КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2015 р. Справа№ 925/630/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ропій Л.М.

суддів: Рябухи В.І.

ОСОБА_1

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 представник, дов. № 2410-10-9675 від 23.12.2014;

від відповідача: ОСОБА_3 представник, дов. № 03-14/01 від 14.01.2015;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Дочірнього підприємства "Інтергал-Буд" Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Інтергал"

на рішення Господарського суду Черкаської області від 25.05.2015

у справі № 925/630/15 (суддя Потапенко В.В.)

за позовом Комунального підприємства "Адміністративно-технічне управління"

до Дочірнього підприємства "Інтергал-Буд" Товариства

з обмеженою відповідальністю "Фірма "Інтергал"

про зобовязання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 25.05.2015 у справі № 925/630/15 позов задоволено повністю; зобовязано відповідача здійснити демонтаж спеціальної конструкції зовнішньої реклами по вул. Шевченка, 60 у місті Львові; підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 1 218,00 грн. судового збору.

Рішення мотивовано тим, що, як встановлено судом, що не заперечується і відповідачем, дозвіл на розміщення реклами ДП "Інтергал-Буд" ТОВ "Фірма "Інтергал" виконавчим комітетом Львівської міської ради не видавався; з огляду на викладені у рішенні обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов висновку про обґрунтованість предявленого позову.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення Господарського суду Черкаської області від 25.05.2015 у справі № 925/630/15 скасувати повністю з підстав неповного зясування обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і прийняти нове рішення, яким у позові відмовити.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

Скаржник зазначає про те, що відповідач є замовником та власником будівництва по вул. Шевченка, 60 у м. Львові й на огорожі будівельного майданчика розміщений банер, який містить інформацію про найменування виробника та контактні телефони, які обєктивно необхідні споживачеві для свідомого вибору товару та наполягає на тому, що ця вивіска відповідно до вимог ст.16 Закону України "Про рекламу" не може вважатися зовнішньою рекламою; окрім того, інформація, що подана на вивісці, не містить закликів до придбання або не придбання того чи іншого товару, закликів скористатись послугами того чи іншого виробника тощо.

На думку скаржника, відповідач не порушував вимог Закону України "Про рекламу" та інших підзаконних актів про рекламу.

У судовому засіданні представником позивача заявлено клопотання про долучення до матеріалів справи копій документів: наказу Департаменту економічної політики Львівської міської ради від 01.07.2015 № 21 ВП із додатком, макету місця розташування реклами.

Розглянувши заявлене клопотання, колегія суддів дійшла висновку про приєднання зазначених документів до матеріалів справи, однак, не враховувати ці документи у процесі перегляду справи, оскільки такі документи були відсутніми на момент прийняття оскаржуваного рішення.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, заслухавши представників сторін, колегія суддів встановила наступне.

Позивачем подана до суду першої інстанції позовна заява, у якій позивач просив зобовязати відповідача здійснити демонтаж спеціальних конструкцій зовнішньої реклами по вул. Шевченка, 60.

У додаткових поясненнях у справі від 25.05.2015 позивач повідомив про описку у позовній заяві та просив замість слів: "демонтаж спеціальних конструкцій зовнішньої реклами по вул. Шевченка, 60", читати: "демонтаж спеціальної конструкції зовнішньої реклами по вул. Шевченка, 60".

Згідно із ч.1 ст.16 Закону України "Про рекламу" від 03.07.1996 № 270/96-ВР із змінами і доповненнями (далі Закон № 270), розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.24 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 № 2067, (далі Типові правила), виданий у встановленому порядку дозвіл є підставою для розміщення зовнішньої реклами та виконання робіт, повязаних з розташуванням рекламного засобу.

Згідно із п.4.2.10 Правил розміщення зовнішньої реклами у м. Львові, затверджених рішенням Львівської міської ради № 569 від 21.05.2010, виданий у встановленому порядку дозвіл є підставою для розміщення конструкцій зовнішньої реклами та видачі уповноваженим органом ордера/дозволу на виконання робіт, повязаних з благоустроєм місця (розриття ґрунту) при встановленні наземних рекламних засобів; уповноваженим органом є відділ комунального господарства районної адміністрації.

10.11.2014 Департаментом економічної політика Львівської міської ради була направлена відповідачу вимога № 23/Р-4157, у якій повідомлено про порушення відповідачем вимоги ч.1 ст.16 Закону № 270, саме: самовільно встановлено спеціальну конструкцію зовнішньої реклами, реклама на інженерній споруді, на вул. Шевченка, 60 та запропоновано в термін до 20.11.2014 усунути вказане порушення.

11.12.2014 прийнято наказ Департаментом економічної політики Львівської міської ради № 57Д, відповідно до якого, до 23.02.2015 підлягали демонтажу самовільно встановлені конструкції зовнішньої реклами, у тому числі й конструкція, яка належала відповідачу по вул. Шевченка, 60 на інженерній споруді.

15.12.2014 за № 2410-08-9317 позивачем направлено відповідачу попередження, у якому запропоновано добровільно демонтувати самовільно встановлену конструкцію до 23.12.2014, про що повідомити листом, у протилежному випадку демонтаж рекламної конструкції буде здійснено з 23.12.2014 у будь-який робочий день.

Згідно із актом проведення демонтажу спеціальних конструкцій від 30.01.2015 проведення демонтажу за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 60 є неможливим, у звязку з не допуском працівником фірми "Інтергал-Буд" до демонтажу.

Відповідно до актів обстеження місця встановлення рекламного засобу від 19.03.2015, від 15.05.2015, рекламний засіб на вул. Шевченка, 60 не демонтовано. До зазначених актів надані фотозображення рекламного засобу на вул. Шевченка, 60.

У матеріалах справи відсутні докази наявності у відповідача дозволу на розміщення зовнішньої реклами у м. Львові на вул. Шевченка, 60.

Згідно із ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Позивачем надані до матеріалів справи фотозображення рекламного засобу відповідача у м. Львові на вул. Шевченка, 60, проти яких не заперечує відповідач.

Як визначено в ст.1 Закону № 270, зовнішня реклама реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг; реклама інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару.

Відповідно до п.2 Типових правил спеціальні конструкції тимчасові та стаціонарні рекламні засоби (світлові та несвітлові, наземні та неназемні (повітряні) плоскі та обємні стенди, щити, панно, транспаранти, троли, таблички, короби, механічні, динамічні, електронні табло, екрани, панелі, тумби, складні просторові конструкції, аеростати, повітряні кулі тощо), які використовуються для розміщення реклами.

Як вбачається із фотозображення спеціальної конструкції зовнішньої реклами у м. Львові по вул. Шевченка, 60, спірний рекламний засіб розміщений на огорожі, окремій конструкції, над проїжджою частиною вулиці й дороги, містить, у тому числі, крім текстів та логотипів, зображення новобудов, внутрішнього планування будівель.

Доводи скаржника про те, що вивіска на вул. Шевченка, 60 не може вважатися зовнішньою рекламою, не відповідає нормам чинного законодавства та матеріалам справи.

В ст.1, ч.5 ст.9 Закону № 270 встановлено, що реклама інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару; прихована реклама забороняється.

Що стосується вивіски, то згідно із ч.6 ст.9 Закону № 270 вивіска чи табличка з інформацією про зареєстроване найменування особи, знака для товарів і послуг, що належить цій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщена на внутрішній поверхні власного чи наданого у користування особи приміщення, на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху або на поверсі, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення, біля входу в таке приміщення, не вважається рекламою.

Також, відповідно до п.2 Типових правил вивіска чи табличка елемент на будинку, будівлі або споруді з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать такій особі, вид її діяльності (якщо інше не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщений на зовнішній поверхні будинку, будівлі або споруди не вище першого поверху або на поверсі, де розташовується власне чи надане у користування особі приміщення (крім випадків, коли субєкту господарювання належить на праві власності або користування вся будівля або споруда), біля входу у таке приміщення, який не є рекламою.

Однак, спеціальна конструкція зовнішньої реклами по вул. Шевченка, 60 не відповідає визначеним ознакам вивіски, закріпленим нормами законодавства, а є зовнішньою рекламою.

Згідно із п.п.2.1, 3.4.1, 3.4.3 Правил розміщення зовнішньої реклами у м. Львові позивач є оператором зі справляння плати та нагляду за станом зовнішньої реклами; у межах своєї компетенції здійснює нагляд за дотриманням підприємствами, установами, організаціями, незалежно від форм власності та фізичними особами встановленого Законом України "Про рекламу", Типовими правилами розміщення зовнішньої реклами, цими Правилами порядку розміщення, утримання та експлуатації рекламних засобів; за результатами нагляду за станом зовнішньої реклами інформує відповідним поданням робочий орган про рекламні засоби, що підлягають примусовому демонтажу та здійснює демонтаж рекламних засобів у відповідності до вимог п.8 цих Правил.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; способом захисту прав та інтересів може бути, зокрема, відновлення становища, яке існувало до порушення.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав, встановлених нормами законодавства та відповідно до матеріалів справи, для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Черкаської області від 25.05.2015 у справі № 925/630/15 залишити без змін, апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Інтергал-Буд" Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Інтергал" залишити без задоволення.

2. Справу № 925/630/15 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Повний текст постанови складено 30.09.2015.

Головуючий суддя Л.М. Ропій

Судді В.І. Рябуха

ОСОБА_1