ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2015 р.Справа № 916/280/15-г
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Головея В.М.

Суддів: Діброви Г.І., Ярош А.І.,

(У звязку з перебуванням судді Шевченко В.В. у відпустці, склад судової колегії змінено на підставі розпорядження №557 від 18.09.2015 та протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 18.09.2015)

при секретарі судового засідання: Максіміхіній Ю.В.,

за участю представників сторін:

від позивача не зявився,

від відповідача ОСОБА_1 (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Будинок на Французькому»

на рішення господарського суду Одеської області від 06.04.2015

по справі № 916/280/15-г

за позовом Публічного акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ»

до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Будинок на Французькому»

про стягнення 88 610,60 грн.

Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

Представником відповідача в судовому засіданні не було заявлено клопотання про здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, отже фіксація судового процесу не здійснювалась відповідно до ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 22.09.2015 року відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2015 року Публічне акціонерне товариство «ОДЕСАГАЗ» (далі Товариство, позивач) звернулось до господарського суду Одеської області із позовом до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Будинок на Французькому» (далі ОСББ, відповідач) про стягнення основного боргу у розмірі 82 899,64 грн., 3% річних - 339,03 грн., пені 2 762,93 грн., суми інфляційного збільшення 2 609,00 грн. та стягнення витрат по сплаті судового збору у розмірі 1 827,00 грн. (з врахуванням уточнень позовних вимог від 17.02.2015 року).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами договору поставки природного газу не розрахувався своєчасно в повному обсязі у встановлені договором строки за придбаний природний газ.

Рішенням господарського суду Одеської області від 06.04.2015 року позовні вимоги Товариства задоволені повністю, стягнуто з ОСББ на користь позивача суму основного боргу в розмірі 82 899,64 грн., суму пені 2 762,93 грн., 3% річних 339,03 грн., інфляційних 2 609,00 грн. та судовий збір -1 827,00 грн.

Рішення мотивовано тим, що приведені позивачем обставини цілком підтверджуються наданими ним доказами: договором, актами приймання-передачі природного газу, розрахунком сум стягнення.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду, ОСББ звернулось до Одеського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просило рішення скасувати, прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Скаржник посилається на те, що рішення прийнято з порушенням норм матеріального права, неповно зясовані та не доведені обставини, що мають значення для справи.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 22.06.2015 року апеляційна скарга прийнята до провадження та розгляд останньої призначено на 21.07.2015 року.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 21.07.2015 року задоволено клопотання представника відповідача про продовження строку розгляду справи та у звязку з неявкою представника позивача, розгляд апеляційної скарги відкладено до 22.09.2015 року.

Відзив на апеляційну скаргу до Одеського апеляційного господарського суду не надходив.

Представник позивача в судове засідання не зявився та не скористався своїм правом на участь в розгляді справи апеляційним судом, хоча повідомлявся належним чином про день, час і місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення від 22.07.2015, про поважні причини неявки суд не повідомив та правами, наданими ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, не скористався.

Представник відповідача в судовому засіданні 22.09.2015 надала пояснення, якими підтримала доводи викладені в апеляційній скарзі, а також в письмових поясненнях від 09.09.2015 та просила суд, рішення господарського суду скасувати, у задоволенні позову відмовити.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

З матеріалів справи вбачається, що 01.01.2010 між Товариством (Облгаз) та ОСББ (споживач) укладено договір №008490-Т на постачання та транспортування природного газу підприємствам, які відпускають теплову енергію для потреб населення, бюджетних установ та організацій, предметом якого є надання послуг споживачу з постачання та транспортування природного газу для виробництва теплової енергії для потреб населення, бюджетних установ та організацій.

Відповідно до п. 4.2. договору обліку газу ведеться згідно «Правилами обліку природного газу під час його транспортування газорозподільчими мережами, постачання та споживання», ДБН В.2.5-20-2001 «Газопостачання», та діючими документам Держспоживстандарту.

Пунктом 4.8. договору стороні узгодили, що облік газу споживачу за допомогою лічильників та звужуючих пристроїв вважається не дійсним та проводиться перерахунки обєму спожитого газу, у наступних випадках: представників облгазу (або за його дорученням, газорозподільних та газотранспортних підприємств) не допущено до вузла обліку газу споживача для проведення чергової , позачергової або контрольної перевірки їх роботи; споживач відмовився від проведення позачергової або експертної повірки (п. п. 4.8.14., 4.8.22. договору).

Сторони домовились, що ціна на газ, що вказана в даному договорі може змінюватись на підставі нормативних актів уповноважених державних органів, наказів НАК «Нафтогаз України» і приймаються сторонами до виконання без додаткового попередження (п. 5.3. договору).

Оплата за постачання та транспортування природного газу здійснюється споживачем грошовими коштами поточного перерахування на розрахунковий рахунок Облгазу протягом місяця поставки 100% вартості запланованих обсягів газу. Остаточний розрахунок за фактично спожиті обсяги газу здійснюється на підставі акту приймання-передачі до 10 числа місяця, наступного за звітнім (п. 6.1. договору).

Приписами п. 6.5. договору передбачено, кошти, що надходять від споживача на рахунок Облгазу в першу чергу спрямовуються на погашення заборгованості за минулі періоди, а також неустойки.

Відповідно до п. 7.2. договору, за несвоєчасну оплату послуг у строки, зазначені в п. 6.1 договору, споживач сплачує на користь Облгазу, суму заборгованості з урахуванням офіційно встановленого індексу інфляції та відсотків річних за весь час прострочення, а також пеню за кожний день прострочення платежу, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Даний договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2014 року, а в частині проведення розрахунків за послуги до їх повного здійснення (п. 11.1. договору).

Приймаючи рішення господарський суд встановив, що позивач поставив протягом травня 2014 року грудня 2015 року, а відповідач прийняв природний газ обсягом 117,008 тис.куб. метрів на загальну суму 153 291, 56 грн., що підтверджується актами прийому-передачі природного газу за травень 2014 р., червень 2014 р., липень 2014р., вересень 2014 р. жовтень 2014 р., листопад 2014р., грудень 2014 року. Відповідач здійснив оплату за використаний природний газ не в повному обємі, в результаті чого у останнього перед позивачем утворилась заборгованість за період з 10.06.2013 року по 10.01.2015 року, яка станом на 19.01.2015 року складає 82 899,64 грн. Відповідно до наданого розрахунку, відповідачеві нараховані: інфляційні у розмірі 2 609,00 грн., 3% річних від простроченої суми в розмірі 339,03 грн. та пені в сумі 2 762,93 грн., які судом першої інстанції визнанні обґрунтованими та задоволені у повному обсязі.

Проте, судова колегія не погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у звязку з їх недоведеністю, приймаючи до уваги наступне.

Товариство у позовній заяві зазначає, що воно поставило протягом травня 2014 року грудня 2015 року відповідачу природний газ, проте на момент подання позову до господарського суду (23.01.2015) та прийняття рішення по даній справі (06.04.2015) період з травня по грудень 2015 року ще не настав.

Позивач вважає, що відповідач прийняв природний газ обсягом 117 008 тис.куб. метрів, однак Товариство на підтвердження своїх вимог до матеріалів справи надало лише частину належних доказів, а саме акти приймання передачі природного газу №8490/06 від 30.06.2014, № 8490/07 від 31.07.2014, № 8490/08 від 31.08.2014, №8490/09 від 30.09.2014, №8490/10 від 31.10.2014, №8490/11 від 30.10.2014, №8490/12 від 31.12.2014, які оформлені належним чином, без зауважень підписані повноважними представниками сторін та скріплені печатками підприємств, з яких вбачається відповідачем прийнято обєм газу в лише розмірі 60 364 тис.куб. метрів.

Наявний в матеріалах справи, акт приймання передачі природного газу №008490-5 від 31.05.2014 року, який господарський суд приймаючи рішення, визнав належним доказом, на думку судової колегії таким не є, оскільки скріплений лише печаткою позивача, тобто оформлений не належним чином, у звязку з цим, даний акт не є належним доказом спожитого обєму газу відповідачем за травень 2014 року.

Крім цього, позивач зазначає, що відповідач здійснив оплату за використаний природний газ не в повному обємі, в результаті чого у останнього перед позивачем утворилась заборгованість за період з 10.06.2013 року по 10.01.2015 року, яка станом на 19.01.2015 року складає 82 899,64 грн., тобто, Товариство просило суд, стягнути з відповідача заборгованість яка утворилась за період з 10.06.2013 року по 10.01.2015 року, однак до позовної заяви надані розрахунки заборгованості за період з 10.06.2014 року по 19.01.2015 року, в яких станом на 10.06.2014 року за відповідачем утворилась заборгованість в розмірі 74 263,06 грн., проте обґрунтування даної суми позивачем до суду не надано.

Приймаючи до уваги викладене, судовою колегією для всебічного, повного і обєктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, ухвалою від 21.07.2015 року зобовязано Товариство надати до суду до 10.09.2015 року пояснення детального розрахунку нарахування вартості спожитого газу відповідачеві, в якому зазначити тариф на постачання природного газу відповідачу. Разом з поясненнями надати належним чином завірені копії виписок з банківських рахунків, які стосуються сплати спожитого природного газу відповідачем за період з 01.05.2014 по 10.02.2015, акт звірки взаєморозрахунків підписаний обома сторонами та скріплений печатками за вказаний період. Однак, позивач вищевказані документи до апеляційного суду не надав та в судове засідання 22.09.2015 року не зявився, про поважні причини неявки суд не повідомив. У звязку з цим, судова колегія вважає, що матеріли справи містять не достатньо належних та допустимих доказів заявлених позовних вимог Товариством, які б підтвердили суму заборгованості відповідача та розмір штрафних санкцій.

Відповідно до вимог ст. ст. 32, 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що господарським судом не надано належної оцінки всім зазначеним вище обставинам, що призвело до прийняття невірного рішення, у звязку з цим, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задовольню, рішення господарського суду - скасуванню, а позовні вимоги Товариства такими, що не підлягають задоволенню, у звязку з їх недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 99, 101-105 ГПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

1. Апеляційну скаргу Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Будинок на Французькому» - задовольнити.

2. Рішення господарського суду Одеської області від 06.04.2015 року скасувати.

3. У задоволенні позовних вимог Публічному акціонерному товариству «ОДЕСАГАЗ» відмовити.

Постанова, згідно ст. 105 ГПК України, набуває законної сили з дня її оголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Головей В.М.

Судді Діброва Г.І.

ОСОБА_2