ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2015 Справа № 920/1108/15

Господарський суд Сумської області у складі: головуючого - судді Рунової В.В.,

при секретарі Осокіній А.М.,

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1

відповідача - не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Господарського суду Сумської області матеріали справи №920/1108/15

за позовом ОСОБА_2 акціонерного товариства "Брокбізнесбанк", м. Київ

до Приватного підприємства "Суми-Текс", м. Суми

про стягнення 2178851,76 грн.,

встановив:

До господарського суду звернулося ПАТ "Брокбізнесбанк" з позовом до Приватного підприємства "Суми-Текс" в якому просить суд визнати кредиторські вимоги у сумі 2178851 грн. 76 коп. та включити їх до проміжного ліквідаційного балансу.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, відзиву на позовну заяву суду не надав, в умовах належного повідомлення відповідача про розгляд справи, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримує.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд встановив наступне.

20 грудня 2007 року Акціонерним банком "Брокбізнесбанк" (на даний час ОСОБА_2 акціонерним товариством "Брокбізнесбанк", яке відповідно до п. 1.1. Статуту є правонаступником прав та обов'язків Акціонерного банку "Брокбізнесбанк" (надалі - ОСОБА_3) і Приватним підприємством «Суми-Текс» (надалі - Позичальник), з іншого боку, було укладено ОСОБА_3 договір № 113-ю, за умовами повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 300000 грн. 00 коп., терміном користування до 07 грудня 2008 року зі сплатою 18 % річних для поповнення обігових коштів.

Банк виконав свої зобов'язання по ОСОБА_3 договору надавши кредит у розмірі 300000 грн.

Разом з тим, в передбачений ОСОБА_3 договором строк Позичальник, порушуючи взяті на себе зобов'язання, не повернув Банку основну суму боргу. Пунктом 2.6 ОСОБА_3 договору передбачено нарахування відсотків за користування кредитом. Статтею 7 ОСОБА_3 має право нараховувати Позичальнику неустойку за порушення Позичальником взятих на себе зобов'язань за ОСОБА_3 договором.

Так, у зв'язку із невиконанням Позичальником зобов'язань за ОСОБА_3 договором ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом. 31.07.2013 року Зарічним районним судом м. Суми у справі № 1805/13056/2012 прийнято рішення стягнути з ПП "Суми-Текс" на користь ПАТ "Брокбізнесбанк" прострочену заборгованість за договором в загальній сумі 465085,95 грн.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачає, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) - частина 1 статті 530 Цивільного кодексу України.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з п.3 ч.1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Суб'єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Згідно ч. 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.1 статті 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Станом на 11.04.2015р. кредиторські вимоги банку щодо сплати ПП "Суми-Текс" заборгованості складають в загальній сумі 2178851,76 грн., в тому числі:

- заборгованість за основною сумою кредиту - 300000,00 грн.;

- заборгованість за нарахованими процентами - 187409,25 грн.;

- пеня/неустойка за прострочення сплати кредиту - 258805,48 грн.;

- пеня/неустойка за прострочення сплати процентів - 126480,53 грн.;

- 3% річних (згідно ст. 625 Цивільного кодексу України) за неправомірне користування чужими грошовими коштами (борг по кредиту) - 42965,75 грн.;

- 3% річних (згідно ст. 625 Цивільного кодексу України) за неправомірне користування чужими грошовими коштами (борг по процентам) - 17573,73 грн.;

- сума індексу інфляції за прострочення сплати заборгованості по кредиту - 228451,80 грн.;

- сума індексу інфляції за прострочення сплати заборгованості по процентам - 109665,22 грн.;

- штраф за порушення п. 4.2.6. кредитного договору - 22500,00 грн.;

- штраф за порушення п. 4.2.6. кредитного договору - 90000,00 грн.;

- штраф за порушення п. 4.2.5. кредитного договору - 780000,00 грн.;

- штраф за порушення п. 2.1.4. договору застави № 113/3 від 1102.2009р.- 15000,00 грн.

Відповідно до положень статті 105 Цивільного кодексу України після внесення запису про прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців повідомлення про внесення такого запису оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи. Кожна окрема вимога кредитора розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

У зв'язку тим, що Приватне підприємство «Суми-Текс» є боржником ОСОБА_2 акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК», банком 10.04.2015 року на адресу відповідача направлено вимогу про кредиторські вимоги до боржника в сумі 2 178 851,76 гривень.

17.04.2015 року уповноваженим представником за довіреністю Лукяненко зазначену вимогу було особисто отримано, про що свідчить повідомлення про вручення.

Станом на 21.05.2015 року жодної відповіді від голови ліквідаційної комісії ПП «Суми-Текс» ОСОБА_4 про задоволення кредиторських вимог АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» чи відмову в їх задоволенні на адресу Банку не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» в Єдиному державному реєстрі зокрема містяться відомості про органи управління юридичної особи.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» відомості про юридичну особу або фізичну особу-підприємця включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи згідно із законодавством України.

Згідно ч. 8 ст. 111 ЦК України ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Відповідно до ч. З ст. 112 ЦК України у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

Відповідно до ч. 5 ст. 112 ЦК України вимоги кредиторів, які не визнані ліквідаційною комісією, якщо кредитор у місячний строк після одержання повідомлення про повну або часткову відмову у визнанні його вимог не звертався до суду з позовом, вимоги, у задоволенні яких за рішенням суду кредиторові відмовлено, а також вимоги, які не задоволені через відсутність майна юридичної особи, що ліквідується, вважаються погашеними.

Згідно ч. 6 ст. 105 ЦК України кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Частиною 4 статті 105 ЦК України також передбачено, що до комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

У відповідності до вимог статей 4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна надати докази в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

Враховуючи вищевикладене, ухилення відповідача від розгляду кредиторських вимог банку, перевіривши розрахунки позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є законними і обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Частиною 7 статті 84 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що в резолютивній частині рішення вказується про розподіл господарських витрат між сторонами, про повернення судового збору з бюджету.

Статтею 44 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно зі статтею 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається:

у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;

у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, стягнути з відповідача в доход державного бюджету витрати по сплаті судового збору у сумі 1218 грн.

Керуючись статтями 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати вимоги кредитора ОСОБА_2 акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» (03057, м. Київ, пр-т. Перемоги, 41, ід. код 19357489) до Приватного підприємства «СУМИ-ТЕКС» (40031, м. Суми, вул. Курська, 147, ід. код 31397273) на суму 2178851,76 грн.

Зобов'язати Приватне підприємство «СУМИ-ТЕКС» (40031, м. Суми, вул. Курська, 147, ід. код 31397273) в особі ліквідаційної комісії, визнати кредитором ОСОБА_5 акціонерне товариство «БРОКБІЗНЕСБАНК» (03057, м. Київ, пр-т. Перемоги, 41, ід. код 19357489) із загальною сумою кредиторських вимог 2178851, 76 грн. і включити їх до проміжного ліквідаційного балансу.

Стягнути з Приватного підприємства «СУМИ-ТЕКС» (40031, м. Суми, вул. Курська, 147, ід. код 31397273) в доход державного бюджету України (отримувач - УДКС у м. Суми (м.Суми), код класифікації доходів бюджету 22030001, код отримувача (код ЄДРПОУ) 37970593, банк отримувача ГУ ДКСУ у Сумській області, код банку отримувача (МФО) 837013, рахунок отримувача 3002) 1218 грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 22.09.2015р.

Суддя (підпис) ОСОБА_6