РІШЕННЯ

22 вересня 2015 року Справа № 913/668/15

Провадження №30/913/668/15

За позовом Публічного акціонерного товариства Дельта Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк", м. Київ

до відповідача ОСОБА_1 особи підприємця ОСОБА_2, м. Луганськ

про стягнення 66 869 грн. 18 коп.

Суддя господарського суду Луганської області Голенко І.П.

Секретар судового засідання - помічник судді Гуленко К.С.

У засіданні брали участь:

від позивача ОСОБА_3, представник за довіреністю від 07.09.2015 б/н;

від відповідача - представник не прибув.

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № НКЛ-2007621 від 21.10.2011 в сумі 66869 грн. 18 коп., в тому числі: заборгованість за строковим кредитом в сумі 19992 грн. 00 коп., заборгованість за простроченим кредитом в сумі 26672 грн. 00 коп., заборгованість за строковими відсотками в сумі 393 грн. 63 коп., заборгованість за простроченими відсотками в сумі 18011 грн. 55 коп., штраф в сумі 1800 грн. 00 коп.

Позовні вимоги обгрунтовані фактом невиконання умов кредитного договору в частині сплати кредиту та відсотків за користування кредитними коштами.

Представник позивача вимоги позову підтримав у повному обсязі, посилаючись на обґрунтованість позовних вимог, та подав письмові пояснення про те, що штраф нараховано за невиконання обовязків щодо надання щоквартальних довідок про обороти за перший та другий квартали 2012 року.

Відповідач витребувані судом документи не представив, правом на участь свого представника у судових засіданнях не скористався, хоча про дату, час та місце судових засідань був повідомлений належним чином.

Явка учасників процесу в судове засідання не визнавалася обовязковою.

При цьому, відповідач не заявив клопотання про відкладення розгляду справи з наведенням відповідного обґрунтування необхідності такого відкладення та доданням доказів поважності неприбуття у дане судове засідання.

Інформаційним листом Вищого господарського суду України від 05.06.2014 № 01-06/745/2014 "Про деякі питання практики застосування у судовій практиці Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" розяснено, що учасник судового процесу, який знаходиться на тимчасово окупованій території України, вважатиметься належним чином повідомленим про час і місце засідання господарського суду за умов, зазначених у підпунктах 1-4 пункту 6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14 "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції" (у редакції Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 01.12.2014 № 01-06/2052/14). Так, учасник судового процесу, який знаходиться на території проведення АТО, вважатиметься належним чином повідомленим про час і місце засідання господарського суду за таких умов:

1) Якщо відповідну ухвалу господарським судом надіслано поштою за місцезнаходженням учасника судового процесу, зазначеним в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. При цьому слід мати на увазі, що згідно із статтею 2.1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, вони вважаються достовірними, доки до них не внесено відповідних змін.

2) У разі коли учасник судового процесу не значиться у згаданому реєстрі, - якщо названу ухвалу господарським судом надіслано поштою за адресою, яку зазначено в заяві (скарзі), або за місцем проживання фізичної особи, або за місцезнаходженням відокремленого підрозділу юридичної особи (коли заяву повязано з його діяльністю).

3) Якщо у господарського суду наявні достовірні (тобто документально підтверджені підприємством звязку) відомості про неможливість здійснення поштових відправлень до певних населених пунктів чи місцевостей, то суд не вчиняє дій, зазначених у підпунктах 1 і 2 цього пункту. У такому разі, а також у випадках, коли поштові відправлення учасникам судового процесу все ж було надіслано, але їх повернуто підприємством звязку через неможливість вручення, суд здійснює відповідне повідомлення шляхом надсилання телеграми, телефонограми, з використанням факсимільного зв'язку чи електронною поштою або з використанням інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення. У такому разі на примірнику переданого тексту, що залишається у матеріалах справи, зазначаються дата і година його передачі і прізвища та ініціали осіб, які передали і прийняли текст. У матеріалах справи мають міститися документи, що підтверджують отримання учасником судового процесу повідомлення (завірений судом витяг з журналу реєстрації телефонограм, журналу реєстрації електронних поштових відправлень тощо).

4) За неможливості здійснити повідомлення учасника судового процесу і в такий спосіб - інформація про час і місце судового засідання розміщується на сторінці відповідного суду (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/). У такому разі на роздрукованій сторінці з мережі Інтернет, на якій розміщено інформацію про час та місце засідання господарського суду, зазначаються дата розміщення інформації, прізвище та ініціали судді, у провадженні якого знаходиться відповідна справа, а також вчиняється його підпис.

Так, відповідно до витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців місцем реєстрації відповідача є 91040, Луганська обл., місто Луганськ, кв. Дружби, 10/14.

Листом від 16.03.2015 №511-30-100 УДППЗ Укрпошта повідомляє, що відповідно до Указу Президента України від 14.11.2014 № 875/2014 Про рішення ради Національної безпеки і оборони України від 04.11.2014 Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях та розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення (зі змінами), органи поштового зв'язку тимчасово не здійснюють пересилання поштових відправлень до вказаного населеного пункту.

Оскільки відповідач у справі знаходиться на території проведення АТО інформація про час і місце судових засідань була розміщена на сторінці господарського суду Луганської області (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/), про що свідчить роздрукована сторінка з мережі Інтернет.

Судом здійснювалося повідомлення відповідача про час та місце проведення судових засідань також шляхом надання телефонограми за номером телефону, зазначеному у витягу з ЄДР, про що свідчать довідки від 128.08.2015 та 18.09.2015.

Таким чином, судом вжито відповідні заходи щодо повідомлення учасника судового процесу, який знаходиться на тимчасово окупованій території, тому у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування прийнятого судового рішення з посиланням на пункт 2 частини третьої статті 104 або пункт 2 частини другої статті 111-10 ГПК (аналогічна позиція викладена у Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14).

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», як кредитором, та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, як позичальником, 21.10.2011 був укладений договір кредитної лінії № НКЛ-2007621.

Предметом даного Договору (п. 1.1 договору) є правовідносини, за якими кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання грошові кошти в межах невідновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості 60000 грн. 00 коп., який зменшується щомісячно рівними частинами відповідно до встановленого графіку зменшення максимального ліміту заборгованості згідно із додатком № 1, який є невідємною частиною зі сплатою плати за користування грошовими коштами в розмірі 24,99% річних, з кінцевим терміном повернення до 20.10.2014 включно.

Згідно із п. 1.1.1 договору у випадку невиконання позичальником будь-якого із зобовязань, передбачених п. 5.11-5.12 договору, плата за користування кредитом встановлюється в розмірі 30% річних починаючи з дня невиконання зазначених зобовязань.

Відповідно до п. 1.3 договору погашення всіх траншів кредиту здійснюється з кінцевим терміном, зазначеним в п. 1.1 договору, до 10 числа місяця відповідно до графіку, на позичковий рахунок кредитору. Платіж повинен бути сплачений не пізніше кінцевого терміну повернення кредиту.

Згідно із п. 8.3 кредитного договору вимога про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування ним, направляється позичальникові у письмовому вигляді та підлягає виконанню у повному обсязі протягом 30 календарних днів з моменту її надіслання кредитором за адресою позичальника.

Пунктом 9.2 договору за ненадання позичальником кредитору у встановлені цим договором строки будь-яких документів, обовязковість надання яких передбачено цим договором, а також неповідомлення позичальником кредитора про факти, зазначені в п. 5.12 договору (а саме: щоквартально надавати довідки про обороти в інших банках, в яких обслуговується позичальник), позичальник сплачує кредиторові штраф в розмірі 3 % від загальної суми отриманих кредитних коштів.

До договору підписано додаткову угоду від 08.08.2013 № 1, згідно із якою змінено кінцевий термін повернення кредиту та встановлено до 07.08.2016 включно, а також підвищено проценту ставку плати за користування кредитом до 27,99%.

На виконання кредитного договору банк перерахував кредитні кошти позичальнику в сумі 95007 грн. 00 коп. (а.с. 10-11).

Відповідач у повному обсязі свої грошові зобовязання за кредитним договором не виконав.

У звязку з невиконанням відповідачем своїх грошових зобовязань, позивач звернувся з даним позовом до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів, в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за строковим кредитом в сумі 19992 грн. 00 коп., заборгованість за простроченим кредитом в сумі 26672 грн. 00 коп., заборгованість за строковими відсотками в сумі 393 грн. 63 коп., заборгованість за простроченими відсотками в сумі 18011 грн. 55 коп., штраф в сумі 1800 грн. 00 коп.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи позивача та надані ним докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

За своєю правовою природою договір від 21.10.2011 № НКЛ-2007621 з врахуванням додаткової угоди до нього, є кредитним договором, згідно якого, за приписами ст. 1054 Цивільного кодексу України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору (ст. 1054 Цивільного кодексу України).

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ст. 1048 Цивільного кодексу України).

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Крім того, за приписами Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року N 254, за реєстр. в Міністерстві юстиції України 8 липня 2003 року за N 559/7880, із змінами і доповненнями, внесеними постановами Правління Національного банку України, що прийняте у відповідності до статті 41 Закону України "Про Національний банк України" і статті 68 Закону України "Про банки і банківську діяльність" та з метою введення єдиних вимог до організації операційної діяльності в банках України Правління Національного банку України, підставою для відображення операцій за балансовими та/або позабалансовими рахунками бухгалтерського обліку є первинні документи, які мають бути складені під час здійснення операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення в паперовій та/або в електронній формі (п.п.4.2., 4.3.). До первинних документів відносяться меморіальні (для здійснення безготівкових розрахунків із банками, клієнтами, списання коштів з рахунків та внутрішньобанківських операцій)(п. 4.4."б" Положення). Меморіальні документи застосовуються банками для здійснення і відображення в обліку операцій банку і його клієнтів за безготівковими розрахунками відповідно до нормативно-правових актів Національного банку. До меморіальних документів (паперових або електронних), що використовуються для безготівкових розрахунків, належать такі розрахункові документи (п. 4.6. Положення): меморіальні ордери; платіжні доручення; платіжні вимоги-доручення; платіжні вимоги; розрахункові чеки; інші документи (інші платіжні інструменти, що визначаються нормативно-правовими актами Національного банку).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, кредит було видано банком відповідачу за позовом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Аналогічна за змістом норма міститься у п.1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Згідно п.2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст.ст. 43, 33 Господарського процесуального кодексу України сторони повинні довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач доказів належного виконання зобовязань за кредитним договором не надав, чим порушив умови кредитного договору.

Так, вимога позивача в частині стягнення заборгованості за простроченим кредитом в сумі 26672 грн. 00 коп. та заборгованості за простроченими відсотками в сумі 18011 грн. 55 коп. підлягає задоволенню.

Пунктом 1.1 кредитного договору передбачено, що кредитна лінія відкривається та кредит надається на строк до 07.08.2016. Пунктом 8.3 кредитного договору вимога про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування ним, направляється позичальникові у письмовому вигляді та підлягає виконанню у повному обсязі протягом 30 календарних днів з моменту її надіслання кредитором за адресою позичальника.

З матеріалів справи вбачається, що зменешення ліміту заборгованості здійснюється відповідачем згідно графіку. Відповідно наданого позивачем розрахунку заборгованості та банківської виписки про рух коштів відповідач припинив здійснювати оплату кредиту, відсотків з червня 2014 року. Зазначене свідчить про прострочення повернення чергової частини кредиту.

Відповідно до п.3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №1 від 24.11.2014 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів» у розгляді питання щодо дострокового повернення кредиту в зв'язку з простроченням виконання боржником свого зобов'язання за кредитним договором господарські суди мають виходити з такого. У силу частини другої статті 1054 Цивільного кодексу України до кредитних правовідносин підлягає застосуванню частина друга статті 1050 зазначеного Кодексу, якою встановлено санкцію за прострочення повернення чергової частини позики, а саме: позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, що належать йому відповідно до статті 1048 Цивільного кодексу України. У такому випадку дострокове повернення кредиту не має ознак одностороннього припинення договірних зобов'язань та є належним способом захисту порушеного права.

Враховуючи викладене, відсутність письмової вимоги про дострокове повернення кредиту не є перешкодою для реалізації права позивача, яке передбачено ст. 124 Конституції України, ст. 1 Господарського процесуального кодексу України звернутись у будь-який час з захистом своїх порушених прав.

Тому, вимога позивача в частині заборгованості за строковим кредитом в сумі 19992 грн. 00 коп. та заборгованості за строковими відсотками в сумі 393 грн. 63 коп. також підлягає задоволенню.

Позивачем на підставі п. 9.2 договору, відповідно до якого за ненадання позичальником кредитору у встановлені цим договором строки будь-яких документів, обовязковість надання яких передбачено цим договором, а також неповідомлення позичальником кредитора про факти, зазначені в п. 5.12 договору (а саме: щоквартально надавати довідки про обороти в інших банків, в яких обслуговується позичальник), позичальник сплачує кредиторові штраф в розмірі 3 % від загальної суми отриманих кредитних коштів, нараховано та заявлено до стягнення штраф в сумі 1800 грн. 00 коп. за невиконання обовязків щодо надання щоквартальних довідок про обороти за перший та другий квартали 2012 року.

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В силу статей 610, 611 цього ж Кодексу порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

Статтею 216 цього ж Кодексу передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

На підставі викладеного вище, вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу в сумі 1800 грн. 00 коп. є обгрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Таким чином, позов підлягає задоволенню повністю. З відповідача підлягають стягненню заборгованість за строковим кредитом в сумі 19992 грн. 00 коп., заборгованість за простроченим кредитом в сумі 26672 грн. 00 коп., заборгованість за строковими відсотками в сумі 393 грн. 63 коп., заборгованість за простроченими відсотками в сумі 18011 грн. 55 коп., штраф в сумі 1800 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України на відповідача покладається судовий збір в сумі 1827 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись, ст. ст. 44, 47, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Публічного акціонерного товариства Дельта Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" до ОСОБА_1 особи підприємця ОСОБА_2 про стягнення 66 869 грн. 18 коп. задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 особи підприємця ОСОБА_2, м. Луганськ, кв. Дружби, б. 10, кв. 14, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», м. Київ, вул. Щорса, б. 36 "Б" (фактична адреса: м. Київ, бул. Дружби Народів, б. 38, код за , заборгованість за строковим кредитом в сумі 19992 грн. 00 коп., заборгованість за простроченим кредитом в сумі 26672 грн. 00 коп., заборгованість за строковими відсотками в сумі 393 грн. 63 коп., заборгованість за простроченими відсотками в сумі 18011 грн. 55 коп., штраф в сумі 1800 грн. 00 коп. Видати наказ позивачу

3. Стягнути з ОСОБА_1 особи підприємця ОСОБА_2, м. Луганськ, кв. Дружби, б. 10, кв. 14, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в доход Державного бюджету України рахунок 3004, банк ГУ ДКСУ в Харківській області, одержувач УДКСУ у Київському районі м. Харкова Харківської області, МФО 851011, , код бюджетної класифікації 22030001, судовий збір в сумі 1827 грн. 00 коп. Видати наказ органу Державної фіскальної служби України.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено та підписано - 24.09.2015.

Суддя І.П.Голенко

Надр. 3 прим.:

1- до справи;

2 позивачу: м. Київ, вул. Дружби народів, 38

3 - відповідачу: м. Луганськ, квартал Дружби, б. 10, кв. 14 (не направляється у звязку з тим, відповідно до листа УДППЗ Укрпошта від 16.03.2015 №511-30-100 пересилання пошти до вказаного населеного пункту тимчасово не здійснюється).

Вих.№

24.09.2015