ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2015 р.Справа № 922/4112/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання Семенову О.Є.

розглянувши справу

за позовом Заступник прокурора Київського району, м. Харків третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивач - Головне управління Держземагенства у Харківській області, м. Харків
до Харківська міська рада, м. Харків , ЖБК "Уністрой", м. Харків
про скасування рішення
за участю представників:

прокурора - Кондратюк Н.А., за пос. № 023324 від 03.12.2013 року

третьої особи - не з'явився

першого відповідача - не з'явився

другого відповідача - не з'явився

за відсутності клопотання технічна фіксація судового процесу не здійснювалась

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Київського району міста Харкова звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до першого відповідача - Харківської міської ради, другого відповідача - ОСОБА_1 кооперативу "Уністрой", про - визнання незаконним та скасування п. 14.1 додатку 1 до рішення 5 сесії Харківської міської ради 6 скликання "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для розміщення об'єктів містобудування" від 23 лютого 2011 року № 154/11; - визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку: ЯК № 168800, ЯК № 168802, ЯК № 193431, ЯК № 193432, ЯК № 168801, ЯК № 193433, ЯК № 193434, ЯК № 193435, ЯК № 193436, ЯК № 193437, ЯК № 193438, ЯК № 193439, ЯК № 193440, ЯК № 193441, ЯК № 193442, ЯК № 193443, ЯК № 193444, ЯК № 193445, ЯК № 193446, ЯК № 193447, ЯК № 193448, ЯК № 193449, ЯК № 193450, ЯК № 193451, ЯК № 193452, ЯК № 193453, ЯК № 193454; - зобов'язання ЖБК "Уністрой" повернути територіальній громаді міста Харкова в особі Харківської міської ради земельні ділянки: земельну ділянку загальною площею 0,1926 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 168800), земельну ділянку загальною площею 0,1738 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 168802), земельну ділянку загальною площею 0,1500 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193431), земельну ділянку загальною площею 0,1435 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193432), земельна ділянка загальною площею 0,1740 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 168801), земельну ділянку загальною площею 0,1065 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193433), земельну ділянку загальною площею 0,1000 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193434), земельну ділянку загальною площею 0,1432 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193435), земельну ділянку загальною площею 0,1068 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193436), земельну ділянку загальною площею 0,1500 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193437), земельну ділянку загальною площею 0,1500 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193438), земельну ділянку загальною площею 0,1000 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №193439), земельну ділянку загальною площею 0,1000 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193440), земельну ділянку загальною площею 0,1000 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193441), земельну ділянку загальною площею 0,1414 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193442), земельну ділянку загальною площею 0,1500 га (державний акт на право власності на земельну ЯК № 193443), земельну ділянку загальною площею 0,1000 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193444), земельну ділянку загальною площею 0,1390 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193445), земельну ділянку загальною площею 0,1000 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193446), земельну ділянку загальною площею 0,1076 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193447), земельну ділянку загальною площею 0,1500 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193448), земельну ділянку загальною площею 0,1498 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193449), земельну ділянку загальною площею 0,1000 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193450), земельну ділянку загальною площею 0,1000 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193451), земельну ділянку загальною площею 0,1500 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193452), земельну ділянку загальною площею 0,1500 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯК № 193453), земельну ділянку загальною площею 0,3918 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193454). Також прокурор просить суд покласти на відповідачів судові витрати.

Позовні вимоги мотивовано тим, що п. 14.1 додатку 1 до рішення 5 сесії Харківської міської ради 6 скликання "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для розміщення об'єктів містобудування" від 23 лютого 2011 року № 154/11 суперечить вимогам ст. 41 Земельного кодексу України, ст. ст. 133, 135, 137 Житлового кодексу УРСР та Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСУ від 30 квітня 1985 року, а підставою для подальшого оформлення вище вказаних державних актів на право власності на земельні ділянки є саме п. 14.1 додатку 1 до вказаного вище рішення, в зв'язку з чим відповідні державні акти на право власності не відповідають законності та порушують права власника.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16 липня 2015 року вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 922/4112/15 та призначено її до слухання у судовому засіданні на 28 липня 2015 року. Водночас вказаною ухвалою відмовлено прокурору в задоволенні клопотання про забезпечення позову.

28 липня 2015 року ухвалою господарського суду Харківської області відкладено розгляд даної справи до 10 серпня 2015 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10 серпня 2015 року відмовлено в задоволенні заяви представника першого відповідача про залишення позову без розгляду (вх. № 30130 від 28 липня 2015 року); залучено до участі у справі в якості 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Головне управління Держземагенства у Харківській області; задоволено клопотання першого відповідача про продовження строку розгляду спору на 15 днів, продовжено строк розгляду справи № 922/4112/15 до 29 вересня 2015 року та відкладено розгляд даної справи на 28 вересня 2015 року.

16 вересня 2015 року через канцелярію суду від прокурора надійшли письмові заперечення (вх. № 37129 від 16 вересня 2015 року) на відзив першого відповідача у справі з додатками. Дані документи судом долучено до матеріалів справи.

В призначене судове засідання 28 вересня 2015 року з'явився прокурор, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Третя особа, перший та другий відповідачі своїх уповноважених представників в судове засідання не направили, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими повідомленнями з відміткою поштової установи "за закінченим терміном зберігання" (арк. спр. 117-121, 126-131, 175-180), поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення (арк. спр. 167) та протоколом судового засідання від 28.07.2015 року та від 10.08.2015 року (арк. спр.112-113, 156-157) я кому відображені відомості про явку сторін в судове засідання.

Як визначено у п. п. 3.9. та 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26 грудня 2011 року, розпочинаючи судовий розгляд суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не зявилися у засідання. Необхідно мати на увазі, що розгляд справи за відсутності будь-якої із сторін, не повідомленої належним чином про час і місце засідання суду, є безумовною підставою для скасування рішення місцевого або постанови апеляційного господарського суду.

Так, процесуальні документи у даній справі (ухвала суду про порушення провадження у справі та про відкладення розгляду справи) направлялася всім учасникам судового процесу, що підтверджуються штампом канцелярії на зворотній стороні відповідних документів.

Таким чином, суд вважає, що сторони повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, але третя особа та відповідачі не з'явилися в засідання суду, водночас судом вжито всі заходи для належного повідомлення першого відповідача, другого відповідача та третьої особи про час та місце розгляду справи.

Згідно з частиною другою статті 4-3 ГПК та статтею 33 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Якщо подані сторонами та іншими учасниками судового процесу докази є недостатніми, господарський суд може за їх клопотанням чи за власною ініціативою витребувати в порядку підготовки справи до розгляду необхідні для цього письмові і речові докази, інші матеріали ( пункт 3, 4, 6, 8 і 11 статті 65 ГПК України), притому не лише від учасників судового процесу, а й від інших підприємств, установ, організацій, державних органів.

При цьому, суд має створити належні умови всім учасникам судового процесу для виконання ними вказаного обовязку по доведенню своєї правової позиції.

Згідно ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи

Так, наявні в матеріалах справи ухвали суду про порушення провадження у справі та про відкладення розгляду справи свідчить, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи, витребувано в порядку підготовки справи до розгляду необхідні для цього докази.

В судовому засіданні 28 вересня 2015 року прокурор не вияв наміру подавати додаткові докази чи пояснення по справі в обґрунтування своїх позовних вимог, а матеріали справи свідчать про достатність наявних в ній доказів для встановлення в повному обсязі фактичних обставин справи.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

23 лютого 2011 року 5 сесії Харківська міська рада 6 скликання (перший відповідач) прийняла рішення № 154/11 "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для розміщення об'єктів містобудування" (арк. спр. 28).

У ході вивчення правомірності передачі у приватну власність земельних ділянок, розташованих на території району, прокуратурою району встановлено, що п. 14.1 додатку 1 до рішення 5 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 23 лютого 2011 року "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для розміщення об'єктів містобудування" № 154/11 надано ОСОБА_1 "Уністрой" у власність земельну ділянку, за рахунок земель житлової та громадської забудови, загальною площею 3,8200га (в межах акту встановлення меж земельної ділянки на місцевості № 16/11 від 22 лютого 2011 року) по Білгородському шосе, 34 для будівництва та подальшої експлуатації житлової забудови. Будівництво виконати до 01 червня 2012 року.

Вказане рішення було направлено першим відповідачем на адресу прокурора міста Харкова листом від 24 березня 2011 року (арк. спр. 151).

На підставі вказаного рішення Харківської міської ради, Управлінням Державного земельного агентства у місті Харкові (на той час - Управління Держкомзему у м. Харкові) ЖБК "Уністрой" видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 572610, який зареєстрований в книзі записів реєстрації актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 00035 від 11 квітня 2011 року.

У подальшому, спірну земельну ділянку загальною площею 3,8200га розділено на 27 окремих земельних ділянок, а саме: земельну ділянку загальною площею 0,1926 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 168800), земельну ділянку загальною площею 0,1738 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 168802), земельну ділянку загальною площею 0,1500 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193431), земельну ділянку загальною площею 0,1435 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193432), земельна ділянка загальною площею 0,1740 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 168801), земельна ділянка загальною площею 0,1065 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193433), земельну ділянку загальною площею 0,1000 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193434), земельну ділянку загальною площею 0,1432 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193435), земельну ділянку загальною площею 0,1068 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193436), земельну ділянку загальною площею 0,1500 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193437), земельну ділянку загальною площею 0,1500 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193438), земельну ділянку загальною площею 0,1000 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №193439), земельну ділянку загальною площею 0,1000 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193440), земельну ділянку загальною площею 0,1000 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193441), земельну ділянку загальною площею 0,1414 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193442), земельну ділянку загальною площею 0,1500 га (державний акт на право власності на земельну ЯК № 193443), земельну ділянку загальною площею 0,1000 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193444), земельну ділянку загальною площею 0,1390 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193436), земельну ділянку загальною площею 0,1500 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193437), земельна ділянка загальною площею 0,1500 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193438), земельну ділянку загальною площею 0,1000 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №193439), земельну ділянку загальною площею 0,1000 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193440), земельну ділянку загальною площею 0,1000 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193441), земельну ділянку загальною площею 0,1414 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193442), земельну ділянку загальною площею 0,1500 га (державний акт на право власності на земельну ЯК № 193443), земельну ділянку загальною площею 0,1000 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193444), земельну ділянку загальною площею 0,1390 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193445).

Прокурор просить суд визнати незаконним та скасувати п. 14.1 додатку 1 до рішення 5 сесії Харківської міської ради 6 скликання Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для розміщення об'єктів містобудування" від 23 лютого 2011 року № 154/11.

В обґрунтування позовних вимог, прокурор посилається на те, що вказане вище рішення прийнято всупереч вимогам ст.41 земельного кодексу, ст.ст.133, 135, 137 Житлового кодексу УРСР та Примірного статуту. Під час прийняття вказаного рішення Харківська міська рада при вирішенні питання про надання ЖБК "Уністрой" безоплатно спірної земельної ділянки зобов'язана з'ясувати правовий статус, мету та підстави створення цього кооперативу відповідно до ЖБК та Примірного статуту. Прокурор зазначає, що Харківська міська рада мала можливість з'ясувати вказані обставини, в зв'язку з тим, що рішення про створення ЖБК "Уністрой" та список його членів у разі створення саме ЖБК повинен був затвердити виконавчий комітет саме Харківської міської ради; відповідно до абз. 1 п. 8 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм житлових приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 року № 470, облік таких громадян здійснює виконавчий комітет саме Харківської міської ради; статут ЖБК "Уністрой" зареєстрований саме в цьому виконавчому комітеті.

Крім того прокурор вказує на те, що ЖБК "Уністрой" не є житлово-будівельним кооперативом, що на його думку підтверджується листом Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області від 27 травня 2015 року № 1020-3093 де зазначено, що кооператив так і не розпочав будівництво, декларації про початок будівництва об'єкту нерухомого майна у відповідному департаменті не зареєстрована (арк. спр. 35).

У зв`язку з викладеним, прокурор просить суд визнати незаконним та скасувати п. 14.1 додатку 1 до рішення 5 сесії Харківської міської ради 6 скликання "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для розміщення об'єктів містобудування" від 23.02.2011 року № 154/11.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 1 Земельного кодексу України - земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності, право власності на землю - це право володіти, користуватися, розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, Земельного кодексу України.

Згідно з вимогами частини 2 статті 44 Конституції України, рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх не відповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Частиною 1 статті 116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до ст. 41 ЗК України, житлово-будівельним (житловим) та гаражно-будівельним кооперативам за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування земельні ділянки для житлового і гаражного будівництва передаються безоплатно у власність або надаються в оренду у розмірі, який встановлюється відповідно до затвердженої містобудівної документації.

Як вбачається з позовної заяви однією з підстав позову є посилання прокурора на те, що обов'язком Харківської міської ради є з'ясування мети та підстав створення ЖБК, порядку організації його діяльності, правового статусу відповідно до вимог Житлового кодексу УРСР та Примірного статуту при наданні земельної ділянки ЖБК як спеціальному суб'єкту, передбаченому статтею 41 ЗК України, у підтвердження своєї позиції прокурор посилається на постанову Верховного суду України від 17.04.2014 року у справі № 21-195а14.

Проте, суд не може погодитись з такими твердженнями прокурора, оскільки у наведеній постанові підставами позову були інші відносини, а саме надання земельних ділянок відбулося з перевищенням встановлених повноважень щодо права розпорядження землями комунальної власності територіальних громад.

В свою чергу, оскільки Харківська міська рада не є органом державної реєстрації юридичних осіб, вона не наділена повноваженнями контролю за дотриманням порядку створення юридичних осіб.

Таким чином, посилання прокурора щодо недотримання першим відповідачем законодавства України під час прийняття рішення ґрунтуються на припущеннях та не підтвердженні нормами закону.

Крім того, положеннями ч. 1 ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" передбачено підстави та порядок відмови у проведенні державної реєстрації юридичної особи, серед яких, зокрема, вказано невідповідність установчих документів вимогам частини третьої статті 8 цього Закону (установчі документи (установчий акт, статут або засновницький договір, положення) юридичної особи повинні містити відомості, передбачені законом).

Оскільки державна реєстрація другого відповідача на час розгляду справи не скасована та не визнана недійсною у встановленому законом порядку, суд не приймає посилання прокурора про незаконність створення ЖБК "Уністрой" та вважає що установчі документи ЖБК "Уністрой" відповідні вимогам чинного законодавства.

Посилання прокурора на те, що другий відповідач фактично не є житлово-будівельним кооперативом, а є обслуговуючим кооперативом, не ґрунтується на жодних правових нормах.

Згідно з п. 2.6. Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу, кооператив може набувати прав на землю згідно діючого законодавства. Земля може бути передана кооперативу на умовах оренди або безоплатно у власність. Кооператив також може набути право власності на землю за цивільно-правовими угодами.

Відповідно до умов п. 3.1. Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу, кооператив організується з метою забезпечення житлом будівництва або придбання багатоквартирного жилого будинку (будинків) та інших об'єктів нерухомого майна, в тому числі нежитлових будівель, або одноквартирних чи багатоквартирних жилих будинків садибного типу, присадибного типу, або багатоквартирного жилого будинку (будинків) з надвірними будівлями (господарськими будівлями та спорудами) за власні кошти кооперативу, або із залученням банківських кредитів, чи позик, а також для наступної експлуатації та управління цим будинком (будинками) та іншими об'єктами нерухомого майна.

Статтею 2 Закону України "Про кооперацію" визначено термін обслуговуючий кооператив, як кооператив, який утворюється шляхом об'єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності.

Згідно із ст. 6 Закону України "Про кооперацію" передбачено, що відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торгівельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо.

Відповідно до п. 3.3.1 "Державного класифікатору України класифікація організаційно-правових форм господарювання" затвердженого Наказом Державного комітету з питань технічного регулювання та споживчої політики, від 28.05.2004 р. № 97 визначено, термін ОСОБА_1 - юридична особа, утворена фізичними та (або) юридичними особами, які добровільно об'єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування.

Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо.

Таким чином, твердження прокурора про те, що ЖБК "Уністой" не є житлово-будівельним кооперативом, а є обслуговуючим кооперативом є помилковим, оскільки поняття обслуговуючий кооператив та житлово-будівельний кооператив характеризують тип і напрям діяльності кооперативу та не є тотожними.

Отже найменування обслуговуючий кооператив "ОСОБА_1 кооператив "Уністрой" визначає його тип та напрям діяльності відповідно до різновидностей юридичних осіб організаційно-правових форм кооперативів, що узгоджується із п. 1.2. "Вимоги щодо написання найменування юридичної особи або її відокремленого підрозділу", затверджених Наказом Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва від 09.06.2004 р. № 65, відповідно до якого, назва юридичної особи може складатися з власної назви юридичної особи, а також містити інформацію щодо мети діяльності, виду, способу утворення, залежності юридичної особи та інших відомостей згідно з вимогами до найменування окремих організаційно-правових форм суб'єктів господарювання, установлених Цивільним та Господарським кодексами України та законами України. Юридична особа, крім повного найменування, може мати скорочене найменування.

Правові підстави скасування правового акту індивідуальної дії, виданого органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування визначені положеннями ст. 21 ЦК України, згідно якої суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт або правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до роз'яснень президії Вищого арбітражного суду України № 02-5/35 від 26.01.2000 р. "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів" підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.

Таким чином, правові підстави для скасування рішення органу місцевого самоврядування можуть мати місце виключно за наявності двох умов:

1) невідповідність актам цивільного законодавства;

2) порушення цивільних прав або інтересів.

Невідповідність у даному позові спірного рішення Харківської міської ради актам цивільного законодавства зводиться до недотримання ЖБК "Уністрой" під час здійснення державної реєстрації вимог чинного законодавства, а саме ЖК УРСР в частині передбачення можливості юридичних осіб бути членами кооперативу, передбачення можливості членів кооперативу бути членами кількох кооперативів, відсутність членів ЖБК на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов.

Проте, як вбачається з матеріалів справи та викладених норм законодавства створення ЖБК "Уністрой" відбулося не лише на підставі норм ЖК УРСР та Примірного статуту, а й відповідно до положень - Закону України "Про кооперацію", нормами якого визначена іншу процедуру організації діяльності і створення житлово-будівельних кооперативів.

Таким чином, враховуючи недоведеність з боку прокурора порушень відповідачами норм чинного законодавства, діючого на момент виникнення спірних правовідносин, суд не вбачає правових підстав для задоволення позовної заяви.

Також судом встановлено, що рішення міської ради про надання (виділення) земельної ділянки закінчило свою дію з отриманням правовстановлюючих документів другим відповідачем.

Щодо вимог прокурора про визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку: ЯК № 168800, ЯК № 168802, ЯК № 193431, ЯК № 193432, ЯК № 168801, ЯК № 193433, ЯК № 193434, ЯК № 193435, ЯК № 193436, ЯК № 193437, ЯК № 193438, ЯК № 193439, ЯК № 193440, ЯК № 193441, ЯК № 193442, ЯК № 193443, ЯК № 193444, ЯК № 193445, ЯК № 193446, ЯК № 193447, ЯК № 193448, ЯК № 193449, ЯК № 193450, ЯК № 193451, ЯК № 193452, ЯК № 193453, ЯК № 193454; зобов'язання ЖБК "Уністрой" повернути територіальній громаді міста Харкова в особі Харківської міської ради наступні земельні ділянки: земельну ділянку загальною площею 0,1926 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 168800), земельну ділянку загальною площею 0,1738 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 168802), земельну ділянку загальною площею 0,1500 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193431), земельну ділянку загальною площею 0,1435 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193432), земельна ділянка загальною площею 0,1740 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 168801), земельну ділянку загальною площею 0,1065 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193433), земельну ділянку загальною площею 0,1000 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193434), земельну ділянку загальною площею 0,1432 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193435), земельну ділянку загальною площею 0,1068 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193436), земельну ділянку загальною площею 0,1500 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193437), земельну ділянку загальною площею 0,1500 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193438), земельну ділянку загальною площею 0,1000 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №193439), земельну ділянку загальною площею 0,1000 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193440), земельну ділянку загальною площею 0,1000 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193441), земельну ділянку загальною площею 0,1414 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193442), земельну ділянку загальною площею 0,1500 га (державний акт на право власності на земельну ЯК № 193443), земельну ділянку загальною площею 0,1000 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193444), земельну ділянку загальною площею 0,1390 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193445), земельну ділянку загальною площею 0,1000 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193446), земельну ділянку загальною площею 0,1076 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193447), земельну ділянку загальною площею 0,1500 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193448), земельну ділянку загальною площею 0,1498 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193449), земельну ділянку загальною площею 0,1000 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193450), земельну ділянку загальною площею 0,1000 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193451), земельну ділянку загальною площею 0,1500 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193452), земельну ділянку загальною площею 0,1500 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯК № 193453), земельну ділянку загальною площею 0,3918 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193454), суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 11.05.2011 року № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин", державні акти про право власності або право постійного користування на земельну ділянку є документами, що посвідчують відповідне право і видаються на підставі рішень Кабінету Міністрів України, обласних, районних, Київської і Севастопольської міських, селищних, сільських рад, Ради Міністрів Автономної Республіки Крим, обласної, районної, Київської і Севастопольської міських державних адміністрацій.

У спорах, пов'язаних з правом власності або постійного користування земельними ділянками, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти про право власності чи постійного користування.

Разом з тим господарським судам слід враховувати, що право, посвідчене державними актами, є похідним від відповідного рішення органу державної влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність чи в користування, а тому з огляду на приписи частини першої статті 16 ЦК України та статті 152 ЗК України захист прав осіб на земельні ділянки не може здійснюватися лише шляхом визнання відповідного державного акта недійсним, якщо рішення, на підставі якого видано цей державний акт, не визнано недійсним у встановленому порядку.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимога прокурора про визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки є похідною від вимоги про визнання недійсним та скасування п. 14.1 додатку 1 до рішення 5 сесії Харківської міської ради 6 скликання "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для розміщення об'єктів містобудування" від 23 лютого 2011 року № 154/11.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позову в частині визнання незаконним та скасування п. 14.1 додатку 1 до рішення 5 сесії Харківської міської ради 6 скликання "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для розміщення об'єктів містобудування" від 23 лютого 2011 року № 154/11, суд не вбачає підстав для задоволення позову щодо визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку: ЯК № 168800, ЯК № 168802, ЯК № 193431, ЯК № 193432, ЯК № 168801, ЯК № 193433, ЯК № 193434, ЯК № 193435, ЯК № 193436, ЯК № 193437, ЯК № 193438, ЯК № 193439, ЯК № 193440, ЯК № 193441, ЯК № 193442, ЯК № 193443, ЯК № 193444, ЯК № 193445, ЯК № 193446, ЯК № 193447, ЯК № 193448, ЯК № 193449, ЯК № 193450, ЯК № 193451, ЯК № 193452, ЯК № 193453, ЯК № 193454 ЖБК "Уністрой".

Щодо позовної вимоги про зобов`язання повернути територіальній громаді міста Харкова в особі Харківської міської ради наступні земельних ділянки: земельну ділянку загальною площею 0,1926 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 168800), земельну ділянку загальною площею 0,1738 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 168802), земельну ділянку загальною площею 0,1500 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193431), земельну ділянку загальною площею 0,1435 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193432), земельна ділянка загальною площею 0,1740 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 168801), земельну ділянку загальною площею 0,1065 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193433), земельну ділянку загальною площею 0,1000 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193434), земельну ділянку загальною площею 0,1432 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193435), земельну ділянку загальною площею 0,1068 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193436), земельну ділянку загальною площею 0,1500 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193437), земельну ділянку загальною площею 0,1500 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193438), земельну ділянку загальною площею 0,1000 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №193439), земельну ділянку загальною площею 0,1000 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193440), земельну ділянку загальною площею 0,1000 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193441), земельну ділянку загальною площею 0,1414 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193442), земельну ділянку загальною площею 0,1500 га (державний акт на право власності на земельну ЯК № 193443), земельну ділянку загальною площею 0,1000 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193444), земельну ділянку загальною площею 0,1390 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193445), земельну ділянку загальною площею 0,1000 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193446), земельну ділянку загальною площею 0,1076 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193447), земельну ділянку загальною площею 0,1500 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193448), земельну ділянку загальною площею 0,1498 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193449), земельну ділянку загальною площею 0,1000 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193450), земельну ділянку загальною площею 0,1000 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193451), земельну ділянку загальною площею 0,1500 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193452), земельну ділянку загальною площею 0,1500 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯК № 193453), земельну ділянку загальною площею 0,3918 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193454, суд зазначає наступне.

Відповідно до норм ст. 1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених ГПК України заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст. 21 ГПК України передбачено, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу. Позивачами є підприємства та організації, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є підприємства та організації, яким пред'явлено позовну вимогу.

Виходячи з аналізу вищезазначених норм суд приходить до висновку, що позов подається на захист прав позивача або в інтересах якого подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

В даному випадку позовна вимога прокурора про зобов`язання ОСОБА_1 кооператив "Уністрой" (другого відповідача) передати територіальній громаді міста Харкова в особі Харківської міської ради (першому відповідачу) земельних ділянок направлена на захист прав відповідача, оскільки прокурором було визначено Харківську міську раду саме як відповідача по справі. Також суд звертає увагу й на те, ще по-перше, відмова у задоволенні позовних вимог про визнання незаконним та скасування п. 14.1 додатку до рішення, яке є предметом провадження у даній справі, про визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки, по-друге, її (вимоги) передчасність (навіть при частковому задоволенні позову в частині визнання незаконним та скасування п.п. додатку до рішення ХМР та незаконними державних актів відсутні правові підстави для примусового зобовязання ЖБК по поверненню земельних ділянок, оскільки не вбачається порушення права а саме ухилення ЖБК з моменту якого (ухилення), за наявності правових підстав, можливе звернення із відповідним позовом до суду про зобовязання повернути земельні ділянки), що також унеможливлює задоволення позовних вимог в цій частині.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовної вимоги прокурора про зобов`язання ОСОБА_1 кооператив Уністрой передати територіальній громаді міста Харкова в особі Харківської міської ради наступних земельних ділянок: земельну ділянку загальною площею 0,1926 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 168800), земельну ділянку загальною площею 0,1738 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 168802), земельну ділянку загальною площею 0,1500 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193431), земельну ділянку загальною площею 0,1435 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193432), земельна ділянка загальною площею 0,1740 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 168801), земельну ділянку загальною площею 0,1065 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193433), земельну ділянку загальною площею 0,1000 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193434), земельну ділянку загальною площею 0,1432 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193435), земельну ділянку загальною площею 0,1068 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193436), земельну ділянку загальною площею 0,1500 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193437), земельну ділянку загальною площею 0,1500 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193438), земельну ділянку загальною площею 0,1000 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №193439), земельну ділянку загальною площею 0,1000 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193440), земельну ділянку загальною площею 0,1000 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193441), земельну ділянку загальною площею 0,1414 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193442), земельну ділянку загальною площею 0,1500 га (державний акт на право власності на земельну ЯК № 193443), земельну ділянку загальною площею 0,1000 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193444), земельну ділянку загальною площею 0,1390 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193445), земельну ділянку загальною площею 0,1000 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193446), земельну ділянку загальною площею 0,1076 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193447), земельну ділянку загальною площею 0,1500 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193448), земельну ділянку загальною площею 0,1498 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193449), земельну ділянку загальною площею 0,1000 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193450), земельну ділянку загальною площею 0,1000 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193451), земельну ділянку загальною площею 0,1500 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193452), земельну ділянку загальною площею 0,1500 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯК № 193453), земельну ділянку загальною площею 0,3918 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 193454, оскільки дана позовна вимога направлена на захист прав першого відповідача, а також у зв'язку з тим, що вона є похідною від вимоги про визнання недійсним пункт 14.1 додатку 1 до рішення 5 сесії Харківської міської ради 6 скликання "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для розміщення об'єктів містобудування" від 23 лютого 2011 року № 154/11, в задоволенні якої було відмовлено, та передвчасною з огляду на викладені вище обставини.

Щодо заявленого клопотання Харківської міської ради про застосування наслідків спливу позовної давності суд вважає за необхідне відмовити у його задоволенні виходячи з наступного: у відповідності до частини 2.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду № 10 від 29.05.2013 року Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення. Позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом частини п'ятої статті 267 ЦК України позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску позовної давності.

Отже, враховуючи те, що суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог прокурора, а тим самим встановивши відсутність порушеного права, заява про застосування позовної давності не підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується статтею 49 Господарського процесуального кодексу України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав державне мито покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 4.6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 № 7, приймаючи рішення зі справи, провадження в якій порушено за заявою прокурора, господарський суд у разі повного або часткового задоволення позову (скарги) стягує судовий збір з відповідача (повністю або пропорційно задоволеним вимогам), якщо він не звільнений від сплати судового збору; у разі ж повної або часткової відмови в позові судовий збір стягується з визначеного прокурором позивача (так само повністю або пропорційно задоволеним вимогам), за винятком випадків, коли останнього звільнено від сплати судового збору, та коли позивачем у справі є сам прокурор. Таким чином, в даному випадку судовий збір покладається на прокурора, проте оскільки п. 11 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір (в редакції Закону, що була діючою станом на момент звернення прокурора з позовом до суду) органи прокуратури звільнено від сплати судового збору, судовий збір не стягується.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 44, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 4, 4-2, 4-3, 12, 22, 29, 33, 34, 43, 44, 49, 69, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор апеляційне подання протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 30.09.2015 р.

Суддя ОСОБА_2

справа № 922/4112/15