ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.09.2015 Справа № 905/882/15

Господарський суд Донецької області у складі:

головуючий суддя Харакоз К.С.,

при секретарі судового засідання Колтак Т.М.,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2», м.Київ,

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго», м.Горлівка, Донецька область,

про стягнення заборгованості в сумі 310,51грн., -

За участю:

представник позивача не з'явився;

представники відповідача ОСОБА_3 (за довіреністю);

СУТЬ СПОРУ:

Позивач ОСОБА_4 акціонерне товариство «Всеукраїнський ОСОБА_2», м.Київ, звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_1 акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго», м.Горлівка, Донецька область, про стягнення заборгованості в сумі 310,51грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на перерахування 26.09.2014р. відповідачу грошових коштів в сумі 310,51грн. в якості передоплати за проведення технічної перевірки трьохфазного лічильника. Зазначає, що відповідачем не було надано послуги за які позивач здійснив передоплату. Як на правову підставу позивач посилається на ст.ст. 174, 193 ГК України.

02.09.2015р. відповідач надав відзив в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Повідомляє, що відповідачем було проведену технічну перевірку лічильника позивача та складено акт виконаних послуг №1021 від 29.09.2014р. на суму 310,51грн., що підтверджує факт виконання відповідачем послуг з технічної перевірки оплачених позивачем.

Ухвалою суд від 15.07.2015р. порушено провадження у справі.

Розгляд справи відкладався у звязку з неявкою представника позивача та необхідністю отримання додаткових документів.

Ухвалою суду від 03.09.2015р. строк розгляду спору за клопотанням представника відповідача продовжено на 15 днів до 28.09.2015р., розгляд справи відкладено на 21.09.2015р.

Представник позивача в судове засідання 21.09.2015р. не з'явився, витребувані судом документи не надав.

Відповідач в судове засідання 21.09.2015р. зявився, наполягав на відмові в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника відповідача, суд

ВСТАНОВИВ:

25.09.2014р. позивач звернувся до відповідача про поставку електроенергії за адресою: м.Маріуполь, вул.Артема, б.37, направлення представника для повторного підключення після відключення та виконання позачергової технічної перевірки (а.с. 29).

Відповідно до ОСОБА_5 виконаних послуг №1021 від 29.09.2014р. відповідачем було виконано технічну перевірку 3 ф ПО вартістю 310,51грн. в т.ч. ПДВ 51,75грн. ОСОБА_5 підписаний представниками сторін та скріплений відбитками печаток організацій. (а.с. 30).

29.09.2014р. представником відповідача, за участю представника ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_2» було складено ОСОБА_5 №0116974 про відновлення роботи засобів обліку (а.с. 31).

Згідно наявної в матеріалах справи копії платіжного доручення №1324644 від 26.09.2014р. позивачем було перераховано відповідачу 310,51 грн. за технічну перевірку 3 ф ПО згідно рах.-факт.№1021 від 25.09.2014 в т.ч. ПДВ 51,75 (а.с.4).

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 20.03.2015р. було прийнято рішення №63 про початок процедури ліквідації ОСОБА_1 акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» з відшкодуванням з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб (а.с. 5).

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Згідно статті 1 Господарського процесуального кодексу України, до Господарського суду мають право звертатися підприємства та організації за захистом своїх порушених прав і охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією їх породжують.

Згідно з ч.1 ст. 13, ч.1, 2 ст.14 Цивільного кодексу України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Згідно ст.174 Господарського Кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчи нити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку, при цьому зобовязання виникають із підстав, встановлених ст. 11 цього кодексу.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України).

Згідно зі ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на перерахування відповідачу грошових коштів в сумі 310,51грн. та ненадання відповідачем послуг, за які позивач здійснив передоплату в зазначеній сумі.

Обов'язки сторони щодо набуття та збереження майна без достатньої правової підстави регулюються статтею 1212 ЦК України згідно до вимог якої особа яка набула майно, або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана повернути це майно. Також це майно повертається і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Для виникнення зобов'язання з безпідставного збагачення необхідна наявність хоча б двох умов: перше - збільшення майна збільшення або збереження майна однією стороною, з одночасним зменшенням його у іншої сторони; друге - відсутність правової підстави для збагачення, або збагачення за підставою яка згодом відпала. Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою передбаченою законом, іншим правовим актом чи правочином.

Позивач відповідно до вимог ст.1212 ЦК вправі витребувати гроші лише у разі відсутності у відповідача підстави щодо їх отримання.

Як було встановлено судом, на підставі заяви позивача від 25.09.14р. відповідачем було проведено технічну перевірку 3 ф ПО, що підтверджується наявним в матеріалах справи ОСОБА_5 виконаних послуг №1021 від 29.09.2014р.

За таких обставин суд вважає, що порушення зобовязання з боку відповідача не встановлено, спірну суму грошових коштів позивачем було сплачено саме за проведену відповідачем технічну перевірку 3 ф ПО.

Відповідно до ст.ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

За змістом ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно ст.ст.33-34 ГПК України кожна сторона з допомогою належних та допустимих доказів повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, доводи позивача щодо ненадання відповідачем послуг, за які позивачем була здійснена передоплата в сумі 310,51грн. спростовуються наявними в матеріалах справи документами.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості в сумі 310,51грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 22, 42, 43, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2», м.Київ, до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго», м.Горлівка, Донецька область, про стягнення заборгованості в сумі 310,51грн. - відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 21.09.2015 року.

Суддя К.С. Харакоз