РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2015Справа №910/4027/15-г

За позовомПублічного акціонерного товариства "Київмедпрепарат"
До Товариства з обмеженою відповідальністю «ATM PARTNERS»
Простягнення 1 647 314, 13 грн.
Суддя Борисенко І.І.

Представники:

Від позивача - Задорожна Л.Г., за довіреністю;

Від відповідача - не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Київмедпрепарат" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АТМ PARTNERS" про стягнення 62 496,00 доларів США (що станом на день подачі позову до суду, за офіційним курсом Національного банку України складає 1 647 314,13 грн.)

Позовні вимоги вмотивовано неналежним виконанням Відповідачем своїх зобов'язань в частині своєчасної та повної оплати поставленого товару за контрактом №EXP-444/14 від 10.10.2014р.

23.02.2015р. судом було вчинено дії для належного повідомлення відповідача про розгляд справи, а саме було направлено до господарського суду міста Ташкента судове доручення про вручення документів (Республика Узбекистан, Ташкентська область, 100097, м. Ташкент, Чиланзарський район, вул. Чупон - ота, 6).

15.05.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від господарського суду міста Ташкента надійшла ухвала від 20.04.2015 року про вручення Товариству з обмеженою відповідальністю "АТМ PARTNERS" ухвали Господарського суду міста Києва від 23.02.2015 року.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

16.09.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від відповідача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі від 24.02.2015 року.

До вказаних документів відповідачем додана заява про визнання позовних вимог в повному обсязі в сумі 62 496,00 доларів США.

В судовому засіданні 22.09.2015 року представник позивача підтримав вимоги та доводи позовної заяви.

Приймаючи до уваги, що відповідач був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, враховуючи визнання позову відповідачем та те, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, суд вважає, що неявка в судове засідання представника Відповідача не є перешкодою для прийняття рішення у даній справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

10.10.2014 року між Публічним акціонерним товариством "Київмедпрепарат" (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АТМ PARTNERS" (Покупець) було укладено Контракт №EXP-444/14 (надалі - Контракт), відповідно до умов якого Продавець зобов'язався передати у власність Покупця на умовах, в об'ємах і в порядку, передбаченому вказаним Контрактом товар (медикаменти), а Покупець зобов'язався прийняти товар та оплатити його згідно з умовами даного Контракту (п. 1.1 Контракту).

Відповідно до п. 1.2 Контракту поставка товару відбувається на основі специфікацій, які підписуються уповноваженими представниками сторін на кожну партію товару являються невід'ємною частиною даного Контракту. При цьому Покупець не має права відмовлятися від товару, погодженого сторонами у специфікації.

Згідно з п. 1.3 Контракту Покупець приймає на себе зобов'язання з оплати товару, згідно разових Специфікацій.

У п. 1.4 Контракту зазначено, що асортимент, кількість, відпускна ціна товару та термін поставки товару вказуються в специфікаціях на кожну партію товару.

Пунктом 1.5 Контракту передбачено, що отримувач товару по даному контракту являється: ТОВ "ATM PARTNERS", Республіка Узбекистан, 100100, м. Ташкент, вул. Шота Руставелі 45.

Відповідно до п. 2.2 Контракту валюта платежу - долари США.

Згідно з п. 3.1 Контракту товар поставляється на умовах: фрахт/перевозка і страхування оплачено до (СІР) - Ташкент, станція призначення: Митний пост - "Арк Булок", м. Ташкент, вул. Самарканд йули, 36, код 26003; Таможний пост - "СЬК Ташкент Аеро", м. Ташкент Аеропрт, код 00102.

Відповідно до п. 4.3 Контракту датою поставки товару вважається дата передачі товару перевізнику.

Пунктом 5.1 Контракту визначено, що оплата за поставлений товар здійснюється в доларах США по реквізитах продавця у наступному порядку: банківський переказ на рахунок продавця з відстрочкою платежу 60 календарних днів від дати складання міжнародної транспортної накладної (СMR) в місті Києві чи авіатранспортної накладної в аеропорту Бориспіль.

У п. 17.1 Контракту визначено, що він вступає в силу після його підписання сторонами і діє до 31.12.2015 року.

Судом встановлено, що згідно Специфікації № 3 від 01.12.2014р. Контракту №EXP-444/14 від 10.10.2014 року Сторони узгодили найменування, ціну, кількість товару на загальну суму 62 496,00 доларів США.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Контракту №EXP-444/14 від 10.10.2014 року Позивач поставив товар на суму в розмірі 62 496,00 доларів США, що підтверджується інвойсом №№EXP-444/14-3, митною декларацією та авіатранспортної накладної (Air Waybill) № 2 від 15.12.2014р.

Товар пройшов митну процедуру в Україні, про що свідчить електронна декларація № 100250003/2014/590503, товар також пройшов митне оформлення на Митному посту - Ташкент, про що свідчить надана копія вантажної (ввізної) митної декларації №00102/20.01.2015/0001311.

Дата складання авіатранспортної накладної (Air Waybill) №2, 15.12.2014р.

Таким чином, оплата за поставлений товар згідно Специфікації № 3 до Контракту повинна бути здійснена протягом 60 календарних днів, починаючи з 15.12.2014 р. тобто до 12.02.2015р.

Згідно з приписами ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Контракту №EXP-444/14 від 10.10.2014 року Позивач поставив товар на суму в розмірі 62 496,00 доларів США, що підтверджується інвойсом №№EXP-444/14-3, митною декларацією та авіатранспортної накладної (Air Waybill) № 2 від 15.12.2014р., проте Відповідачем не була здійснена оплата за отриманий товар у повному обсязі.

Факт наявності заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "АТМ PARTNERS" перед Публічним акціонерним товариством "Київмедпрепарат" за Контрактом №EXP-444/14 від 10.10.2014 року в розмірі 62 496,00 доларів США визнаний відповідачем та додатково підтверджується наявним в матеріалах справи Актом звірки взаєморозрахунків станом на 17.08.2015 року, який оформлений належним чином та підписаний уповноваженими представниками сторін і скріплений печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів відповідно до статей 33, 34, 36 ГПК України на підтвердження оплати Відповідачем грошових коштів Публічному акціонерному товариству "Київмедпрепарат" в розмірі 62 496,00 доларів США.

Відповідно до статті 129 Господарського кодексу України іноземці та особи без громадянства при здійсненні господарської діяльності в Україні користуються такими самими правами і мають такі самі обов'язки, як і громадяни України, якщо інше не передбачено цим Кодексом, іншими законами. Іноземні юридичні особи при здійсненні господарської діяльності в Україні мають такий самий статус, як і юридичні особи України, з особливостями, передбаченими цим Кодексом, іншими законами, а також міжнародними договорами, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України.

Крім того, пунктом першим частини першої статті 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" встановлено, що суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону.

Пунктом 15.2 Контракту встановлено, що у разі, якщо сторони не дійдуть взаємної згоди, спори підлягають передачі на розгляд господарському суду міста Києва, мова судочинства - російська. Спори з Контракту або у зв'язку з ним повинні розглядатися виходячи з умов Контракту, в частині неврегульованою Контрактом підлягають застосуванню "Міжнародні правила тлумачення торгових термінів "Інкотермс" (редакція 2010 року), а також матеріальне та процесуальне право України.

Згідно з пунктом другим статті 4 Угоди "Про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності" (дата підписання Україною: 20.03.1992; дата ратифікації: 19.12.1992; дата набуття чинності для України: 19.12.1992) компетентні суди держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав розглядають справи і в інших випадках, якщо про це є письмова угода Сторін про передачу спору до суду. При наявності такої угоди суд іншої держави - учасниці Співдружності припиняє виробництво у справі за заявою відповідача, якщо така заява зроблена до прийняття рішення у справі.

Отже, Суд зазначає, що Відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору поставки, не здійснив оплату вартості товару в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов'язання належним чином, а тому позовні вимоги щодо стягнення 62 496,00 доларів США - суми основної заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на Відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд -

ВИРІШИВ

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ATM PARTNERS" (Республіка Узбекистан, 100100, м. Ташкент, вул. Шота Руставелі, буд. 45, ОКПО 18989448, ИНН 204511717, ОКОНХ 71212) на користь Публічного акціонерного товариства "Київмедпрепарат" (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, будинок 139, Ідентифікаційний код 00480862) заборгованість у розмірі 62 496,00 (шістдесят дві тисячі чотириста дев'яносто шість) доларів США, що станом на день подачі позову до суду за офіційним курсом Національного банку України становить 1 647 314, 13 грн. (один мільйон шістсот сорок сім тисяч триста чотирнадцять гривень 13 копійок) та судовий збір у розмірі 32 946 (тридцять дві тисячі дев'ятсот сорок шість) грн. 28 коп.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 29.09.2015р.

Суддя І.І.Борисенко