ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"30" вересня 2015 р.Справа № 916/2844/15

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "АСКАНІЯ ФУД СЕРВІС"

До відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про зобовязання повернути майно та стягнення 261968 грн.

Суддя Дяченко Т.Г.

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_2, представник за довіреністю

Від відповідача: ОСОБА_3, ОСОБА_4, представник за довіреністю

В судових засіданнях 02.09.2015р. та 25.09.2015р. оголошувались перерви до 11.09.2015р. та 29.09.2015р., відповідно.

СУТЬ СПОРУ: Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "АСКАНІЯ ФУД СЕРВІС" звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою, в якій, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 07.09.2015р., просить суд зобовязати Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "АСКАНІЯ ФУД СЕРВІС" обладнання для приготування кави, передане у користування згідно договору оренди обладнання № 8 від 29 вересня 2010 р. загальною вартістю 426673,22 грн., а саме: капсульна еспрессо кавоварка Lavazza Blue LB 1001 Family Plus 105 одиниць, капсульна еспрессо кавоварка Lavazza Blue LB 2301 Family Plus 11 одиниць, капсульна кавоварка Lavazza Blue LB 850 CHIARA 20 одиниць та стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь позивача суму заборгованості за договором оренди обладнання № 8 від 29 вересня 2010 р. у розмірі 46352,83 грн. суми основного боргу, 5443,18 грн. пені, 26890,97 грн. 22% річних, 33371,31грн. інфляційних втрат, 17723,86 грн. неустойки, 132182,85 грн. сума штрафу.

Відповідач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 проти задоволення позовних вимог у справі заперечує з підстав, що викладені у письмовому відзиві повноважного представника відповідача.

29.09.2015р. до господарського суду Одеської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "АСКАНІЯ ФУД СЕРВІС" про зменшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд зобовязати Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "АСКАНІЯ ФУД СЕРВІС" обладнання для приготування кави, передане у користування згідно договору оренди обладнання № 8 від 29 вересня 2010 р. загальною вартістю 440609,52 грн., а саме: капсульна еспрессо кавоварка Lavazza Blue LB 1001 Family Plus 105 одиниць, капсульна еспрессо кавоварка Lavazza Blue LB 2301 Family Plus 11 одиниць, капсульна кавоварка Lavazza Blue LB 850 CHIARA 20 одиниць та стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь позивача суму заборгованості за договором оренди обладнання № 8 від 29 вересня 2010 р. у розмірі 46352,83 грн. суми основного боргу, 5443,18 грн. пені, 26139,75 грн. 20% річних, 34003,22 грн. інфляційних втрат, 29729,88 грн. неустойки.

Вказану заяву судом було не прийнято до розгляду, оскільки, на думку суду, позивачем вже після початку розгляду справи по суті, який розпочався 11.09.2015р. (що було зафіксовано у протоколі судового засідання від 11.09.2015р.), подано заяву, у якій фактично змінено підстави позову, оскільки нарахування заборгованості за уточненою заявою від 29.09.2015р. проведено вже на підставі іншого договору (з тими ж реквізитами), що не відповідає обсягу прав позивача, визначеного положеннями ст. 22 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши в судових засіданнях пояснення представників сторін, суд встановив.

Як вбачалось з письмових пояснень представника позивача, викладених у позовній заяві, 29 вересня 2010 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "АСКАНІЯ ФУД СЕРВІС" (Орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Орендар) було укладено Договір оренди обладнання № 8, згідно п. 1.1 якого Орендодавець зобовязався передати, а Орендар прийняти у тимчасове володіння та користування на умовах оренди комплект обладнання для приготування кави (майно, що орендується), яке належить Орендодавцю на праві приватної власності.

В підтвердження факту виконання положень Договору оренди обладнання № 8 від 29 вересня 2010 року представником позивача було залучено до матеріалів справи копії актів прийому-передачі майна від 21.09.2010р., від 29.09.2010р., від 06.10.2010р., від 03.11.2010р., від 09.12.2010р. від 07.02.2011р., від 22.02.2011р., від 24.05.2011р. за якими Товариством з обмеженою відповідальністю "АСКАНІЯ ФУД СЕРВІС" було передано у користування Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 105 одиниць капсульних еспрессо кавоварок Lavazza Blue LB 1001 Family Plus, 11 одиниць капсульних еспрессо кавоварок Lavazza Blue LB 2301 Family Plus та 20 одиниць капсульних кавоварок Lavazza Blue LB 850 CHIARA.

Позивачем зазначалось у позовній заяві, що як вбачається з вищевказаних актів прийому-передачі майна, передача обладнання здійснювалась Товариством з обмеженою відповідальністю "АСКАНІЯ ФУД СЕРВІС" на виконання п.п. 2.1, 2.3 п. 2 та пп. 6.4.1 п. 6 договору оренди обладнання № 8 від 29 вересня 2010 року.

Як зазначалось у своїх запереченнях представником Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, фактично між сторонами спору було укладено два договори оренди обладнання № 8 від 29 вересня 2010 року, умови яких у значній частині відрізняються.

Відповідно, як вказувалось представником відповідача, фактично первісні документи (акти прийому-передачі майна), що були залучені позивачем до матеріалів справи, були складені на виконання іншого договору, однак з тими ж реквізитами - № 8 від 29 вересня 2010 року. В підтвердження вказаних обставин представником відповідача зверталась увагу суду на те, що акти прийому-передачі майна від 21.09.2010р., від 29.09.2010р., від 06.10.2010р., від 03.11.2010р., від 09.12.2010р. від 07.02.2011р., від 22.02.2011р., від 24.05.2011р. містять посилання на те, що передача майна відбувалась позивачем на виконання пп. 2.3 п. 2 та пп. 6.4.1 п. 6 договору оренди обладнання № 8 від 29 вересня 2010 року, які не містить договір, що був залучений позивачем до матеріалів справи при поданні позову, та на підставі якого заявлені вимоги у справі. Натомість, вказані положення пп. 2.3 п. 2 та пп. 6.4.1 п. 6, рівно як і п.п. 2.1 договору оренди обладнання № 8 від 29 вересня 2010 року містить той договір, що був залучений до матеріалів справи відповідачем (а.с. 141-145).

В ході розгляду справи повноважними представниками сторін було визнано факт існування двох договорів з однаковими реквізитами № 8 від 29 вересня 2010 року, що пояснювалось особливістю умов співпраці між сторонами спору щодо поставки супутнього товару кави.

Як встановлено судом, дійсно умови договору № 8 від 29 вересня 2010 року, що викладені у примірнику, наданому позивачем при поданні позову, не мають положень пп. 2.3 п. 2 та пп. 6.4.1 п. 6, якими визначався порядок та умови передачі обладнання.

Відповідно до пп. 2.3 договору, що був наданий відповідачем, визначалось, що дата підписання акта прийому-передачі є датою передачі обладнання в оренду. Обовязок підготовки акта прийому-передачі обладнання в оренду лежить на Орендодавцеві. А згідно до п.п 6.4.1 договору, що був наданий відповідачем, визначався обовязок Орендаря експлуатувати обладнання відповідно до його цільового призначення, визначеного у п. 4.1 договору, умов цього договору, для цього орендар зобовязується щомісячно закуповувати у Орендодавця сировину в кількості зазначені й в акті прийому-передачі. В свою чергу, п. 4.1 договору, що був наданий відповідачем, зазначає про те, що обладнання передається Орендарю у користування для приготування кавових напоїв з сировини, що постачається Орендодавцем і Орендар не має права використовувати обладнання з іншою метою.

Крім того, як встановлено судом, положення договору, на підставі якого заявлено позов, та положення договору, що був залучений до матеріалів справи відповідачем, містять досить істотні відмінності.

Так, договір, на підставі якого заявлено позов, укладався строком до 31.12.2012р. Натомість строк дії договору № 8 від 29 вересня 2010 року, що був наданий відповідачем, передбачався до 28.09.2011р.

В свою чергу, як встановлено судом, положення договору, на підставі якого заявлено позов, та положення договору, що був залучений до матеріалів справи відповідачем, суттєво відрізняються в частині обсягу відповідальності за неналежне виконання договору.

Так, договір, на підставі якого заявлено позов містив наступні положення про відповідальність сторін:

- за п. 9.1 Договору Орендар зобовязався нести відповідальність у випадку прострочення по сплаті орендних платежів більш ніж на 5 банківських днів від дати, вказаної в п. 5.2 договору, у вигляді сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період прострочення, від розміру простроченого грошового зобовязання за кожен день прострочення, а також 22% річних від простроченої суми. Крім того, з урахуванням п. 9.2 договору у випадку прострочення повернення майна Орендар зобовязався сплатити Орендодавцю штраф в розмірі 30% від загальної вартості майна, що передається в оренду, визначеної у додатку № 1 до даного договору, та подвійну суму орендних платежів.

В свою чергу, договір, що був наданий відповідачем, містить наступні положення про відповідальність сторін:

- п. 7.2 договору за порушення Орендарем строків виконання грошових зобовязань, передбачених договором, Орендар сплачує Орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, від розміру простроченого грошового зобовязання за кожен день прострочення, інфляційні та 20% річних від простроченої суми. Крім того, з урахуванням п.п. 7.3,7.4 договору у випадку повернення пошкодженого обладнання або втрати обладнання, Орендар сплачує Орендодавцю штраф у розмірі 100% від вартості обладнання, встановленої відповідним актом прийому-передачі. Згідно п. 7.5 договору у випадку порушення Орендарем зобовязань передбачених п.п. 4.1, 6.4.1, 6.4.5 договору, Орендар сплачує Орендодавцю штраф за кожен окремий випадок в розмірі 11763,85 грн. Належним підтвердженням таких фактів буде акт складений представником Орендодавця із залученням двох незалежних осіб.

Як було встановлено судом, фактично при поданні позову майнові вимоги позивача розраховані саме за договором, що був наданий позивачем (№ 8 від 29 вересня 2010 року). Так, у звязку з простроченням сплати орендних платежів за договором, позивачем здійснено розрахунок інфляційних, 22% річних та пені. Крім того, у звязку з не поверненням у визначений строк орендованого майна, позивачем нараховано відповідачу неустойку за користування обладнанням у розмірі подвійної орендної плати та штраф у розмірі 30% від загальної вартості майна.

В ході розгляду справи представником позивача було фактично визнано факт передачі обладнання саме на виконання договору № 8 від 29 вересня 2010 року, наданого відповідачем, у звязку з чим у поданій заяві 29.09.2015р. позивачем було здійснено розрахунок позовних вимог, керуючись умовами договору, що був наданий відповідачем, а також виключено з переліку вимог вимоги про стягнення штрафу.

Подання вказаної заяви було розцінено судом як зміну підстав позову після переходу судом до розгляду справи по суті, у звязку з чим заяву від 29.09.2015р. судом не прийнято до розгляду.

В ході розгляду справи позивачем не було надано доказів передачі у користування відповідачу обладнання саме на виконання договору № 8 від 29 вересня 2010 року, на підставі якого заявлено даний позов.

Позовні вимоги, що розглядаються судом у редакції уточнень від 07.09.2015р., направлені на зобовязання Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "АСКАНІЯ ФУД СЕРВІС" обладнання для приготування кави, передане у користування згідно договору оренди обладнання № 8 від 29 вересня 2010 р. та на стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 суми заборгованості за договором оренди обладнання № 8 від 29 вересня 2010 р. у розмірі 46352,83 грн. суми основного боргу, 5443,18 грн. пені, 26890,97 грн. 22% річних, 33371,31 грн. інфляційних втрат, 17723,86 грн. неустойки, 132182,85 грн. сума штрафу.

Суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

Згідно з ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 20 цього Кодексу право на захист особа здійснює на свій розсуд. Згідно з ст. 22 ГПК України зміна предмету або підстав позову є правом позивача, яким він може скористатися до початку розгляду справи по суті.

Як було встановлено судом, фактично передача обладнання, відносно якого виник спір, відбувалось на виконання договору, відмінного від того, на підставі якого заявлено даний позов, а саме на виконання договору оренди обладнання № 8 від 29 вересня 2010 р., що був наданий до матеріалів справи відповідачем.

Оскільки матеріали справи не містять доказів передачі обладнання на виконання договору оренди обладнання № 8 від 29 вересня 2010 р., що був наданий позивачем та на підставі якого заявлено позовні вимоги у справі, на думку суду, такі позовні вимоги (у т.ч. вимоги про повернення майна, стягнення орендних платежів, річних, пені, штрафу, неустойки, інфляційних) заявлені Товариством з обмеженою відповідальністю "АСКАНІЯ ФУД СЕРВІС" необґрунтовано.

Згідно положень ч. 1 ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно положень ст. ст. 34, 35 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Дослідивши обставини спору, суд приходить до висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "АСКАНІЯ ФУД СЕРВІС" у редакції та з підстав, що розглянуті судом.

На підставі ст. ст. 44, 49 ГПК України, у звязку з відмовою в позові, витрати по сплаті судового збору на відповідача не покладаються.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 77, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Повний текст рішення складено 02.10.2015 року.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Суддя Т.Г. Д'яченко