ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.09.15р. Справа № 904/5709/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Публічного акціонерного товариства "Дніпродзержинська теплоелектроцентраль", м. Дніпродзержинськ

про стягнення заборгованості в сумі 10 945, 13 грн.

Суддя Мельниченко І.Ф.

Представники:

від позивача:ОСОБА_1, дов. № 14-96 від 18.04.14р., представник;

від відповідача: ОСОБА_2, дов. № 28 від 15.07.15р., представник.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення 9 333, 82 грн., що складають суму заборгованості за Договором № 2557/14-РО-3 від 01.10.14р., 616, 21 грн. - пені, 50, 30 грн. - річних.

Відповідач заперечує проти позовних вимог посилаючись на те, що сума основного боргу погашена в повному обсязі. Відносно нарахованої пені, відповідач посилається на складне фінансове становище, у зв'язку з чим просить зменшити суму пені на 90%.

15.09.15 року в судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.10.14 р. між Публічним акціонерним товариством „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України (Продавець; позивач) та Публічним акціонерним товариством „Дніпродзержинська теплоелектроцентраль (Покупець; відповідач) укладено договір купівлі-продажу природного газу № 2557/14-РО-3 (далі Договір).

Відповідно до п. 1.1. вище зазначеного Договору, продавець зобовязується передати у власність Покупцю у 2014 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а Покупець зобовязується прийняти та оплатити цей природний газ, на умовах Договору.

Згідно п. 1.2. Договору, газ, що продається за Договором, використовується Покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається релігійними організаціями.

В п. 3.3. Договору сторони узгодили, що приймання-передача газу, переданого Продавцем Покупцеві у відповідному місці продажу оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу Покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу Покупця.

Виконуючи умови Договору, у період з жовтня по грудень 2014 р. позивач транспортував відповідачу газ на загальну суму 14 299, 73 грн., про що свідчать акти приймання-здачі природного газу (а.с. 19-21).

Відповідно до 3.4. Договору, не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, Покупець зобовязується надати Продавцеві підписані та скріплені печатками Покупця та газотранспортного підприємства три примірника акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобовязується повернути Покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригінала акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між Сторонами.

За умовами договору (п. 5.2. в редакції додаткової угоди № 2 від 09.12.14р.), ціна за 1000 куб м. газу становить 2 950, 00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ 2%;

- податок на додану вартість за ставкою 20%.

Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами 366, 70 грн., крім того ПДВ 20% - 675, 14 грн., всього з ПДВ 440, 04 грн.

До сплати за 1 000 куб м. природного газу 3 375, 70 грн., крім того ПДВ 20% - 675, 14 грн., всього з ПДВ 4 050, 84 грн.

Згідно п. 6.1. Договору, оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач неналежним чином виконав зобовязання щодо оплати наданих послуг, здійснивши розрахунки частково в сумі 3 796, 72 грн., про що свідчать копії платіжних доручень (а.с. 90-91).

Звертаючись із даним позовом, позивач просить стягнути з відповідача 9 333, 82 грн. основного боргу, проте, вимога останнього задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до листа № 1202/05 від 21.05.15 р. відповідач повідомив позивача про те, що за договором купівлі-продажу природного газу для виробництва теплової енергії № 1367/15-РО-3 від 29.12.14 р., який укладений між останніми, виникла переплата в сумі 12 020, 33 грн., яку відповідач просить зарахувати в якості погашення заборгованості за спірним договором.

15.09.15 р. в судове засідання представником позивачем залучено акт звіряння взаємних розрахунків, із якого вбачається, що підприємство позивача здійснило зарахування переплати за іншими договором, в рахунок погашення заборгованості в сумі 9 333, 82 грн. за спірним договором, в результаті чого із акту вбачається відсутність вказаної заборгованості станом на 30.06.2015 р.

Зважаючи на те, що погашення заборгованості відбулось в результаті звернення відповідача з листом в травні 2015 р., слід прийти до висновку про те, що на момент звернення позивача з позовом до суду, спірна заборгованість вже була погашена.

З огляду на викладене, у суду відсутні підстави для задоволення вимог позивача в частині стягнення суми основного боргу.

Проте, як вже було встановлено вище, відповідачем були порушені строки щодо здійснення розрахунків за отриманий природний газ.

Відповідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошових зобовязань на вимогу кредитора, зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Згідно наданого позивачем розрахунку сума річних за загальний період з 15.11.14 р. по 03.03.15 р. складає 50, 30 грн.; сума інфляції за загальний період з листопада 2014 р. по лютий 2015 р. складає 944, 80 грн.

Зазначені вище суми підлягають до примусового стягнення.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За порушення строків проведення розрахунків за поставлений газ сторони в Договорі передбачили відповідальність у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу (п. 7.2.).

Згідно наданого позивачем розрахунку сума пені за загальний період з 15.11.14 р. по 03.03.15 р. складає 616, 21 грн. та підлягає до примусового стягнення.

У відзиві на позовну заяву, відповідачем наведено клопотання про зменшення суми пені на 90%, яке задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Пункт 3 статті 83 Господарського процесуального кодексу України надає право суду у виняткових випадках зменшувати розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Статтею 233 Господарського кодексу України встановлено, що у разі, якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

В той час ч. 1 ст. 229 Господарського кодексу України закріплює принцип вини як підставу відповідальності боржника. За невиконання грошового зобов`язання боржник відповідає, хоч би його виконання стало неможливим не тільки в результаті його винних дій або бездіяльності, а і внаслідок дії непереборної сили або простого випадку. Тобто, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання грошового зобов`язання за будь-яких обставин.

З огляду на викладене, враховуючи незначний розмір заявленої до стягнення пені, суд не вбачає підстав задовольнити клопотання відповідача про зменшення суми нарахованої пені та застосувати положення пункту 3 частини 1 статті 83 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 526, 610, 611, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Стягнути з Публічного акціонерного товариства „Дніпродзержинська теплоелектроцентраль (51925, м. Дніпродзержинськ, вул. Радянська, 2, ) на користь Публічного акціонерного товариства „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ) 50 (пятдесят гривень) 30 коп. річних, 944 (девятсот сорок чотири гривні) 80 коп. інфляції, 616 (шістсот шістнадцять гривень) 21 коп. пені, 268 (двісті шістдесят вісім гривень) 96 коп. судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено: 21.09.15 р.

Суддя ОСОБА_3