РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2015Справа №910/18027/15

За позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО»

До приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна»

Про стягнення 9827,84 грн.

Суддя Ковтун С.А.

Представники сторін:

від позивача не з'явились

від відповідача Головненко Н.В. (за дов.)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду міста Києва звернулося з позовом приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» про стягнення 9827,84 грн., з яких: 6151,70 грн. пов'язаних зі страховим випадком, 178,48 грн. 3% річних, 3497,66 грн. інфляційних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що страхувальнику позивача було завдано майнової шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась через порушення правил дорожнього руху водієм, цивільно-правова відповідальність якого застрахована відповідачем.

Суд своєю ухвалою від 15.07.2015 порушив провадження у справі №910/18027/15, розгляд справи призначив на 03.09.2015.

Відповідач у поданому суду відзиві позовні вимоги відхилив у повному обсязі з огляду на таке. У відповіді на вимогу позивача № 802 від 27.02.2015 відповідач повідомив про необхідність надання додаткових документів для вирішення питання про виплату страхового відшкодування. Однак, позивач необхідних документів не подав. Так, 05.05.2015 на адресу відповідача надійшов супровідний лист без необхідної постанови Деснянського районного суду м. Києва від 31.03.2014. Таким чином зобов'язання відповідача не є простроченим, тому підстави для стягнення з нього трьох процентів річних та інфляційних відсутні. Крім того, позивач завищив суму страхового відшкодування. Відповідач вважає, що страхове відшкодування з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 6880,64 грн.. Також позивач не вирахував 1000,00 грн. франшизи.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

16.01.2014 приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» (страховик) та ОСОБА_2 (страхувальник) уклали договір добровільного страхування наземного транспорту № 1-01 (далі - Договір-1), за яким страховик застрахував, майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією транспортного засобу, а саме: автомобіля Daewoo Gentra, державний номер НОМЕР_1.

31.03.2014 в місті Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Daewoo Gentra, державний номер НОМЕР_1, та автомобіля Daewoo Nexia, державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3

Згідно з постановою Деснянського районного суду м. Києва від 31.03.2014 особою, винною в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є водій ОСОБА_3, який керував автомобілем Daewoo Nexia, державний номер НОМЕР_2.

Майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією автомобіля Daewoo Nexia, державний номер НОМЕР_2, застраховані приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Провідна» за полісом АС/1448956 від 13.07.2013 (далі - Договір-2).

Умовами Договору-2 передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, становить 50000 грн., франшиза становить 1000,00 грн.

Зазначена подія, відповідно до норм чинного законодавства України, була визнана страховим випадком, про що складено відповідний страховий акт, за яким до виплати підлягає 7151,70 грн..

Платіжним дорученням № 14237 від 15.12.2014 позивач перерахував страхувальнику 7151,70 грн..

Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Позивач заявив до стягнення з відповідача 7151,70 грн. в порядку регресу.

Однак, відповідно до звіту від 18.05.2014 про оцінку колісного транспортного засобу, проведеної суб'єктом оціночної діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 (свідоцтво НОМЕР_3 від 02.04.2003), вартість відновлювального ремонту Daewoo Gentra, державний номер НОМЕР_1, з урахуванням фізичного зносу становить 6880,64 грн..

Відповідно до ст. 22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб'єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначає Закон України від 12.07.2001, № 2658-III «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Відповідно до даного Закону оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

В силу ст. 7 Закону «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках, у тому числі, визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Як зазначено вище, відповідно до звіту від 18.05.2014, складеного оцінювачем ОСОБА_4, вартість матеріального збитку станом на 18.05.2014 дорівнює 6880,64 грн..

Отже, оцінена шкода, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди, становить 6880,64 грн.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладенні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Оскільки Договором-2 встановлено франшизу в розмірі 1000,00 грн., правомірними є вимоги про стягнення з відповідача 5880,64 грн. (6880,64-1000). У стягненні 1000,00 грн. франшизи судом відмовлено.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник на вимогу кредитора у випадку прострочення грошового зобов'язання повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три проценти річних з простроченої суми.

Позивач заявив до стягнення з відповідача 3497,66 грн. інфляційних та 178,48 грн. трьох процентів річних за період з 23.06.2014 до 10.06.2015.

Вирішуючи питання прострочення платежу суду виходить з регресної вимоги позивача від 27.02.3015, адресованої відповідачу, у якій строк для платежу позивачем визначено до 27.03.2015. З огляду на це, початком періоду прострочення є 28.03.2015. За розрахунком суду інфляційна складова боргу становить 970,78 грн. (борг з урахуванням встановлено індексу інфляції - 6851,42 грн.), а розмір трьох процентів річних складає 36,25 грн..

Посилання відповідача визначені ст. 35 та ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строки розгляду зави про здійснення страхового відшкодування та документи, які підлягають подачі разом з даною заявою, є необґрунтованими, оскільки дані норми регулюють відносини між потерпілим чи іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, та страховиком.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» (03049, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 25, код 23510137) на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» (03680, м. Київ, вул. Казимира Малевича, 31, код 31650052) 6851,42 грн. боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, 36,25 грн. трьох процентів річних, 1280,5 грн. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення підписано 24.09.2015.

Суддя С. А. Ковтун