ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

"25" серпня 2015 р. Справа № 911/3170/15

Суддя господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» в особі Київської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України», м. Біла Церква
до 1) Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Біла Церква
2) Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Біла Церква 3) Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, м. Біла Церква 4) Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, м. Біла Церква
про стягнення 16646,21 грн.
за участю представників:

позивача:ОСОБА_5 дов. від 02.03.2015
відповідачів:не зявились, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином
суть спору:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» в особі Київської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» (далі позивач, кредитор, банк) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі перший відповідач, ФОП ОСОБА_1, позичальник), Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі другий відповідач, ФОП ОСОБА_2, поручитель), Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (далі третій відповідач, ФОП ОСОБА_3, поручитель), Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (далі четвертий відповідач, ФОП ОСОБА_4, поручитель) про солідарне стягнення з відповідачів 16646,21 грн., з яких 13843,60 грн. заборгованості по кредиту, 1949,37 грн. заборгованості по сплаті процентів за користування кредитними коштами, 117,56 грн. 3% річних та 735,68 грн. пені.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання боржником ФОП ОСОБА_1 своїх зобовязань за договором кредиту від 05.09.2013 № ДК 39-4, укладеним між банком та позичальником, щодо повернення тіла кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами, які забезпечені порукою з боку другого, третього та четвертого відповідачів ФОП ОСОБА_2, ФОП ОСОБА_3, ФОП ОСОБА_4 згідно договору поруки від 05.09.2013 № 23, укладеного між банком та ФОП ОСОБА_2, ФОП ОСОБА_3, ФОП ОСОБА_4

Присутній в судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги та просить суд їх задовольнити з мотивів викладених в позові.

Відповідачі, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи в судове засідання не зявились, відзиву на позовну заяву не надіслали, про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що неявка відповідачів в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи відповідно до вимог ст. 75 ГПК України за відсутності представників відповідачів за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, присутнього в судовому засіданні, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Між позивачем та першим відповідачем було укладено договір кредиту від 05.09.2013 № ДК 39-4 (далі договір кредиту), відповідно до умов якого позивач кредитор зобовязався надати першому відповідачу позичальнику в тимчасове користування на умовах зворотності, терміновості, забезпеченості та платності кредит в сумі 30000 грн., з оплатою по процентній ставці 4,5% на місяці, а позичальник зобовязується прийняти, належним чином використовувати і повернути кредитору кредит (грошові кошти) та сплатити проценти за його користування шляхом внесення ануїтетних платежів в порядку і на умовах, визначених цим договором (п. 1.1 договору кредиту).

Відповідно до п. 1.2 договору кредиту, кредит надається з метою: на розвиток бізнесу.

Згідно п. 1.3 договору кредиту позичальник зобовязався щомісячно 05 числа (день сплати ануїтетного платежу) повертати частину кредиту та сплачувати проценти за користування кредитом шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі 2069,61 грн. в касу кредитора або на поточний рахунок кредитора у чітко встановлений строк здійснення ануїтетних платежів, крім випадків, передбачених пп. 3.3.4., 5.1, 5.2 даного договору. За рахунок ануїтетного платежу позичальник зобовязується щомісяця здійснювати у першу чергу погашення суми нарахованих відповідно до п. 1.1 цього договору процентів, а за рахунок залишку суми погашення частини кредиту.

Проценти за користування кредитом нараховуються кредитором, виходячи із розміру процентної ставки, встановленої в п. 1.1 цього договору, та фактичної кількості днів користування кредитом, на непогашену суму кредиту (залишок заборгованості за кредитом), починаючи з наступного дня після дати надання кредиту і до дати повернення кредиту, зазначеної в п. 2.2 договору. Проценти за користування кредитом нараховуються кредитором не менше одного разу на місяць відповідно до умов даного договору. При розрахунку процентів за користування кредитом за кількість днів у місяці приймається 30, а за кількість днів у році приймається 360 (п. 1.5 договору кредиту).

У відповідності до п. 2.2 договору кредиту позичальник зобовязується повністю повернути кредит, отриманий за цим договором, та проценти за користування ним, до 16:00 години 05.09.2015 включно.

Підпунктами 3.2.3, 3.2.4 пункту 3.2 договору кредиту позичальник зобовязався сплачувати проценти за користування кредитом відповідно до розділу 1 договору, проводити погашення кредиту і процентів шляхом сплати ануїтетних платежів.

Відповідно до підпункту 3.3.4 пункту 3.3 договору кредиту кредитор має право вимагати дострокового розірвання договору у разі, зокрема, порушення періодичності ануїтетних платежів більш ніж на один платіжний період, порушення позичальником умов договору.

Згідно до п. 5.1 договору кредиту відповідно до ст.ст. 525, 611 Цивільного кодексу України сторони погодили, що у випадку настання обставин, визначених у п.п. 3.3.4, 6.2 цього договору та направлення кредитором на адресу позичальника повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту і не усунення позичальником порушень умов за цим договором протягом 10 календарних днів з дати одержання вищевказаного повідомлення (вимоги) від кредитора, вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 11 календарний день з дати одержання позичальником повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від кредитора, при цьому у випадку неотримання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) в результаті зміни позичальником адреси, без попереднього про це письмового повідомлення кредитора чи у разі неотримання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) кредитора з інших підстав протягом 20 календарних днів з дати направлення повідомлення (вимоги) кредитором, вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 21 календарний день з дати відправлення позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від кредитора.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами, та діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань по договору (п. 2.1 договору кредиту).

На виконання умов договору банк надав позичальнику кредит в сумі 30000 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером за № 173 від 05.09.2013 на суму 30000 грн., засвідчена копія якого залучена до матеріалів справи.

Разом з тим, перший відповідач в порушення умов договору кредиту свої зобовязання щодо повернення тіла кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами належним чином не виконував, в звязку з чим банк надіслав на його адресу повідомлення-вимогу від 05.01.2015 № 156, яким повідомив про дострокове розірвання договору кредиту та вимагав повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. Факт надіслання вказаної кореспонденції підтверджується фіскальним чеком «Укрпошта» від 05.01.2015 № 3902, завірена копія якого залучена до матеріалів справи.

Разом з тим, перший відповідач вимогу банку та свої зобовязання щодо повернення тіла кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами не виконав, в звязку з чим за ним рахується заборгованість з повернення тіла кредиту у сумі 13843,60 грн. та заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами в сумі 1949,37 грн.

У відповідності до вимог ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Проте, всупереч згаданих приписів закону, положень укладеного між позивачем та першим відповідачем договору кредиту, перший відповідач своїх зобовязань щодо повернення тіла кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами належним чином не виконав, у звязку з чим за ним на час розгляду справи рахується заборгованість з повернення тіла кредиту в розмірі 13843,60 грн., зі сплати процентів за користування кредитними коштами в розмірі 19449,37 грн. Доказів сплати зазначеної заборгованості перший відповідач суду не надав.

Згідно вимог ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, за першим відповідачем рахується прострочена заборгованість з повернення тіла кредиту в розмірі 13843,60 грн., зі сплати процентів за користування кредитними коштами в розмірі 19449,37 грн.

Відповідно до умов договору поруки від 05.09.2013 (далі договір поруки), завірена копія якого залучена до матеріалів справи, Фізична особа-підприємець ОСОБА_2, Фізична особа-підприємець ОСОБА_3, Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 поручителі на добровільних засадах зобовязались перед банком кредитором за виконання ОСОБА_1 позичальником своїх зобовязань, що випливають з договору кредиту № ДК 39-4 від 05.09.2013, укладеного між позичальником та кредитором (далі договір кредиту) (п. 1.1 договору поруки).

Відповідно до п. 1.2 договору поруки предметом договору кредиту є передача кредитором у користування позичальнику грошових коштів у сумі 30000 грн.

Згідно п. 1.3 договору поруки основне зобовязання позичальника за договором кредиту, виконання якого забезпечується цим договором, полягає у наступному: повернути кредит в розмірі 30000 грн., сплатити відсотки за його користування, пеню, в розмірі і строки та у випадку, передбачених договором кредиту, а також відшкодувати можливі збитки та виконати інші умови договору кредиту в повному обсязі (надалі основне зобовязання).

Разом з підписанням цього договору поручителі підтверджують, що вони ознайомлені з положеннями договору кредиту, цілком розуміють його зміст та згодні виступати поручителями за зобовязаннями позичальника за договором кредиту (п. 1.4 договору поруки).

У відповідності до п. 2.2 договору поруки сторони договору визначають, що у випадку невиконання позичальником взятих на себе зобовязань по договору кредиту, поручителі несуть солідарну відповідальність перед кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник, включаючи сплату основного боргу за договором кредиту в сумі 30000 грн., нарахованих відсотків за користування кредитом, пені у розмірах, передбачених договором кредиту, а також відшкодування збитків. При цьому кредитор має право вимоги до поручителів як солідарно, так і до кожного з них окремо.

Згідно п. 2.3 договору поруки поручителі приймають на себе зобовязання, у випадку невиконання позичальником зобовязань за договором кредиту, здійснити виконання зобовязання позичальника в обсязі, заявленому кредитором в письмовій вимозі, протягом 3 робочих днів з дати отримання відповідної письмової вимоги кредитора про виконання зобовязань. Виконання зобовязання здійснюється поручителями внесенням відповідної суми у касу або на поточний рахунок кредитора.

Договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами та втрачає свою дію у випадках: припинення зобовязання за договором кредиту; погашення поручителями зобовязань позичальника перед кредитором; зміни зобовязань позичальника за договором кредиту без згоди поручителів, внаслідок чого збільшується обсяг їхньої відповідальності; якщо кредитор не предявить вимоги поручителям протягом трьох років від дня закінчення терміну дії договору кредиту (п. 4.1 договору поруки).

Враховуючи те, що перший відповідач свої зобовязання за кредитним договором щодо повернення тіла кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами належним чином не виконав, банк надіслав на адресу другого, третього, четвертого відповідачів повідомлення-вимогу від 05.01.2015 №№ 157, 158, 159, якою вимагав достроково повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. Факт надіслання вказаної кореспонденції підтверджується фіскальними чеками «Укрпошта» від 05.01.2015 №№ 3901,3899, 3900. Завірені копії перелічених документів залучені до матеріалів справи.

Проте, другий, третій, четвертий відповідач вимоги банка не виконав, відповіді не надав, заборгованість першого відповідача за договором кредиту щодо повернення тіла кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами не погасили.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до вимог ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Статтею 554 названого Кодексу встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Враховуючи те, що перший відповідач порушив строки виконання грошового зобовязання щодо повернення тіла кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами, позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів 3% річних з прострочених сум грошового зобовязання.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку позивача 3% річних за загальний період прострочення з 05.02.2014 по 07.07.2015 складають 117,56 грн.

Здійснений позивачем розрахунок 3% річних відповідає вимогам законодавства та обставинам справи, а тому вимога позивача про солідарне стягнення з відповідачів 117,56 грн. відсотків річних підлягає задоволенню.

На підставі п. 7.1 договору кредиту позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів за порушення термінів погашення заборгованості за кредитом та/або оплаті процентів за користування кредитом, пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, що за розрахунком позивача за загальний період прострочення з 05.02.2014 по 07.07.2015 складає 735,68 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, а згідно частини першої ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» визначає, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Крім того, відповідно до частини 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Здійснений позивачем розрахунок пені є арифметично вірним, відповідає вказаним вимогам законодавства та обставинам справи, а тому вимога позивача про солідарне стягнення з відповідачів 735,68 грн. пені підлягає задоволенню.

Враховуючи те, що перший відповідач не виконав свої зобовязання щодо повернення тіла кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами, які забезпечені порукою, яка не припинена в порядку ст. 559 ЦК України, суд приходить до висновку, що позивачем правомірно заявлено позов про солідарне стягнення з відповідачів 13843,60 грн. заборгованості по кредиту, 1949,37 грн. заборгованості по сплаті процентів за користування кредитними коштами, 117,56 грн. 3% річних та 735,68 грн. пені.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про солідарне стягнення з відповідачів 13843,60 грн. заборгованості по кредиту, 1949,37 грн. заборгованості по сплаті процентів за користування кредитними коштами, 117,56 грн. 3% річних та 735,68 грн. пені є доведеними, обґрунтованими, відповідачами не спростовані, а відтак підлягають задоволенню.

Відповідно до абз. 3 пп. 4.1 п. 4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21.02.2013 № 7 у разі коли позов немайнового характеру задоволено повністю стосовно двох і більше відповідачів або якщо позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

З огляду на зазначене, відшкодування витрат зі сплати судового збору відповідно до вимог ст. 49 ГПК України та абз. 3 пп. 4.1 п. 4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21.02.2013 № 7 покладається судом на відповідачів порівну.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 43, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (09100, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків та інших обовязкових платежів НОМЕР_1), Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (09100, АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків та інших обовязкових платежів НОМЕР_2), Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Осипенко, 4, реєстраційний номер облікової картки платника податків та інших обовязкових платежів НОМЕР_3), Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (09100, АДРЕСА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків та інших обовязкових платежів НОМЕР_4) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» (02121, м. Київ, вул. Декабристів, 3, офіс 702, ідентифікаційний код 34067398) в особі Київської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» (09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, 17, офіс 212, ідентифікаційний код 35792784) 13843 (тринадцять тисяч вісімсот сорок три) грн. 60 коп. заборгованості з повернення тіла кредиту, 1949 (одну тисячу девятсот сорок девять) грн. 37 коп. заборгованості по сплаті процентів за користування кредитними коштами, 117 (сто сімнадцять) грн. 56 коп. 3% річних, 735 (сімсот тридцять пять) грн. 68 коп. пені.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (09100, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків та інших обовязкових платежів НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» (02121, м. Київ, вул. Декабристів, 3, офіс 702, ідентифікаційний код 34067398) в особі Київської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» (09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, 17, офіс 212, ідентифікаційний код 35792784) 456 (чотириста пятдесят шість) грн. 75 коп. витрат по сплаті судового збору.

4. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (09100, АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків та інших обовязкових платежів НОМЕР_2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» (02121, м. Київ, вул. Декабристів, 3, офіс 702, ідентифікаційний код 34067398) в особі Київської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» (09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, 17, офіс 212, ідентифікаційний код 35792784) 456 (чотириста пятдесят шість) грн. 75 коп. витрат по сплаті судового збору.

5. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Осипенко, 4, реєстраційний номер облікової картки платника податків та інших обовязкових платежів НОМЕР_3) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» (02121, м. Київ, вул. Декабристів, 3, офіс 702, ідентифікаційний код 34067398) в особі Київської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» (09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, 17, офіс 212, ідентифікаційний код 35792784) 456 (чотириста пятдесят шість) грн. 75 коп. витрат по сплаті судового збору.

6. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (09100, АДРЕСА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків та інших обовязкових платежів НОМЕР_4) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» (02121, м. Київ, вул. Декабристів, 3, офіс 702, ідентифікаційний код 34067398) в особі Київської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» (09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, 17, офіс 212, ідентифікаційний код 35792784) 456 (чотириста пятдесят шість) грн. 75 коп. витрат по сплаті судового збору.

Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Суддя Ю.В. Подоляк

Дата підписання рішення 14.09.2015.