ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2015р. Справа№ 914/1814/15

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничого обєднання Термосистеми, м. Харків,

до відповідача: Приватного підприємства Оліяр, с. Ставчани Пустомитівського району Львівської обл.,

про стягнення 354 430,61 грн. та

за зустрічним позовом: Приватного підприємства Оліяр, с. Ставчани Пустомитівського району Львівської обл.,

до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничого обєднання Термосистеми, м. Харків,

до відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-промислове обєднання «Рассвет-Енерго», м. Київ,

про визнання угоди про заміну кредитора у зобовязанні недійсною.

Суддя Яворський Б.І. при секретарі Кубара А.

Представники:

від позивача за первісним позовом: не зявився,

від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом): ОСОБА_1,

від відповідача 1: не зявився.

від відповідача 2: не зявився.

На розгляд господарського суду Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче обєднання Термосистеми подано позов до Приватного підприємства Оліяр про стягнення 354 430,61 грн.

Ухвалою суду від 08.06.2015р. порушено провадження у справі, яку призначено до розгляду на 17.06.2015р.

16.06.2015 р. ПП «Оліяр» подало до господарського суду зустрічну позовну заяву про визнання угоди про заміну кредитора у зобовязанні недійсною. Ухвалою суду від 17.06.2015 р. зустрічну позовну заяву прийнято судом до спільного розгляду з первісним позовом, розгляд справи відкладено на 04.08.2015 р. Ухвалою суду від 04.08.2015 р. залучено до участі у справі відповідачем 2 за зустрічним позовом ОСОБА_2 Науково промислове обєднання Рассвет - Енерго. Рух справи відображено у відповідних ухвалах суду.

У судове засідання 29.09.2015р. представник позивача за первісним позовом не зявився, причин неприбуття не повідомив, хоча був належно повідомлений про час і місце проведення судового засідання. У клопотанні вих.№ 270/27-08 від 27.08.2015 р. (вх.№36327/15 від 31.08.2015 р.) повідомив про неможливість уповноваженого представника прибути в судове засідання. Одночасно зазначив про підтримання заявлених позовних вимог у повному обсязі та заперечив проти задоволення зустрічного позову. Позовні вимоги за первісним позовом обгрунтовуються наступним. Між Приватним підприємством «Оліяр» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-промислове обєднання «Рассвет-Енерго» укладено договір про розробку проектної продукції. Зобов'язання ОСОБА_2 «НПО «Рассвет-Енерго» за договором виконані належним чином, підписані акти виконаних робіт, проте зобов'язання щодо оплати зазначених робіт замовником (відповідачем за первісним договором) не виконані, внаслідок чого утворилась заборгованість у сумі 354 430,61 грн, яку за угодою про заміну кредитора у зобовязанні від 22.08.2014р. ОСОБА_2 «НПО «Рассвет-Енерго» передало ОСОБА_2 НВО «Термосистеми». Як стверджує позивач за первісним позовом, 06.10.2014 р. на адресу ПП «Оліяр» було направлено повідомлення про укладення угоди про заміну кредитора у зобовязанні, яке було одержане відповідачем 18.10.2014 р. Відповідач не заперечив проти укладення такої угоди про уступку вимоги. Оскільки у відповідача за первісним позовом на підставі угоди №УПТ-22/08 від 22.08.2014 р. виник обовязок перед позивачем сплатити вартість виконаних робіт, просить стягнути з ПП «Оліяр» 354 430,61 грн.

У судове засідання 29.09.2015 р. представник відповідача за первісним позовом зявився, проти первісного позову заперечив з підстав, викладених у відзиві. Зазначив, що відповідно до п.7.1 договору №13/10-2011 від 17.10.2011 р., укладеного між ПП «Оліяр» та ОСОБА_2 «НПО «Рассвет-Енерго» ні одна із сторін не може передавати свої права та зобовязання за цим договором третім особам без попередньої згоди іншої сторони. Оскільки ПП «Оліяр» не надавало згоди на укладення угоди про заміну кредитора у зобовязанні №УПТ-22/08, просить відмовити у задоволенні позову повністю, оскільки така угода є недійсною.

Позовні вимоги за зустрічним позовом підтримав повністю, просить визнати недійсною угоду про заміну кредитора у зобовязанні №УПТ-22/08 від 22.08.2014 р., укладену між ОСОБА_2 «НПО «Рассвет-Енерго» та ОСОБА_2 НВО «Термосистеми», оскільки вона суперечить вимогам п.7.1 первинного договору №13/10-2011 від 17.10.2011 р., ст. 215, 512 ЦК України, так як позивач за зустрічним позовом (ПП «Оліяр») не надавав згоди на передачу вимог первісного кредитора (ОСОБА_2 «НПО «Рассвет-Енерго») новому кредитору (ОСОБА_2 НВО «Термосистеми»).

У відзиві на зустрічний позов відповідач 1 за зустрічним позовом (позивач за первісним позовом) проти позову заперечив повністю. Зазначив, що первісний кредитор (ОСОБА_2 «НПО «Рассвет-Енерго») направив на адресу боржника (ПП «Оліяр») повідомлення про укладення угоди про заміну кредитора у зобовязанні, яке було отримане останнім 18.10.2014 р. Проте, незважаючи на неодноразові вимоги про оплату заборгованості, відповідач (ПП «Оліяр») не заперечував проти угоди №УПТ-22/08 від 22.08.2014 р., що, на думку первісного позивача, є підтвердженням дійсності вимоги про стягнення суми боргу.

Відповідач 2 за зустрічним позовом (ОСОБА_2 «НПО «Рассвет-Енерго») у судове засідання 29.09.2015 р. участі уповноваженого представника не забезпечив. Хоча був належно повідомлений про час і місце проведення судового засідання. У відзиві на зустрічний позов, що надійшо до суду 25.09.2015 р., проти зустрічного позову заперечив, а позовні вимоги за первісним позовом підтримав. Зазначив, що жодних заперечень від ПП «Оліяр» щодо уступки права вимоги первісному кредитору не надходило. Навпаки, у акті звірки розрахунків від 27.05.2014 р. станом на 01.01.2013 р. та 31.12.2013 р. ним визнано заборгованість у сумі 354 430,61 грн. Додатково підкреслив, що подання ПП «Оліяр» зустрічного позову є ухилянням від виконання зобовязання за договором №13/10-2011. Крім того, як стверджує відповідач 2, позивачем за зустрічним позовом не обґрунтовано належним чином порушення свого права угодою про заміну кредитора у зобовязанні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника ПП "Оліяр", повно, всебічно і обєктивно зясувавши усі обставини справи в їх сукупності, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено таке.

Між Приватним підприємством «Оліяр» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-промислове обєднання «Рассвет-Енерго» було укладено договір №13/10-2011 від 17.10.2011 р. про розробку проектної продукції, відповідно до п.1.1 якого замовник (відповідач за первісним позовом) доручає, а виконавець (ОСОБА_2 «НПО «Рассвет-Енерго») приймає на себе зобовязання по розробці проектної продукції по темі: «реконструкція котельні для забезпечення обєктів ПП «Оліяр» тепловою енергією».

У р.2 договору сторони погодили вартість робіт та порядок їх оплати. Так, вартість проектних робіт, що виконуються за договором, складає згідно з протоколом узгодження договірної ціни (додаток №4) 1 417 722,11 грн., у т.ч. ПДВ 20% - 236 287,02 грн. Оплата за розробку проектної документації проводиться з авансом 50% від вартості робіт, що складає 708 861,05 грн., зокрема ПДВ 20% - 118 143,51 грн. Термін оплати авансу за договором протягом 5 робочих днів з дня підписання договору на поточний рахунок виконавця. Остаточний розрахунок проводиться протягом 5 банківських днів після підписання Акту здачі приймання проектної продукції, а саме по завершенню робіт. Оплата проводиться шляхом перерахування замовником грошових коштів на поточний рахунок виконавця згідно рахунку.

Відповідно до п.7.1 договору ні одна із сторін не може передавати свої права та зобовязання за цим договором третім особам без попередньої згоди іншої сторони.

Сторони підписали Додаток №1 до договору №13/10-2011 від 17.10.2011 р. «Завдання на проектування».

Сторони підписали Додаток №2 до договору №13/10-2011 від 17.10.2011 р. «Кошторис №115-01 на проектні роботи».

Сторони підписали Додаток №3 до договору №13/10-2011 від 17.10.2011 р. «Календарний графік виконання проектних робіт по темі: реконструкція котельні для забезпечення обєктів ПП «Оліяр» тепловою енергією».

Сторони підписали Додаток №4 до договору №13/10-2011 від 17.10.2011 р. «Протокол узгодження договірної ціни на розробку проектної продукції».

29.02.2012 р. сторони підписали Акт №02/02-2012 здачі-прийому проектної документації за договором №13/10-2011 від 17.10.2011 р. на суму 708 861,05 грн.

15.06.2012 р. сторони підписали Акт №11/06-2012 здачі-прийому проектної документації за договором №13/10-2011 від 17.10.2011 р., у якому зазначено, що до сплати підлягає 354 430,61 грн., в т.ч. ПДВ 59 071,77 грн.

Приватним підприємством «Оліяр» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-промислове обєднання «Рассвет-Енерго» підписано Акт звірки розрахунків за період 2012 р, у якому ПП « Оліяр» визнало заборгованість перед ОСОБА_2 «НПО «Рассвет-Енерго» станом на 31.12.2012 р. у розмірі 354 430,61 грн.

22.08.2014 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-промислове обєднання «Рассвет-Енерго» та Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробничим обєднанням «Термосистеми» укладено угоду про заміну кредитора у зобовязанні №УПТ-22/08, відповідно до п.1 якої первісний кредитор (ОСОБА_2 «НПО «Рассвет-Енерго») передає, а новий кредитор (ОСОБА_2 НВО «Термосистеми») приймає на себе право вимоги, належне первісному кредиторові, і стає кредитором за договором №13/10-2011 від 17.10.2011 р. (основний договір), укладеним між первісним кредитором та ПП «Оліяр» на суму 354 430,61 грн.

За цією угодою новий кредитор одержує право замість первісного кредитора вимагати від боржника виконання на свою користь усіх обовязків, що існують з основного договору, в тому числі, але не виключно: право на отримання оплати за основним договором, право на стягнення санкцій, у тому числі збитків, заподіяних невиконанням чи неналежним виконанням зобовязань боржником тощо (п.2 угоди).

Новий кредитор зобовязаний сплатити первісному кредитору вартість придбаних прав в розмірі 320 000,00 грн. (п.4 угоди).

Листом №22/08 від 22.08.2014 р., надісланим 06.10.2014 р., ОСОБА_2 «НПО «Рассвет-Енерго» повідомило ПП «Оліяр» про вже укладену угоду про уступку права вимоги №УПТ-22/08 від 22.08.2014 р. та повідомило реквізити нового кредитора ОСОБА_2 НВО «Термосистеми».

Зазначене повідомлення отримане відповідачем за первісним позовом 18.10.2014 р., що підтверджується витягом з офіційного сайту Укрпошти.

05.11.2014 р. вих. №190/05-11 ОСОБА_2 НВО «Термосистеми» надіслало ПП «Оліяр» вимогу про оплату заборгованості в розмірі 354 430,61 грн.

Листом №203/14-01 від 14.01.2015 р. позивач за первісним позовом звернувся до відповідача за первісним позовом про оплату існуючої заборгованості.

Доказів погашення заборгованості відповідачем не надано.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Між сторонами у справі за первісним позовом виникли зобовязання з приводу виконання підрядних робіт по розробленню проектної документації та наступної уступки прав кредитора за первісним зобовязанням.

Відповідно до ст.887 ЦК України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх.

ПП «Оліяр» та ОСОБА_2 «НПО «Рассвет-Енерго» підписали Акт звірки розрахунків за договором №13/10-2011, у якому зазначено, що заборгованість ПП «Оліяр» перед ОСОБА_2 «НПО «Рассвет-Енерго» станом на 31.12.2012 р. становить 354 430,61 грн.

Дана сума боргу була передана первісним кредитором ОСОБА_2 «НПО «Рассвет-Енерго» новому кредитору ОСОБА_2 НВО «Термосистеми» за угодою №УПТ-22/08 від 22.08.2014 р. Оскільки боржник (ПП «Оліяр») не погасив в добровільному порядку спірну суму ОСОБА_2 НВО «Термосистеми», це стало підставою для подання первісного позову.

З даного приводу суд зазначає наступне.

Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням. (ч.1, 2 ст.516 ЦК України).

Враховуючи свободу договору, сторони договору №13/10-2011 від 17.10.2011 р. погодили у п.7.1, що ні одна із сторін не може передавати свої права та зобовязання за цим договором третім особам без попередньої згоди іншої сторони.Таким чином сторони чітко встановили, що для передачі прав та обовязків за договором третім особам, повинна бути згода іншої сторони.

Оціюючи зміст повідомлення №22/08 від 22.08.2014 р., надісланого ОСОБА_2 «НПО «Рассвет-Енерго» ПП «Оліяр», суд звертає увагу первісного позивача у справі, що у цьому листі первісний кредитор повідомляє боржника про вже укладену угоду про заміну кредитора у зобовязанні, а згоди ПП «Оліяр» на укладення такої угоди не було. Отже, первісним кредитором (ОСОБА_2 «НПО «Рассвет-Енерго») порушено умови договору №13/10-2011 від 17.10.2011 р. та вимоги ч.1 ст.516 ЦК України в частині отримання згоди боржника на передання права вимоги виконання зобовязання за договором.

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ч.1 та 2 ст. 203 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.215 цього ж кодексу підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що ПП "Оліяр" не давало своєї згоди на заміну кредитора, а така згода була обовязковою передумовою в силу договору та закону, угода про заміну кредитора у зобовязанні №УПТ-22/08 є недійсною. Аналогічна позиція викладена у постанові Вищого господарського суду від 10.02.2015 р. у справі №903/812/14.

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю (ч.1 ст. 216 ЦК України).

Оскільки угода про заміну кредитора у зобовязанні №УПТ-22/08 від 22.08.2014 р. визнається судом недійсною, відсутні підстави для стягнення заборгованості за нею.

Відповідно до ч.2 ст.4-3 та ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ст.43 ГПК України).

Відповідно до п.2.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» №18 від 26.12.2011р. якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

На підставі ст.49 ГПК України судовий збір, сплачений первісним позивачем, залишається за ним, оскільки суд відмовляє у задоволенні первісного позову. Судовий збір, сплачений ПП «Оліяр» за подання зустрічного позову, стягується у рівних частинах з ОСОБА_2 «НПО «Рассвет-Енерго» та ОСОБА_2 НВО «Термосистеми», оскільки спір виник з їх неправомірних дій.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.11, 203, 215, 216, 516, 887 Цивільного кодексу України та ст.ст. 3, 12, 33, 34, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні первісного позову відмовити повністю.

2. Зустрічний позов задоволити повністю.

3. Визнати недійсною угоду про заміну кредитора у зобовязанні №УПТ-22/08 від 22.08.2014р., укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-промислове обєднання «Рассвет-Енерго» та Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробничим обєднанням «Термосистеми».

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничим обєднанням «Термосистеми» (61106, м. Харків, вул. Індустріальна, буд.17, ідентифікаційний ) на користь Приватного підприємства «Оліяр» (81118, Львівська обл, Пустомитівський р-н, с. Ставчани, ідентифікаційний ) 609,00 грн. судового збору.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-промислове обєднання «Рассвет-Енерго» (01013, м. Київ, вул. Будіндустрії, буд.6, ідентифікаційний ) на користь Приватного підприємства «Оліяр» (81118, Львівська обл, Пустомитівський р-н, с. Ставчани, ідентифікаційний ) 609,00 грн. судового збору.

6. Накази видати відповідно до ст.116 ГПК України.

У судовому засіданні 29.09.2015р. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення, повний текст складений та підписаний 01.10.2015 р.

Суддя Яворський Б.І.