ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2015 р. Справа №917/1303/15

за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго", вул. Комарова, 2а, м.Полтава,36008

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1

про стягнення 13 070,24 грн.

Суддя Погрібна С.В.

Представники:

від позивача: Данілова Н.Н. довіреність №29-14/20 від 05.01.2015р.

від відповідача: не з"явився.

Суть спору: Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача 13 070,24 грн., з яких 5 716,27грн. - основний борг за Договором №2266 на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води від 01.09.2007р., 5 564,50грн. - пеня, 58,88 грн. - 3% річних та 1 730,59 грн. інфляційних нарахувань.

Представник позивача на задоволенні позову наполягає посилаючись на неналежне виконання умов Договору №2266 на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води від 01.09.2007р.

Представник позивача повідомив суду, що станом на 09.09.2015 року стягувана за позовом сума відповідачем не сплачена.

Відповідач в судове засідання не з'явився, відзив на позовну заяву не надав.

Ухвала від 21.07.2015р. повернулася до суду з відміткою поштового відділення "адресат не проживає". У відповідності спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, станом на 08.09.2015року місце проживання відповідача є: АДРЕСА_1, що співпадає з адресою, вказаною у позовній заяві.

Як роз'яснено в Постанові Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (п. 3.9.1.), особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

Зокрема, відповідно до ст. 64 ГПК України, в разі якщо ухвалу було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеному в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, відповідач належним чином повідомлений про час, дату та місце проведення судового засідання.

Неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, тому суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

В судовому засіданні відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Між Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (теплопостачальна організація за Договором; позивач по справі) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1, (споживач за Договором; відповідач по справі) 01.09.2007р. був укладений Договір № 2266 на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води (далі - Договір) (а.с.8-9).

Відповідно до умов Договору теплопостачальна організація бере на себе зобов'язання постачати теплову енергію у вигляді гарячої води з метою забезпечення опалення приміщення споживача до межі розподілу будівель магазинів продовольчих товарів по АДРЕСА_2 та по АДРЕСА_3. Межею розподілу є вимикаючий пристрій спільна система опалення з житловими будинками по вул. АДРЕСА_2 та по АДРЕСА_3 (п.п.1, 2).

За умовами Договору відповідач зобов'язався сплачувати за одержану теплову енергію за встановленими тарифами та в строк, передбачений договором.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 30.10.2012р. по справі №18/1746/12 було внесено зміни до п.п. 13, 13.1, 14, 14.1, 14.2, 14.3 Договору № 2266 на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води від 01.09.2007р. (а.с.10-12).

Згідно п. 20 Договору, договір укладений по 31.12.2012р. і вважається продовженим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення його строку не надійде заяви від однієї із сторін про відмову від цього договору.

Доказів про припинення строку дії договору сторони суду в порядку ст. 33 ГПК України не надали, отже договір є діючим.

Відповідно до п.14 Договору (в редакції змін внесених рішенням від 30.10.2012р. по справі №18/1746/12) розрахунки за відпущену теплову енергію проводяться відповідно до тарифів встановлених уповноваженим органом та діючих на період постачання теплової енергії на підставі виконаних розрахунків відповідно до теплових навантажень.

Вартість 1Гкал - 802,18 грн., (без ПДВ), 962,62 грн. (з ПДВ) для потреб інших споживачів.

Розрахунковим періодом є календарний місяць.

Оплата вартості теплової енергії, визначеної розрахунковим способом в п.3 Додатку "Розрахунку обсягу теплової енергії", проводиться "Споживачем" плановим платежем до 30 числа поточного місяця.

Кінцевий розрахунок вартості теплової енергії визначеної з урахуванням фактичної температури повітря, проводиться "Споживачем" до 15 числа місяця наступного за розрахунковим на підставі виписаного рахунку (п.п.14.1 Договору в редакції змін внесених рішенням від 30.10.2012р. по справі №18/1746/12).

Відповідно до п. 14.2 Договору (в редакції змін внесених рішенням від 30.10.2012р. по справі №18/1746/12) факт отримання споживачем теплової енергії фіксується щомісячно Актом приймання-передачі теплової енергії.

На виконання умов Договору за період жовтень 2014р. по січень 2015р. позивачем було поставлено відповідачу теплову енергію.

Позивачем надані акти прийняття-передачі теплової енергії за період з жовтня 2014р. - січень 2015р. та рахунки на оплату, які свідчать про відпуск теплової енергії споживачу та її вартість, а також реєстри, що підтверджують факт відправлення відповідачу актів та рахунків згідно вимог Договору.

Однак, відповідач порушив свої зобов'язання за договором в частині здійснення оплати за отриману теплову енергію у визначені договором строки, в зв"язку з чим утворилась заборгованість в сумі 5716,27 грн.

На момент подання позову заборгованість відповідача перед позивачем становила 5716,27грн.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. ст. 525, 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, в установлений строк, відповідно до закону, інших правових актів, договору, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, крім передбачених законом випадків.

Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечувати безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Частиною 6 статті 25 Закону України "Про теплопостачання" разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

Факт отримання теплової енергії відповідачем та порушення ним своїх договірних зобов`язань в частині оплати, підтверджений матеріалами справи і не заперечується відповідачем, тому суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення 5716,27грн. основної заборгованості за Договором.

Крім того, позивачем на підставі п.14.3 Договору (в редакції змін внесених рішенням від 30.10.2012р. по справі №18/1746/12) та ст.625 Цивільного кодексу України нараховано та заявлено до стягнення 5564,50грн. - пені, 58,88грн. - 3% річних та 1730,59 грн. інфляційних нарахувань.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Пунктом 14.3 Договору (в редакції змін внесених рішенням від 30.10.2012р. по справі №18/1746/12) визначено, що у випадку несплати у вказані строки вводиться пеня у розмірі 1,0 % за кожен день прострочки платежу, але не більше 100% боргу згідно Закону України "Про відповідальність суб"єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги", а також стягуються 3% річних та інфляційні витрати з простроченої суми згідно зі ст. 625 ЦК України.

Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Позивачем заявлено до стягнення 5564,50грн. пені за період з 15.11.2014 року по 13.05.2015 року (розрахунок пені по кожному платежу окремо в матеріалах справи, а.с. 16), яка підлягає задоволенню в межах заявленої суми, оскільки її розмір та період нарахування не суперечить вимогам п. 6 ст. 232 ГК України, Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань".

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлено до стягнення 11,53грн. - 3% річних за період з 15.11.2014р. по 13.05.2015р. та 1 730,59 грн. інфляційних нарахувань за період з грудня 2014р. по квітень 2015р.

Судом перевірено правильність нарахування 3% річних та індексу інфляції за допомогою калькулятора ІПС "Ліга". За результатами розрахунку встановлено, що заявлені суми не перевищують розрахункових, є правомірними та підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 4 ст. 129 Конституції України та ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Сторони вільні у наданні до суду своїх доказів та у доведенні перед судом їх переконливості.

Враховуючи вищевикладене позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, в зв'язку із задоволенням позову, судові витрати, понесені позивачем зі сплати судового збору, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 32-33, 43, 44, 49,75, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, (АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (вул. Комарова, 2-а, м. Полтава, 36008; ; р/р 260007148 АК "Полтава-банк"; МФО 331489) - 5716,27грн. основного боргу, 5564,50грн. - пені, 58,88грн. - 3% річних, 21730,59грн. інфляційних нарахувань та 1827,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

В зв"язку з перебуванням судді Погрібної С.В. на лікарняному повний текст рішення підписано 22.09.2015р.

Суддя Погрібна С.В.