донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

22.09.2015р. справа №908/3117/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4
за участю представників сторін:
від позивача 1: не зявився;
від відповідача: від Третьої особи 1: від Третьої особи 2 від Третьої особи 3 ОСОБА_5 (довіреність №5 від 05.01.2015р.), ОСОБА_6 (довіреність №35 від 13.03.2015р.); не зявився; не зявився; не зявився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуКомунального підприємства «Водоканал», м. Запоріжжя
на рішення господарського суду Запорізької області
від25.06.2015р. (повний текст підписано 08.07.2015р.)
по справі№908/3117/15 (суддя Серкіз В.Г.)
за позовомОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Ельдорадо-сервіс», м. Запоріжжя
до за участю третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог на стороні Позивача за участю третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог на стороні Позивача за участю третьої особи 3, яка не заявляє самостійних вимог на стороні Відповідача Комунального підприємства «Водоканал», м. Запоріжжя ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Компанія «Укренерговосток-1», м.Київ Міське комунальне підприємство «Міськводоканал», м. Луганськ Комунальне підприємство «Виробничий комбінат «Тепловодоканал», м. Енергодар Запорізької області
простягнення 11 134 768,98грн.
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Ельдорадо-сервіс», м. Запоріжжя (Позивач) звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Комунального підприємства «Водоканал», м. Запоріжжя (Відповідач) про стягнення 11 134 768,98грн. за договором про заміну кредитора (відступлення права вимоги) №01/09-12 від 03.09.2012р.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 25.06.2015р. позовні вимоги були задоволені в повному обсязі стягнуто на користь Позивача 11 134 768,98грн., з яких 7 000 000,00грн. основного боргу, 3 587 618,30грн. втрат від інфляції та 547 150,68 грн. 3% річних.

Рішення місцевого господарського суду вмотивовано встановлення факту неналежного виконання Відповідачем умов договору про заміну кредитора від 03.09.2012р. №01/09-12 щодо оплати відступленого права вимоги.

Комунальне підприємство «Водоканал», не погодившись з прийнятим рішенням суду, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 25.06.2015р. та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Підставами для скасування рішення суду першої інстанції Апелянт зазначає, що договір №01/09-12 від 03.09.2012р. про заміну кредитора є недійсним через невідповідність вимогам законодавства щодо складу сторін договору факторингу; Позивачем не надано доказів повідомлення основного боржника Міського комунального підприємства «Міськводоканал» про заміну кредитора у зобовязанні, що свідчить про проведення заміни кредитора без його згоди.

За результатами автоматизованого розподілу справи сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий (суддя-доповідач) Попков Д.О., суддів Радіонова О.О., Зубченко І.В.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 03.08.2015р. порушене апеляційне провадження із призначенням розгляду скарги на 18.08.2015р. о 10.00год., з подальшим відкладанням на 08.09.2015р. о 11.30год. та залученням до участі у справі у якості Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Позивача ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Компанія «Укренерговосток-1» (Третя особа 1)

Розпорядженням секретаря другої судової палати від 07.09.2015р., у зв'язку із перебуванням суддів Зубченко І.В. і ОСОБА_8 у відпустці їх у складі судової колегії було змінено на суддів Стойка О.В. і ОСОБА_9

Ухвалою від 08.09.2015р. розгляд апеляційної скарги було відкладено на 22.09.2015р. об11.50 та залучено до участі у справі у якості Третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Міське комунальне підприємство «Міськоволоканал» (на стороні Позивача Третя особа 2) та Комунальне підприємство «Виробничий комбінат «Тепло-Водоканал» (на стороні Відповідача Третя особа 3).

Розпорядженням секретаря Другої судової палати від 21.09.2015р., у зв'язку із перебуванням судді Чернота Л.Ф., у відпустці, її у складі колегії було змінено на суддю Зубченко І.В.

Судові засідання апеляційної інстанції здійснювались з аудиофіксацією у порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.ст. 4-4, 81-1, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Представники сторін Скаржника у судовому засіданні 22.09.2015р. підтримали доводи і вимоги апеляційної скарги у повному обсягу.

Представники Позивача та залучених Третіх осіб попри вжиті апеляційним судом заходи із забезпечення належного повідомлення у судове засідання без пояснення причин не зявились, визначені судом документи не надали, що за висновком судової колегії, з урахуванням інших наявних у справі матеріалів та загального часу апеляційного провадження не може вважатися належною причиною для подальшого відкладання вирішення справи по суті.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали господарської справи (у тому числі ті, що надішли на виконання вимог ухвал суду в перебігу апеляційного провадження у справі та мають істотне значення для її правильного вирішення), апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне:

За наданими на запитання апеляційного суду відомостями Господарського суду Луганської області (а.с.а.с.141-144) останнім 04.08.2008р. за заявою кредитора - ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Компанія «Укренерговосток-1» - порушено справу №12/25б про банкрутство боржника Міського комунального підприємства «Міськводоканал» (матеріали означеної справи наразі вважаються втраченими).

Було встановлено, що 14.03.2006р. між ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Компанія «Укренергоатом-1» та Відкритим акціонерним товариством «Луганськобленерго» був укладений договір №25/03, за умовами якого ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Компанія «Укренерговосток-1» отримала повноваження кредитора щодо стягнення заборгованості у розмірі 5 000 000,00грн. з боржника МКП «Міськводоканал»

21.08.2007р. між ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Компанія «Укренерговосток-1» та ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Компанія «Укренергоатом-1» був укладений договір №21/08/07, згідно умов якого кредитор отримав право вимоги сплати 5 000 000,00грн. з Міського комунального підприємства «Міськводоканал».

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 03.03.2008р. введено процедуру розпорядження майном боржника, після чого до суду надійшли заяви з грошовими вимогами, в тому числі - вимога ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Компанія «Укренерговосток-1» з вимогами в сумі 30 000 000,00грн., яку ухвалою від 17.06.2008р. разом із ініціюючою включено до реєстру вимог кредиторів МКП «Міськводоканал» (а.с.а.с.147, 148).

Протягом процедури санації, запровадженої ухвалою Господарського суду Луганської області від 18.09.2008р. (а.с.а.с.149,150) було здійснено часткове погашення вимог ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Компанія «Укренерговосток-1» в сумі 17 329 907,71грн. (а.с.а.с.151-154)

Із змісту ухвали Господарського суду Луганської області від 22.11.2012р. у справі №12/25б (а.с.а.с.155, 156) вбачається, що ліквідатор МКП «Міськводоканал» звертався з клопотанням про внесення змін до реєстру вимог кредиторів, а саме: зменшити вимоги ТОВ «Компанія «Укренерговосток-1» до суми 23000000грн. з одночасним визнанням вимог та їх внесенням до реєстру вимог кредиторів ТОВ «Ельдорадо-Сервіс» (Позивач у справі №908/3117/15) у розмірі 9200000грн. та КП «Виробничий комбінат «Тепло-Водоканал» (Третя особа 3 у справі №908/3117/15) у розмірі 2800000грн. Втім, означено клопотання вирішено не було, а вказівок на підстави для запровадження таких змін до реєстру вимог кредиторів вказана ухвала не містить.

Однак, зі змісту подальшої ухвали Господарського суду Луганської області від 20.12.2012р. у справі №12/25б вбачається, що внаслідок укладання КП «Виробничий комбінат «Тепло-Водоканал» договорів відступлення права вимоги: №7-09-12 від 04.09.2012р. з ТОВ «Квант-Енерго», №02/09-12 від 08.09.2012р. з КП «Водоканал» (Відповідач у справі №908/3117/15) та №01-09 від 05.09.2012р. з ТОВ «Ельдорадо-Сервіс» Третя особа 3 набула в межах справи про банкрутство вимоги до Третьої особи 2 на суму 12000000грн., тоді як розмір вимог Третьої особи 1 відповідно зменшився до 23000000грн. Водночас, яким чином такі відступлення права вимоги і залишковий розмір вимог ініціюючого кредитора співвідноситься із вказаними в постанові Господарського суду Луганської області від 27.09.2010р. у справі №12/25б (а.с.а.с.151-154) відомостями про часткове погашення в перебігу процедури санації з 35000000грн. вимог ініціюючого кредитора ТОВ «Компанія «Укренерговосток-1» вимог на суму 17329907,71грн. в ухвалі місцевого суду від 20.12.2012р. або інших наявних у справі №908/3117/15 матеріалах не вбачається, так само, які і не визначається яка саме частина вимог (за підставою і періодом виникнення заборгованості) набувалось кожним кредитором МКП «Міськводоканал».

22.05.2012р. між ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Компанія «Укренерговосток-1» та ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Ельдорадо-Сервіс» був укладений договір №02/05-12 про заміну кредитора (відступлення права вимоги) (а.с.а.с.18,19), відповідно до якого ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Ельдорадо-Сервіс» прийняло на себе право вимоги боргу у МКП «Міськводоканал» в сумі 12000000грн. за договором про відступлення права вимоги №67 від 13.02.2008р. за основним договором про постачання питної води (вказані останні два договори попри неодноразові вимоги апеляційного суду до матеріалів справи її учасниками не представлені, а місцевим судом не досліджувались).

При цьому, безспірність переданої за цим договором вимоги до боржника підтверджувалась, серед іншого, і згадуваною вище ухвалою Господарського суду Луганської області від 17.06.2008р. у справі №12/25б, тоді як періоду формування заборгованості, право вимоги якої передано Третьою особою 1 Позивачеві, не визначено.

В подальшому, 03.09.2012р. між ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю "Ельдорадо-сервіс" (ОСОБА_10 кредитор) та Комунальним підприємством "Водоканал" (Новий кредитор) був укладений договір про заміну кредитора (відступлення права вимоги) № 01/09-12 (а.с.а.с.20,21), відповідно до п.1.1 якого ОСОБА_10 кредитор передає, а Новий кредитор приймає на себе право вимоги боргу в сумі 7 000 000,00 грн. за договором про відступлення права вимоги № 02/05-12 від 22.05.2012р., договором про відступлення права вимоги № 67 від 13.02.2008р., який виник внаслідок неповних розрахунків за покупну воду Комунального підприємства «Міськводоканал», а Новий кредитор заміняє ОСОБА_10 кредитора у Основному зобов'язанні на суму відступленого права вимоги, зобов'язується розрахуватись з Первісним кредитором, у якості компенсації вартості якої є плата за право вимоги боргу та отримує право вимагати від Боржника сплатити суму боргу в розмірі 7 000 000,00грн.

Апеляційний суд наголошує, що співвідношення приналежного Позивачеві права вимоги, набутого від Третьої особи 1 у розмірі 12000000грн. та частини цієї вимоги у розмірі 7000000грн., що була відступлена Відповідачеві, за періодом формування заборгованості для ідентифікації таких вимог наразі не визначено.

Згідно з п.2.1. договору сторони дійшли згоди, що сума відступленого права (дебіторської заборгованості за основним договором), що переходить від ОСОБА_10 кредитора до Нового кредитора на умовах цього Договору становить 7000000грн. Водночас, розмір та порядок сплати Новим кредитором ОСОБА_10 кредитору за відступлення права визначаються в Угоді, що буде укладена між новим кредитором та Первісним кредитором протягом восьми календарних днів з моменту підписання цього Договору.

Відповідно до Угоди від 03.09.2012р. на підставі п. 2.1. договору сторони узгодили, що ОСОБА_10 кредитор надає Новому кредитору дисконт (знижку) в розмірі 0.5 % від суми зобов'язання Нового кредитора перед Первісним кредитором. (а.с.22). При цьому, до якої саме суми зобовязань Нового кредитора перед Первісним кредитором має бути застосована ця знижка сторонами визначено не було.

Наступного дня 04.09.2012р. - Позивачем та Відповідачем була підписана додаткова угода №1 від 04.09.2012р. до Угоди № 1401/12 від 03.09.2012р. до договору, якою сторони дійшли згоди про припинення дії угоди № 1401/12 від 03.09.2012р. (а.с.23). Цією ж датою сторонами була укладена Додаткова угода №1 до договору про заміну вимоги кредитора (відступлення права вимоги) №01/09-12 від 03.09.2012р., якою з п. 2.1. договору було виключено друге речення і викладено цей пункт в наступній редакції: «Сторони визнають, що сума відступленого права (дебіторської заборгованості за основним договором), що переходить від ОСОБА_10 кредитора до Нового кредитора на умах цього договору становить 7000000грн.»

Матеріали справи не містять і її учасниками попри неодноразові вимоги апеляційного суду не були надані докази виконання передбаченого п.3.1.1. договору про заміну кредитора (відступлення права вимоги) №01/09-12 від 03.09.2012р. обовязку Позивача як ОСОБА_10 кредитора передати Відповідачеві документи на підтвердження заборгованості Боржника, а представники Відповідача факт такої передачі заперечили у судових засіданнях. Між тим, до обовязків Відповідача п.3.2. цього договору, окрім проведення розрахунку з Первісним кредитором, також віднесено і прийняття документів та відомостей, визначених п.3.1.1.

04.09.2012р. Позивачем був складений лист-вимога №040912 (а.с.25), який вручено Відповідачеві лише 04.11.2012р. згідно відмітки, з вимогою провести розрахунки року шляхом перерахування в семиденний строк плати (компенсації) вимоги про сплату боргу в сумі 7 000 000грн. на поточний рахунок, проте відповіді надано не було, а розрахунку не проведено.

Позивач був складений лист № 1009/1 від 10.09.2014р. (а.с.26) з вимогою провести звірку взаєморозрахунків між підприємствами та надати Акт взаєморозрахунків, отриманий Відповідачем 22.09.2014р. згідно відмітки. Відповідно до Акту взаєморозрахунків від 11.09.2014р. (а.с.27) Відповідачем визнано, що його заборгованість перед Позивачем складає 7 000 000грн. При цьому, підставою для виникнення означеного заборгованості вказано постачання питної води згідно договору №02/09-12 від 08.12.2012р., який в матеріалах справи відсутній і за яким позовні вимоги в межах цієї справи не предявлялись.

В матеріалах справи міститься частина документу, названого Актом ревізії фінансово-господарської діяльності комунального підприємства «Водоканал» за період з 01.06.2011р. по 31.01.2013р. (а.с.а.с. 28,29), посвідченого печаткою Позивача, з якого вбачається відображення Відповідачем у субрахунку 685 «розрахунки з іншими кредиторам» кредиторської заборгованості перед ТОВ «Ельдорадо-Сервіс» у розмірі 7000000грн.

Таким чином, суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Ельдорадо-сервіс», м. Запоріжжя у повному обсязі, за стягнувши окрім плати за відступлене право вимоги також нараховані в порядку ст.625 Цивільного кодексу України за період з 12.09.2012р. по 31.03.2015р. втрати від інфляції у розмірі 3587618,3грн. та за період з 12.09.2012р. по 20.04.2015р. 3% річних в розмірі 547150,68грн.

Як було встановлено апеляційним судом, в подальшому, на підставі договору про заміну кредитора (відступлення права вимоги) №02/09-12 від 08.09.2012р. Відповідач відступив набуте від Позивача права вимоги у розмірі 7000000грн. до МКП «Міськводоканал» на користь Третьої особи 3, яка за відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.а.с.135-138) з 08.01.2014р. перебуває у стані припинення.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне:

Виходячи із приписів ст.1 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст.15, 16 Цивільного кодексу України можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у Позивача певного захищуваного субєктивного права або інтересу, порушення такого субєктивного права (інтересу) з боку Відповідача та належність (передбаченість законодавством та адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.

Субєктивне право вимоги виконання спірного грошового зобовязання, на захист якого спрямовано заявлений позов, ґрунтується на договорі про заміну кредитора (відступлення права вимоги) №01/09-12 від 03.09.2012р., який в силу положень ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України та ст.ст.173, 174 Господарського кодексу України може виступати у якості підстави для виникнення у сторін кореспондуючих прав і обовязків у разі відповідності вимогам діючого на момент підписання законодавства.

За своєю правовою природою, що визначається змістом п.1. цього договору, означений договір опосередковує відплатне відчуження права вимоги (купівля-продаж), що узгоджується із ч.3 ст.656 Цивільного кодексу України та здійснюється з урахуванням положень про відступлення права вимоги. Апеляційний суд також наголошує, що відплатний характер відчуження права вимоги шляхом його відступлення окрім п. 1.1. договору та виключеного додатковою угодою №1 від 04.09.2012р. (а.с.24) з п. 2.1. договору другого абзацу, також визначається змістом зобовязань Відповідача за п.3.2.2. договору №01/09-12 від 03.09.2012р.

Дійсно, оскільки внаслідок укладання цього договору відбувається набуття Відповідачем право вимоги, яке до того належало Позивачеві, і Відповідач зобовязався розрахуватись за набуте право вимоги, остільки характер відносин між сторонами цілком охоплюється диспозицією ст.655 Цивільного кодексу України. Наразі, право вимоги у розумінні ч.2 ст.190 цього Кодексу та згадуваної вище ч.3 ст.656 є належним обєктом продажу, специфічна природа якого, підстава існування та виникнення (первісне/основне зобовязання боржника) на відміну від речей лише зумовлює як наслідок необхідність заміни сторони у зобовязанні згідно із п.1 ч.1 ст.512 Цивільного кодексу України, але не впливає на природу договору саме як купівлі-продажу, що зумовлено саме відплатним характером відступлення.

В контексті означених висновків зауваження Скаржника щодо кваліфікації договору №01/09-12 від 03.09.2012р. як факторингу є безпідставними, тим більше, що сторони за договором не є учасниками ринку фінансових послуг у розумінні п.7 ч.1 ст.1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», відносини між якими регламентуються нормами цього Закону в силу приписів його ч.1 ст.2.

Разом із цим, через:

? ненадання учасниками справи всіх витребуваних апеляційним судом документів, невизначеність за ідентифікаційними ознаками (період формування стягуваної заборгованості МПК «Міськводоканал» та реквізити договорів, за яким відповідне грошове зобовязання виникло) сум права вимоги, які відступалися в перебігу справи про банкрутство №12/25б Третьою особою 1 на користь інших осіб (та подальших відступлень цих прав такими особами);

? розбіжності між розміром грошових вимог ТОВ «Компанія «Укренерговосток-1» до МКП «Міськводоканал», які мали залишитись після часткового погашення в сумі 17329907,71грн. в перебігу процедури санації боржника (350007,71 =17670092,29) і розміром вимог, залишилися внаслідок укладання низки договорів відступлення права вимоги (23000000грн.) з одночасним набуттям за рахунок такого відступлення Третьої особою 3 права вимоги в розмірі 12000000грн., що взагалі є несумісним із фактом часткового погашення вимог ініціюючого кредитора,

Донецький апеляційний господарський суд позбавлений можливості встановити та надати правову оцінку дійсності права вимоги до Третьої особи 2 (його наявності) у розмірі 7000000грн. та приналежності саме Позивачеві на дату підписання договору №01/09-12 від 03.09.2012р., а, відтак, - і спроможності виступати конкретним належним предметом відчуження (продажу) за таким договором, зокрема в контексті приписів ст.658 Цивільного кодексу України.

Поряд із цим, якщо сума відступленого права вимог в розмірі 7000000грн. є характеристикою предмету купівлі-продажу, то іншою обовязковою у розумінні ст.ст.655, 691 Цивільного кодексу України умовою цього договору є ціна відступленого права, яку Новий кредитор має сплатити ОСОБА_10. Висновок про істотність умови про ціну предмету відчуження, яка і визначає обсяг грошових зобовязань Відповідача як набувача права вимоги на відплатній основі цілком узгоджується із приписами ч.3 ст.180 Господарського кодексу України.

Між тим, зі змісту наявних у справі документів вбачається, що сторонами договору №01/09-12 від 03.09.2012р. не встановлений розмір оплати, в якому Відповідач має здійснити розрахунок на користь Позивача за набуття права вимоги до МКП «Міськводоканал» у розмірі 7000000грн. Висновок місцевого суду з цього приводу, що розмір оплати становить також 7000000грн. є безпідставним, адже не ґрунтується на наявних у справі доказах.

Діюче законодавство не містить правових підстав, які б у випадку невизначеності ціни відступленого права вимоги за умовами відповідного договору між первісним та новим кредитором, вказували на можливість ототожнення цієї ціни із розміром відступленого права. Апеляційний суд зауважує, що представлений Позивачем акт про наявність і розмір заборгованості станом на 01.12.2012р. (а.с.27), який за своєю суттю не є первинним документом у розумінні ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» чи самодостатньою підставою для виникнення зобовязань у розумінні ст.11 Цивільного кодексу України, за своїм змістом взагалі не стосується договору про заміну кредитора (відступлення права вимоги) №01/09-12 від 03.09.2012р., а отже не може сприйматися як узгодження сторонами розміру оплати (ціни) відступленого права.

За відсутністю будь-яких інших доказів встановлення сторонами саме шляхом укладання відповідної угоди зважаючи на вимоги ст.ст.513, 654 Цивільного кодексу України істотної умови договору №01/09-12 від 03.09.2012р. ціни, у розмірі якої має відбутися розрахунок Відповідача на користь Позивача за відступлення права вимоги такий договір в силу ч.1 ст.638 Цивільного кодексу України та ч.2 ст.180 Господарського кодексу України є неукладеним, а отже не може вважатися належною підставою для виникнення і існування між сторонами кореспондуючих права і обовязків.

Наразі, відсутність правової підстави для існування у Позивача захищуваного заявленим позовом субєктивного права на отримання плати за відступлення права вимоги, та обовязку у Відповідача здійснювати оплату такого права в сумі стягуваної заборгованості в розмірі 7000000грн., унеможливлює і існування порушення такого відсутнього права у розумінні ст.610 Цивільного кодексу України у вигляді прострочення, що є обовязковою умовою для застосування положень ст.625 цього Кодексу.

Вказані висновки, в свою чергу, вказують на неможливість задоволення заявлених позовних вимог, адже в силу ч.1 ст.19 Конституції України та ч.ч.2,3 ст.14 Цивільного кодексу України Відповідач не може бути примушений до виконання дій зі здійснення платежу в сумі 7000000грн. та інших наслідків його своєчасного невиконання, якщо такий обовязок не встановлений для нього законом або договором.

Через невідповідність висновків місцевого суду відносно встановлення розміру оплати за відступлення права вимоги фактичним обставинам справи та неправильним застосуванням норм матеріального права, оскаржуване рішення підлягає скасуванню на підставі п.п.3,4 ч.1 ст.104 Господарського процесуального кодексу України із прийняттям нового про відмову у задоволені позовних вимог в повному обсягу.

За змістом ст.49 Господарського процесуального кодексу України такий висновок апеляційної інстанції зумовлює віднесення на рахунок Позивача понесених ним витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви, а також стягнення з нього на користь Відповідача понесених останнім витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4-5 4-7, 49, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Водоканал», м. Запоріжжя на рішення Господарського суду Запорізької області від 25.06.2015р. (повний текст підписано 08.07.2015р.) по справі №908/3117/15 задовольнити у повному обсягу.

2. Рішення Господарського суду Запорізької області від 25.06.2015р. (повний текст підписано 08.07.2015р.) по справі №908/3117/15 скасувати.

3. Прийняти нове рішення у справі №908/3117/15, яким відмовити повністю у задоволені позовних вимог ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Ельдорадо-сервіс», м. Запоріжжя до Комунального підприємства «Водоканал», м. Запоріжжя про стягнення заборгованості у розмірі 7000000грн., втрат від інфляції в розмірі 3587618,3грн. та 3% річних в сумі 547150,68грн. у звязку із невиконанням грошового зобовязання за договором про заміну кредитора (відступлення права вимоги) №01/09-12 від 03.09.2012р.

4. Стягнути з ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Ельдорадо-сервіс» (69104, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код 30926464) на користь Комунального підприємства «Водоканал» (69002, м. Запоріжжя, вул. Артема, 61, ідентифікаційний код 332025623) витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 36540грн.

5.Доручити Господарському суду Запорізької області видати наказ на примусове виконання цієї постанови, оформивши його у відповідності до вимог ст.18 Закону України «Про виконавче провадження».

6. Постанова апеляційної інстанції набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя: Д.О. Попков

Судді: О.В. Стойка

ОСОБА_3

Надруковано 8 прим.: 1,2 - сторонам, 3,4,5 - третім особам, 6 - у справу, 7 - ДАГС, 8 - ГСЗО