ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

"24" вересня 2015 р. Справа № 911/4318/15

Суддя Рябцева О.О., розглянувши матеріали

за позовом Калинівської селищної ради Васильківського району Київської області, Київська обл., Васильківський р-н, смт. Калинівка

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Солекс ОСОБА_1», м. Київ

про звільнення самовільно зайнятої ділянки та приведення її в первісний стан

Встановив:

Подана позовна заява не відповідає вимогам розділу VIII Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 54 ГПК України позовна заява підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 ГПК України керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище.

Позивачем не дотримано вказаних вимог. Позовну заяву підписано в.о. селищного голови ОСОБА_2, проте до позовної заяви взагалі не додано документу, який підтверджує, що станом на час підписання позовної заяви ОСОБА_2 виконував обовязки в.о. селищного голови.

Згідно з абзацом 4 п. 3.5. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції від 26.12.2011р. № 18 позовна заява підлягає поверненню у разі коли в позовній заяві відсутні відомості про прізвище та посаду керівника юридичної особи або до позовної заяви не додано належні документи на підтвердження повноважень особи, що підписала цю заяву.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Позивачем не дотримано вказаних вимог, оскільки до позовної заяви взагалі не додано доказів сплати судового збору.

В позовній заяві позивач зазначає, що Калинвська селищна рада Васильківського району Київської області є бюджетною, неприбутковою організацією, органом місцевого самоврядування та не має коштів на оплату судового збору, у звязку з чим просить суд відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» звільнити позивача від сплати судового збору.

Зазначене клопотання позивача задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 44 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

В частині 1 ст. 8 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011р. № 3674-VI зазначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до абзацу 2 п. 3.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України від 21 лютого 2013р. № 7 клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Оскільки позивачем не наведено доводів і не подано доказів на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджає сплаті судового збору у встановленому порядку і розмірі, клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Позивачем не дотримано вказаних вимог. Як доказ відправлення відповідачу копії позовної заяви з доданими до неї документами позивачем до позовної заяви додано тільки опис вкладення у цінний лист від 18.09.2015р.

Правилами надання послуг поштового звязку, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 р. встановлено, що про прийняття для пересилання реєстрованого поштового відправлення (поштового переказу) відправникові з додержанням вимог Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг видається розрахунковий документ, що підтверджує надання такої послуги (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Отже, зазначеною нормою передбачена видача відправнику розрахункового документа, який є доказом прийняття для пересилання реєстрованого поштового відправлення.

Таким чином, тільки опис вкладення у цінний лист від 18.09.2015р. не може бути належним доказом надсилання відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів, оскільки до нього не додано розрахункового документу, що підтверджує надання послуги з пересилання.

Належним доказом відправлення відповідачу копії позовної заяви з доданими до неї документами є чек (квитанція) з описом вкладення у цінний лист.

Отже, позовна заява з вказаних підстав підлягає поверненню без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись п.п. 1, 4, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позовну заяву та додані до неї документи повернути позивачу без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Додаток: позовна заява та додані до неї документи - в першу адресу.

Суддя О.О. Рябцева