Головуючого судді Желєзної С.П.

Судді Волкова Р.В.

Судді Гуляк Г.І.

Секретаря судових засідань ОСОБА_1

За участю представників сторін:

Прокурор: Стадник С.О. /посвідчення/;

Від позивача:

Від відповідачів:

- Одеського обласного центру зайнятості: ОСОБА_2 за довіреністю № 1603/9/10 від 22.04.2015р.

- приватного підприємства „Будрембізнес: ОСОБА_3 за довіреністю від 20.08.2015р.

Від третьої особи: ОСОБА_4 за довіреністю № 7 від 05.01.2015р.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Міністерства економічного розвитку і торгівлі України до Одеського обласного центру зайнятості, приватного підприємства „Будрембізнес, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Державної фінансової інспекції в Одеській області, про визнання недійсними рішення комітету з конкурсних торгів та договору на виконання підрядних робіт, -

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Одеської області звернувся до господарського суду Одеської області із позовом в інтересах держави в особі Міністерства економічного розвитку і торгівлі України до Одеського обласного центру зайнятості, приватного підприємства „Будрембізнес про визнання недійсним рішення комітету з конкурсних торгів Одеського обласного центру зайнятості, оформленого протоколом оцінки пропозицій конкурсних торгів від 13.01.2014р. в частині визнання пропозиції приватного підприємства „Будрембізнес найкращою по лоту № 1, а також про визнання недійсним договору на виконання підрядних робіт з реконструкції існуючого чотирьохповерхового адміністративного будинку Котовського міськрайонного центру зайнятості по вул. 50 років Жовтня, 239 у м. Котовськ Одеської області від 11.02.2014р. № 1014, що укладений між відповідачами на суму 11 675 250,00 грн. Позовні вимоги обгрунтовані порушенням вимог Закону України „Про здійснення державних закупівель від 01 червня 2010 року N 2289-VI, що був чинним на час проведення Одеським обласним центром зайнятості спірної процедури закупівель, наслідком чого, за переконанням прокурора, стало порушення інтересів держави в особі Міністерства економічного розвитку і торгівлі України як спеціально уповноваженого органу у сфері державних закупівель.

Ухвалою від 20.03.2015р. господарським судом було порушено провадження по даній справі та в порядку ст. 27 ГПК України за клопотанням прокурора залучено Державну фінансову інспекцію в Одеській області до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача.

Позивач під час розгляду даної справи подав письмові пояснення, у відповідності до яких наголосив на відсутності у нього повноважень щодо контролю за проведенням процедур державних закупівель відповідно до норм Закону України „Про здійснення державних закупівель від 01 червня 2010 року N 2289-VI. Крім того, Міністерство економічного розвитку і торгівлі України наголосило на тому, що відповідно до складеного ним висновку, за результатами проведеного моніторингу було встановлено відповідність порядку проведення спірної процедури закупівлі вимогам законодавства.

Відповідачі повністю заперечують проти позову, посилаючись на відсутність факту порушення інтересів держави в особі Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, а також на відсутність порушення вимог закону під час проведення спірної процедури закупівель. Крім того, посилаючись на неправильне визначення прокурором Міністерства економічного розвитку і торгівлі України в якості позивача по справі, відповідачі просили суд залишити даний позов без розгляду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 81 ГПК України.

Третя особа підтримує предявлений прокурором позов у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення учасників судового процесу, суд встановив наступне.

Відповідно до річного плану фінансування обєктів капітального будівництва, реконструкції та капітального ремонту Одеської обласної служби зайнятості на 2013 рік, що затверджений постановою правління Фонду загальнобовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття № 364 від 01.10.2013р., передбачено фінансування в тому числі Котовського МРЦЗ на суму 12 510,80 тис. грн. Аналогічні витрати передбачені річним планом фінансування обєктів капітального будівництва, реконструкції та капітального ремонту Одеської обласної служби зайнятості на 2014 рік, що затверджений постановою правління Фонду загальнобовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття № 369 від 09.12.2013р.

Згідно із річним планом закупівель на 2013 рік, що затверджений рішенням комітету з конкурсних торгів Одеського обласного центру зайнятості № 28 від 01.11.2013р., передбачена зокрема закупівля робіт із реконструкції існуючого чотирьохповерхового будинку Котовського МРЦЗ по вул. 50 років Жовтня, 239, у м. Котовськ Одеської області, за рахунок коштів Фонду загального обовязкового державного соціального страхування на випадок безробіття (лот № 1), за процедурою закупівель відкриті торги, із орієнтовним початком процедури торгів протягом листопада 2013 року.

З метою забезпечення проведення процедури конкурсних торгів відповідно до затвердженого плану закупівель, Одеським обласним центром зайнятості як замовником згідно рішення № 29 від 04.11.2013р. було затверджено та в подальшому опубліковано документацію конкурсних торгів щодо реконструкції будівель районних центрів зайнятості Одеської області по лотах: 1) лот № 1. Реконструкція існуючого чотирьохповерхового адміністративного будинку Котовського міськрайонного центру зайнятості по вул.. 50 років Жовтня, 239, у м. Котовськ Одеської області; 2) лот № 2. Реконструкція будівлі Любашівського районного центру зайнятості за адресою: Одеська область, смт Любашівка, вул. Радянська, 132-А; 3) лот № 3. Реконструкція будівлі Савранського районного центру зайнятості по вул. Горького, 12, у смт Саврань Одеської області.

Як свідчить протокол розкриття пропозицій конкурсних торгів, складений 16.12.2013р. комітетом із конкурсних торгів Одеського обласного центру зайнятості, для участі у закупівлі по лоту № 1 подали пропозиції наступні учасники процедури торгів: приватне підприємство „Ремерцентр із ціновою пропозицією 11 679 440,40 грн. з урахуванням ПДВ; приватне підприємство „Будрембізнес із ціновою пропозицією 11 675 250,00 грн. з урахуванням ПДВ. При цьому, обома учасниками були подані усі передбачені документацією конкурсних торгів документи, про що у протоколі зроблена відповідна відмітка.

Згідно із протоколом оцінки пропозицій конкурсних торгів (цінових пропозицій), яка відбулась 13.01.2014р. о 08 год. 30 хв., комітетом із конкурсних торгів Одеського обласного центру зайнятості була проведена оцінка поданих пропозицій конкурсних торгів за наступними критеріями: 1) ціна; 2) умови розрахунків; 3) строки виконання робіт. Максимально можлива кількість балів дорівнює 100 балам, із яких: кількість балів по критерію „Ціна 60 балів; кількість балів по критерію „Умови розрахунків 20 балів; кількість балів по критерію „Строк виконання робіт 20 балів. Щодо лоту № 1 пропозиція учасника ПП „Ремерцентр була оцінена у 89,93 балів, а пропозиція учасника ПП „Будрембізнес у 100 балів. Отже, за результатами оцінки пропозицій по лоту № 1 пропозицію ПП „Будрембізнес було визнано такою, що набрала найбільшу кількість балів.

В подальшому, комітетом із конкурсних торгів Одеського обласного центру зайнятості було прийняте рішення, оформлене протоколом № 1 від 13.01.2014р., про акцепт пропозиції ПП „Будрембізнес по лоту № 1. У звязку із викладеним, 11.02.2014р. між Одеським обласним центром зайнятості (Замовник) та ПП „Будрембізнес (Підрядник) було укладено договір на виконання підрядник робіт з реконструкції будівлі центру зайнятості № 1014, за умовами якого Підрядник зобовязався відповідно до умов конкурсних торгів на свій ризик виконати роботи з реконструкції існуючого чотирьохповерхового адміністративного будинку Котовського міськрайонного центру зайнятості по вул. 50 років Жовтня, 239, у м. Котовськ Одеської області, та здати Замовнику в установлений договором строк закінчені роботи, а Замовник зобовязався передати дозвільну документацію, а також затверджену в установленому порядку проектну документацію Підряднику, прийняти від Підрядника закінчені роботи та оплатити їх. Ціна договору є твердою та відповідає ціні, зазначеній у документації конкурсних торгів підрядника, визнаного переможцем конкурсних торгів, яка складає 11 675 250,00 грн. з урахуванням ПДВ.

При цьому, згідно з додатковою угодою № 1 від 07.03.2014р., на виконання листа Державного центру зайнятості від 05.03.2014р. № ДЦ-09-1447/0/0-14, відповідачами було вирішено призупинити з 06.03.2014р. договірні обовязки між Одеським обласним центром зайнятості та ПП „Будрембізнес щодо виконання підрядних робіт з реконструкції існуючого чотирьохповерхового адміністративного будинку Котовського міськрайонного центру зайнятості по вул.. 50 років Жовтня, 239, у м. Котовськ Одеської області.

Прокурор наголошує на тому, що спірна процедура закупівлі була проведена Одеським обласним центром зайнятості із допущенням низки порушень вимог чинного на той час законодавства у сфері державних закупівель. Так, по-перше, прокурор наголошує на тому, що в порушення вимог ч. 5 ст. 28 Закону України „Про здійснення державних закупівель від 01 червня 2010 року N 2289-VI, Одеським обласним центром зайнятості при здійсненні оцінки цінових пропозицій учасників було застосовано два додаткових критерії, відмінних від критерію „Ціна, які можуть застосовуватись виключно у випадку проведення закупівлі, що мають складний або спеціалізований характер, в той час як спірна закупівля до вказаної категорії не відноситься.

По-друге, прокурор посилається на той факт, що обидві пропозиції учасників по лоту № 1 не відповідали умовам документації конкурсних торгів, зокрема: а) учасниками надані копії документів у складі пропозицій конкурсних торгів, які засвідчені із порушенням вимог наказу Держспоживстандарту № 55 від 07.04.2003р.; б) чисельність робочих працівників ПП „Будрембізнес та ПП „Ремерцентр не відповідає вимогам Замовника, що зазначені у техніко-економічних показниках документації конкурсних торгів, в той час як щодо низки задекларованих працівників учасники конкурсних торгів не звітували перед органами Пенсійного фонду України; в) обома учасниками конкурсних торгів подано неповні та недостовірні відомості щодо досвіду виконання аналогічного роду договорів.

У звязку із встановленням викладених обставин, з метою реалізації конституційних функцій прокурор звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на необхідність захисту інтересів держави в особі Міністерства економічного розвитку і торгівлі України.

Згідно зі ст. 2 ГПК України господарський суд порушує справи за позовними заявами в тому числі прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. Прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обгрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до господарського суду прокурор зазначає про це в позовній заяві.

Положеннями ст. 29 ГПК України в редакції, що була чинною на час предявлення прокурором даного позову, було визначено, що прокурор бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, порушену за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду для представництва інтересів громадянина або держави.

Чинною на теперішній час редакцією наведеної законодавчої норми встановлено, що прокурор бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, порушену за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду для представництва інтересів громадянина або держави. При цьому прокурор для представництва інтересів громадянина або держави в господарському суді (незалежно від форми, в якій здійснюється представництво) повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва, передбачених частинами другою або третьою статті 25 Закону України "Про прокуратуру". Для представництва інтересів громадянина в господарському суді прокурор також повинен надати документи, що підтверджують недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність відповідного громадянина, та письмову згоду законного представника або органу, якому законом надано право захищати права, свободи та інтереси відповідної особи, на здійснення представництва. Невиконання прокурором вимог щодо надання господарському суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів громадянина або держави в господарському суді має наслідком повернення поданої ним позовної заяви (заяви, скарги) у порядку, встановленому статтею 63 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 36-1 Закону України „Про прокуратуру від 5 листопада 1991 року N 1789-XII (що діяв на час предявлення прокурором даного позову) представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. Підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави. За наявності підстав, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, з метою представництва громадянина або держави прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом, в тому числі звертатися до суду з позовами (заявами, поданнями). Обираючи форму представництва, передбачену частиною п'ятою цієї статті, прокурор визначає, в чому полягає порушення або загроза порушення інтересів держави чи громадянина, обґрунтовує необхідність їх захисту.

В свою чергу, в силу положень чинної на теперішній час норми ст. 23 Закону України „Про прокуратуру від 14 жовтня 2014 року N 1697-VII представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб'єктом владних повноважень. Під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом та законом, що регулює виконавче провадження, зокрема звертатися до суду з позовом (заявою, поданням).

Відповідно до п. 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999р. № 3-рп/99 у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді), під поняттям "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах", зазначеним у частині другій статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України, потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

При цьому, у мотивувальній частині названого рішення Конституційного Суду України зазначено, що інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств. Із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обгрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

У п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. № 7 „Про деякі питання участі прокурора у розгляді справ, підвідомчих господарським судам (з наступними змінами та доповненнями) зазначено наступне. Господарський суд повинен оцінювати правильність визначення прокурором органу, на який державою покладено обов'язок щодо здійснення конкретних функцій у правовідносинах, пов'язаних із захистом інтересів держави. Інтереси держави мають чітко формулюватися й умотивовуватися прокурором.

Таким чином, здійснення прокурором представницьких функцій в господарському процесі, направлене на захист інтересів держави, допускалось на момент предявлення даного позову та допускається на теперішній час у випадку наявності порушення або загрози порушення інтересів держави. В такому випадку, прокурор ініціює предявлення позову або в інтересах органу, що уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, або самостійно в ролі позивача у певних випадках. Виходячи із закріпленого у положеннях ст. 19 Конституції України принципу діяльності кожного органу державної влади в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, прокурор при здійсненні представництва інтересів держави повинен правильно визначити орган, який уповноважений здійснювати інтереси держави у відповідних правовідносинах, тобто орган, права якого як законного представника держави є порушеними в результаті виникнення обставин, що зумовили предявлення прокурором відповідного позову.

Наведене кореспондується із положеннями наступних законодавчих актів. Так, відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Таким чином, право на судовий захист гарантується законом щодо субєктивного права, яке є порушеним або існує реальна загроза його порушення, в той час як відсутність факту порушення права унеможливлює його судовий захист. Аналогічною є ситуація із захистом інтересів держави, який здійснюється як уповноваженими органами державної влади, так і прокурором в особі цих органів, у звязку із чим, відсутність факту порушення інтересів держави щодо повноважень, делегованих конкретному органу державної влади, унеможливлює їх (інтересів держави) захист з боку суду.

Відповідно до ч.ч. 1 - 3 ст. 7 Закону України „Про здійснення державних закупівель від 01 червня 2010 року N 2289-VI (в редакції, чинній на час проведення спірної процедури закупівлі) державне регулювання та контроль у сфері закупівель здійснюють Уповноважений орган та інші органи відповідно до їх компетенції. Органи, які уповноважені на здійснення контролю у сфері закупівель, не мають права втручатися у проведення процедур закупівель. Уповноваженим органом є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державних закупівель. Уповноважений орган здійснює регулювання та координацію у сфері закупівель у межах повноважень, визначених цим Законом.

Виходячи із положень ч.ч. 1, 2 ст. 8 Закону України „Про здійснення державних закупівель від 01 червня 2010 року N 2289-VI (в редакції, чинній на час проведення спірної процедури закупівлі) основними функціями Уповноваженого органу є: 1) розроблення нормативно-правових актів, необхідних для виконання цього Закону; 2) розроблення Стратегії розвитку системи державних закупівель; 3) моніторинг державних закупівель; 4) ведення обліку закупівель шляхом збирання інформації про заплановані закупівлі та результати процедур закупівель; 5) подання в установленому порядку Кабінету Міністрів України пропозицій щодо визначення генерального замовника; 6) підготовка та подання до Кабінету Міністрів України, Рахункової палати квартальних звітів про стан закупівель; 7) узагальнення практики здійснення закупівель, у тому числі міжнародної; 9) вивчення, узагальнення та поширення світового досвіду з питань закупівель; 10) виступає засновником та забезпечує видання безоплатного державного офіційного друкованого видання з питань державних закупівель; 11) виступає засновником та забезпечує видання безоплатного міжнародного інформаційного видання з питань державних закупівель; 12) забезпечення функціонування безоплатного веб-порталу Уповноваженого органу з питань закупівель (далі - веб-портал Уповноваженого органу); 13) взаємодія з громадськістю та проведення громадських слухань з питань удосконалення системи державних закупівель; 14) організація нарад, безоплатних семінарів та виставок з питань закупівель; 15) організація порядку проходження навчання спеціалістів у сфері здійснення закупівель та підвищення кваліфікації; 16) надання безоплатної методологічної допомоги замовникам, у тому числі надання відповідей на запити зацікавлених осіб з питань державних закупівель. Відповіді на запити носять виключно рекомендаційний характер; 17) забезпечення видання безоплатних збірників нормативно-правових актів та методичних матеріалів з питань державних закупівель; 18) міжнародне співробітництво у сфері закупівель; 19) розроблення: стандартної документації конкурсних торгів; типового положення про комітет з конкурсних торгів; порядку визначення предмета закупівлі, порядку включення (виключення) суб'єктів господарювання до/з реєстру операторів електронних майданчиків та порядку його ведення, регламенту електронного майданчика; порядку здійснення моніторингу закупівель; форм: річного плану закупівель; оголошення про проведення процедури закупівлі (оголошення про проведення відкритих торгів, оголошення про проведення процедури двоступеневих торгів, оголошення про проведення попередньої кваліфікації, запит цінових пропозицій, інформація про застосування процедури закупівлі в одного учасника), оголошення про проведення процедури електронного реверсивного аукціону; обґрунтування застосування процедури закупівлі в одного учасника; реєстру отриманих пропозицій конкурсних торгів, кваліфікаційних пропозицій, цінових пропозицій; протоколу розкриття пропозицій конкурсних торгів, кваліфікаційних пропозицій, цінових пропозицій; протоколу оцінки пропозицій конкурсних торгів, цінових пропозицій; повідомлення про акцепт пропозиції конкурсних торгів або цінової пропозиції, рішення замовника про укладення договору про закупівлю або про відмову від укладення договору про закупівлю; повідомлення учасникам про результати процедури закупівлі; оголошення про результати процедури закупівлі (оголошення про результати проведення торгів, повідомлення про результати проведення попередньої кваліфікації, інформація про результати процедури запиту цінових пропозицій, інформація про результати проведення процедури закупівлі в одного учасника, повідомлення про відміну торгів чи визнання їх такими, що не відбулися, повідомлення про відміну процедури закупівлі в одного учасника), повідомлення про відміну процедури електронного реверсивного аукціону; звіту про результати проведення процедури закупівлі; 20) надання роз'яснень щодо застосування законодавства у сфері закупівель; 21) погодження навчальних програм з підготовки спеціалістів у сфері закупівель та підвищення їх кваліфікації; 22) співробітництво з правоохоронними органами щодо виявлення фактів порушення законодавства у сфері закупівель та подання у випадках, передбачених законами України, до правоохоронних органів матеріалів про виявлені порушення; 23) співробітництво з органами Антимонопольного комітету України щодо виявлення фактів порушень законодавства про захист економічної конкуренції у сфері закупівель; 24) співробітництво з державними органами щодо запобігання проявам корупції у сфері закупівель; 25) вжиття заходів щодо забезпечення ефективного та раціонального використання державних коштів, максимальної їх економії при здійсненні державних закупівель; 26) інформування громадськості про політику та правила державних закупівель; 27) здійснює державний нагляд (контроль) за діяльністю операторів електронних майданчиків з організації та проведення електронних реверсивних аукціонів. Уповноважений орган має право: 1) вимагати від замовників подання звіту про результати проведення процедури закупівлі згідно з цим Законом; 2) встановлювати строки подання замовниками інформації про заплановані закупівлі та укладені договори про закупівлю; 3) отримувати в установленому порядку від замовників, учасників, підприємств, установ, організацій, а також органів, які здійснюють державне регулювання і контроль у сфері закупівель, правоохоронних органів документи та інформацію, які необхідні для виконання функцій, передбачених цим Законом, у тому числі для здійснення моніторингу державних закупівель. Особи та органи, зазначені у цьому пункті, впродовж п'яти днів з дати отримання відповідного запиту зобов'язані надати Уповноваженому органу інформацію та завірені належним чином копії документів; 3-1) проводити моніторинг закупівель; 4) здійснювати інші дії та вживати інші заходи, передбачені законодавством для виконання покладених на Уповноважений орган функцій; 5) у разі виявлення порушень законодавства у сфері державних закупівель під час здійснення моніторингу закупівель надавати в порядку, визначеному законодавством, висновки з рекомендаціями щодо усунення та недопущення таких порушень, про що одночасно повідомляти орган оскарження; 6) проводити планові та позапланові перевірки діяльності операторів електронних майданчиків, у разі виявлення порушень законодавства застосовувати фінансові та адміністративні санкції, передбачені цим Законом.

При цьому, виходячи з п.п. 1, 3, 4 Положення про Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, що затверджене Указом Президента України від 31.05.2011р. № 634/2011, Міністерство економічного розвитку і торгівлі України (Мінекономрозвитку України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Мінекономрозвитку України входить до системи органів виконавчої влади і є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади з формування та забезпечення реалізації державної політики економічного і соціального розвитку, цінової, інвестиційної, зовнішньоекономічної політики, державної політики у сферах торгівлі, інтелектуальної власності, державної регіональної політики, державної політики з питань розвитку підприємництва, технічного регулювання та захисту прав споживачів, а також міжвідомчої координації з питань економічного і соціального співробітництва України з Європейським Союзом. Мінекономрозвитку України є спеціально уповноваженим органом у сфері державних закупівель, метрології, з питань державно-приватного партнерства, оборонного замовлення. Одним із основних завдань Мінекономрозвитку України є формування та забезпечення реалізації державної політики у сфері державних закупівель, державного замовлення. Мінекономрозвитку України відповідно до покладених на нього завдань: формує та реалізовує державну політику у сфері державних закупівель, зокрема розробляє та затверджує відповідні нормативно-правові акти; здійснює проведення моніторингу та аналізу системи державних закупівель; надає роз'яснення щодо застосування законодавства у сфері державних закупівель; здійснює в установленому порядку погодження застосування процедури закупівлі в одного учасника; погоджує навчальні програми з підготовки спеціалістів у сфері закупівель та підвищення їх кваліфікації; забезпечує видання безоплатного державного офіційного друкованого видання з питань державних закупівель, безоплатного міжнародного інформаційного видання з питань державних закупівель та функціонування безоплатного веб-порталу уповноваженого органу з питань закупівель; формує державне замовлення на постачання продукції для державних потреб і координує роботу державних замовників щодо його розміщення та виконання.

Таким чином, з огляду на вищенаведені нормативні акти, якими визначено правовий статус та повноваження Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, господарський суд доходить висновку, що вказаний центральний орган виконавчої влади позбавлений функцій контролю у сфері державних закупівель, та не наділений повноваженнями щодо вжиття заходів, направлених на відновлення інтересів держави у випадку виявлення факту порушення законодавства про державні закупівлі шляхом предявлення відповідного позову.

Суд зазначає, що основним наслідком проведення процедур закупівлі для держави є витрачання державних коштів, тобто у випадку неправомірного проведення тендерних процедур порушення інтересів держави укладається у безпідставному витрачанні відповідних коштів. Оскільки виходячи із положень п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України „Про здійснення державних закупівель від 01 червня 2010 року N 2289-VI (в редакції, чинній на час проведення спірної процедури закупівлі) кошти загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, тобто фінансові ресурси, з метою витрачання яких проводилась спірна процедура закупівлі, є державними коштами, відновлення прав держави у випадку виявлення факту проведення процедури закупівлі із порушенням закону має здійснюватись органом, що здійснював фінансування відповідної тендерної процедури.

Оскільки Міністерство економічного розвитку і торгівлі України не виділяло коштів на проведення спірної процедури закупівлі, суд доходить висновку про відсутність порушення інтересів держави в особі даного органу державної влади у звязку із проведенням спірної процедури закупівлі та укладення оспорюваного договору за результатами її проведення. Як було зазначено вище по тексту рішення суду, відсутність факту порушення інтересів держави в особі визначеного прокурором органу унеможливлює їх судовий захист, наслідком чого є необхідність відмови у задоволенні предявленого прокурором позову у повному обсязі.

Підсумовуючи все вищевикладене, керуючись ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 1, 2, 29 ГПК України, ст. 36-1 Закону України „Про прокуратуру від 5 листопада 1991 року N 1789-XII, ст. 23 Закону України „Про прокуратуру від 14 жовтня 2014 року N 1697-VII, ст.ст. 1, 7, 8 Закону України „Про здійснення державних закупівель від 01 червня 2010 року N 2289-VI, п.п. 1, 3, 4 Положення про Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, що затверджене Указом Президента України від 31.05.2011р. № 634/2011, у задоволенні позову прокурора слід відмовити у повному обсязі з мотивів відсутності факту порушення інтересів держави в особі Міністерства економічного розвитку і торгівлі України.

Судові витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача шляхом їх присудження до стягнення в дохід державного бюджету відповідно до ст. 49 ГПК України та п. 4.6 постанови пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України від 21 лютого 2013 року N 7 (з наступними змінами та доповненнями).

Керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити.

2. Стягнути з Міністерства економічного розвитку і торгівлі України /01008, м. Київ, вул. М. Грушевського, 12/2, / до державного бюджету України по коду бюджетної класифікації 22030001, рахунок №3008, отримувач Управління державної казначейської служби у м. Одеса, , банк отримувача - ГУДКУ в Одеській області, код ЄДРПОУ господарського суду Одеської області 03499997, через Державну податкову інспекцію у Печерському районі м. Києва судовий збір в сумі 2 436 грн. 00 коп. /дві тисячі чотириста тридцять шість грн. 00 коп./. Наказ видати.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст.ст. 91, 93 ГПК України сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили. Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повний текст рішення підписано 28.09.2015р.

Головуючий суддя С.П. Желєзна

Суддя Р.В. Волков

Суддя Г.І. Гуляк