РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2015Справа №910/22119/15

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Нова книга»
ДоТовариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Прінт ЛТД»
Простягнення 13 624,72 грн.,
Суддя Спичак О.М.

Представники сторін:

від позивача: Наконечна С.І. - представник за довіреністю;

від відповідача: не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Нова книга» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Прінт ЛТД» про стягнення 13 624,72 грн. заборгованості, з яких: 7 500,00 грн. - основного боргу, 527,30 грн. - 3% річних, 5 597,42 грн. - інфляційних втрат.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем не в повному обсязі виконані грошові зобов'язання за договором №ДГ-0000051 від 21.08.2012 року.

Ухвалою суду від 25.09.2015 року було порушено провадження у справі №910/22119/15 та призначено її розгляд на 25.09.2015 року.

Представник позивача 22.09.2015 року через канцелярію суду подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, яке судом розглянуто та задоволено, а в судовому засіданні 25.09.2015 року надав усні пояснення відповідно до яких позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 25.09.2015 року не з'явився, вимоги ухвали про порушення провадження у справі не виконав, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до положень статті 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 25.09.2015 року на підставі ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

21.08.2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Нова книга» (продавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Прайм Прінт ЛТД» (покупець, відповідач) укладений договір №ДГ-0000051, відповідно до п. 1.1 якого продавець зобов'язується поставити покупцю папір в асортименті (товар), а покупець зобов'язується прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату на умовах цього договору.

Згідно п. 1.2 договору асортимент, кількість, ціна кожної партії товару вказуються в рахунках-фактурах, що є невід'ємною частиною цього договору.

Відповідно до п. 4.1 договору покупець зобов'язаний здійснити оплату товару протягом 14 календарних днів з моменту надходження товару на склад, шляхом перерахування 100% вартості товару на рахунок продавця.

Даний договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 21.08.2013 року. У випадку, якщо у сторін на момент закінчення терміну дії договору залишаються невиконаними договірні зобов'язання та незадоволені законні вимоги, дія договору продовжується до повного виконання таких.

На виконання умов договору №ДГ-0000051 від 21.08.2012 року позивач за період з 29.03.2013 року по 23.04.2013 року поставив відповідачу товар на суму 82 296,24 грн., що підтверджується видатковими накладним: №РН-0000116 від 29.03.2013 року на суму 16 259,28 грн., №РН-0000123 від 01.04.2013 року на суму 32 696,16 грн., №РН-0000170 від 23.04.2013 року на суму 33 340,80 грн.

Проте, відповідач в порушення зобов'язань за договором №ДГ-0000051 від 21.08.2012 року здійснив оплату отриманого від позивача товару з порушенням, встановлених договором строків та не в повному обсязі, в зв'язку з чим у нього утворилась заборгованість в розмірі 7 500,00 грн.

Надіслана позивачем претензія вих. №756 від 18.06.2015 року про сплату заборгованості залишена відповідачем без задоволення.

У зв'язку з вищевикладеним, позивач звернувся до Господарського суду м. Києва з позовом до відповідача про стягнення 13 624,72 грн. заборгованості, з яких: 7 500,00 грн. - основного боргу, 527,30 грн. - 3% річних, 5 597,42 грн. - інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов'язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов'язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов'язання. Строк (термін) виконання зобов'язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач в порушення зобов'язань за договором №ДГ-0000051 від 21.08.2012 року щодо своєчасного та в повному обсязі розрахунку за отриманий від позивач товар, не виконав, здійснив оплату товару з порушенням, встановлених договором строків та не в повному обсязі, в зв'язку з чим у нього утворилась заборгованість в розмірі 7 500,00 грн.

Таким чином, враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив та належних доказів на заперечення відомостей повідомлених позивачем не надав, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню повністю в сумі 7 500,00 грн.

Позивач за прострочення строків сплати за поставлений товар, нарахував та просить стягнути з відповідача 527,30 грн. - 3% річних та 5 597,42 грн. - інфляційних втрат.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно зі ст. ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок 3 % річних та інфляційних втрат, з урахуванням умов договору, прострочення відповідачем сплати грошового зобов'язання та порядку розрахунків погодженого сторонами, господарський суд дійшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 3 % підлягають задоволенню повністю у розмірі 527,42 грн., а позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат підлягають частковому задоволенню в сумі 5 324,06 грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на сторін пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись, ст.ст. 32, 33, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Прінт ЛТД» (місцезнаходження: 04060, м. Київ, вул. Ольжича, буд. 29, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова книга» (місцезнаходження: 79013, м. Львів, вул. Вербицького, буд. 11/5, ) 7 500 (сім тисяч п'ятсот) грн. 00 коп. - основного боргу, 527 (п'ятсот двадцять сім) грн. 30 коп. - 3% річних, 5 324 (п'ять тисяч триста двадцять чотири) грн. 06 коп. - інфляційних втрат, 1 790 (одну тисячу сімсот дев'яносто) грн. 34 коп. - судового збору.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Спичак О.М.

Повний текст рішення підписаний

29.09.2015 року.