ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2015 р.Справа № 922/4301/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жиляєва Є.М.

при секретарі судового засідання Васильєву А.В.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк", м. Дніпропетровськ
до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Харків
про стягнення 37455,63 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_2, довіреність № 8616-К-О від 26.11.2014 року;

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" 24.07.2015 р. звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Харків про стягнення заборгованості за договором №Б/Н від 01.12.2011 р., в розмірі 40165,95 грн., що складається з наступного: 18098,67 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 17909,28 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором та 4158,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом. Також до стягнення заявлені судові витрати.

В обґрунтування позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором від 01.12.2011 р. б/н, в частині повного та своєчасного повернення кредиту та сплати платежів, встановлених договором; рішення господарського суду Харківської області від 07.02.2013 р. по справі № 922/5999/12. В якості правових підстав позову - на положення ст.ст. 526, 527, 530, 610 Цивільного кодексу України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27 липня 2015 року було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі № 922/4301/15 та призначено її розгляд у відкритому судовому засіданні на 01 вересня 2015 року об 11:00

Ухвалою господарського суду Харківської області від 01 вересня 2015 року розгляд справи відкладено на 22 вересня 2015 року о 10:40год., відповідно до приписів ст. 77 ГПК України.

22.09.2015 року через канцелярію суду, до матеріалів справи від позивача надійшла уточнена позовна заява (вх. № 37971), в якій позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за Договором №Б/Н від 01.12.2011 р. в розмірі 37455,63 грн. (що складається з: 12818,67 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 20478,96 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 4158,00 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом).

Позивач в призначене судове засідання з'явився, позовні вимоги з врахуванням поданої уточненої позовної заяви (вх. № 37971) підтримав повністю, просить суд їх задовольнити.

Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, своїм конституційним правом на захист не скористався, відзив на позов та документи на виконання ухвали суду про порушення провадження у даній справі та в обґрунтування своєї правової позиції до матеріалів справи не надав, про розгляд даної господарської справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення з датою (08.09.2015 р.) та відміткою про вручення відповідачу ухвали про порушення провадження у даній справі від 03.09.2015 року.

Дослідивши уточнену позовну заяву позивача (вх. № 37971 від 22.09.2015 р.), суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі, збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених ст. 5 цього кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Відповідно до п. 3.11., п. 3. 12. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК ціну позову вказує позивач.

Отже, суд розглянувши подану позивачем уточнену позовну заяву (вх. № 37971 від 22.09.2015 р.), розцінює її як зменшення розміру позовних вимог, приймає її до розгляду та розглядатиме справу в подальшому з її врахуванням.

Приймаючи до уваги, що відповідач, з урахуванням приписів п.3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18, був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, та зважаючи на те, що від учасників провадження не надходило будь-яких клопотань, в тому числі, про відкладення розгляду справи, суд вважає, що неявка у судове засідання представника відповідача не є перешкодою для прийняття рішення у даній справі, в зв'язку з чим господарська справа № 922/4301/15 розглядається відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, - за наявними в ній матеріалами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

01.12.2011 року між позивачем (ОСОБА_3) та відповідачем - Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 було підписано заяву про відкриття поточного рахунку (далі - Заява).

Згідно з вищевказаною Заявою відповідач приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг" (надалі -Умови), ОСОБА_3, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом із Заявою складають Договір банківського обслуговування №Б/Н від 01.12.2011 р. (далі - Договір) та взяв на себе зобов'язання виконувати умови Договору.

Відповідно до Договору Відповідачу було встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок 6095 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку ОСОБА_3 і Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, SMS - повідомлення або інших), що визначено і врегульовано "Умовами та правилами надання банківських послуг".

Відповідач зобов'язання за вказаним Договором належним чином не виконав, а саме не сплатив необхідні кошти для погашення заборгованості, у зв'язку із чим, позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача суми заборгованості за Договором банківського обслуговування №Б/Н від 01.12.2011 року.

Рішенням господарського суду Харківської області по справі № 5023/5999/12 від 07.02.2013 року позов ОСОБА_3 задоволений повністю та стягнуто з ФОП ОСОБА_1 Семенiвни на користь ПАТ комерційний банк Приватбанк заборгованість за кредитом у сумі 22000,00 грн., заборгованості по процентам у сумі 2 024,00 грн., заборгованості по комісії у сумі 945,04 грн., пеню в сумі 518,28 грн., 1609,50 грн. судового збору.

25.02.2013 року на примусове виконання вищевказаного рішення господарського суду Харківської області від 07.02.2013 року було видано відповідний наказ, який направлено на адресу стягувача.

Так, позивач звернувся з даним позовом до господарського суду, в якому наголошує, що судовий наказ по справі № 5023/5999/12 від 25.02.2013 р. ОСОБА_3 отримано, проте до виконання останнім не пред'явлено. Станом на 25.06.2015 року заборгованість за договором банківського обслуговування з боку відповідача не погашена.

Враховуючи вищевикладене, у зв'язку з тим, що відповідач не ви конав зобов'язань за Договором банківського обслуговування від 01.12.2011р., що призвело до виникнення у останнього заборгованості перед ОСОБА_3 в загальному розмірі 62942,95 грн.

За розрахунком позивача заборгованість відповідача за Договором б/н від 01.12.2011 р. 37455,63 грн. та складається з наступного:

- 12818,67 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 20478,96 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором;

- 4158,00 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом).

Згідно з приписами ст. 35 ГПК України, обставини, визнані господарським судом загальновідомими, не потребують доказування.

Факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Згідно з ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Суд зазначає, що відповідно до положень статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За загальним правилом обов'язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, котра з сторін посилається на юридичні факти, які обґрунтовують її вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред'явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ст. 526 ЦК України та ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п.6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано, відповідно до 3.2.1.5.4. Умов - нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбаченої п. 3.2.1.5.13.2.1.5.2., 3.2.1.5.3, здійснюється протягом 3 (Трьох) років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано Клієнтом.

Згідно з п. 3.2.1.5.7. Умов та правил надання банківських послуг, терміни позовної давності щодо вимоги про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів встановлюються сторонами тривалістю 5 років.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому ст.ст. 32, 33 ГПК України порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростував, відзив на позов не надав, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору у розмірі 1827,00грн., покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 526, 530, 549-552, 610, 611, 625, 629, 1050, 1054 Цивільного кодексу України , ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 32, 33, 43, 49, 75, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 Семенiвни (61024, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код: НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, поштова адреса: 49027, м. Дніпропетровськ, а/с 1800, ) - заборгованість за Договором № б/н від 01.12.2011 р. в розмірі 37455,63 грн. (що складається з: 12818,67 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 20478,96 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 4158,00 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом) та 1827,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 28.09.2015 р.

Суддя ОСОБА_4