ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

25.09.2015 Справа № 907/1043/15

Суддя господарського суду Мокану В.В.

розглянувши матеріали за позовом

фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до публічного акціонерного товариства комерційного банку „Приватбанк", м. Дніпропетровськ

про стягнення збитків в сумі 178000 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Позовна заява б/н від 10.09.2015 року (вх. № 02.5.1-17/1093/15 від 23.09.2015 року) підлягає поверненню без розгляду з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Законом України від 08.07.2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" (далі - Закон) передбачено, що одним із об'єктів справляння судового збору є позовна заява, що подається до суду (ч.1 ст. 3).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Розмір судового збору, який справляється з позовної заяви, визначений Законом в залежності від виду спору.

Виходячи зі ст. 4 Закону за подання до господарського суду позовних заяв майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат.

Статтею 8 Закону України "Про державний бюджет України на 2015 рік" від 28.12.2014 року № 80-VІІІ встановлено, що з 1 січня 2015 року розмір мінімальної заробітної плати становить 1218 грн. гривень на місяць.

Позивачем не сплачено судовий збір при зверненні з даним позовом з посиланням на ч. 3 ст. 22 Закону України „Про захист прав споживачів", відповідно до якої споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Однак, зазначена норма не може бути підставою для звільнення позивача як фізичної особи - підприємця від сплати судового збору, оскільки дана норма дає підставу для звільнення від сплати судового збору при зверненні з позовом фізичних осіб у відповідності до Закону України „Про захист прав споживачів", яким визначено,

що споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Частиною другою пункту 2.22 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року №7 „Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" передбачено, що якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, заява повертається господарським судом на підставі пункту 4 частини першої статті 63 Господарського процесуального кодексу України.

Зазначена обставина є підставою для повернення позовної без розгляду на підставі пункту 4 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України.

Разом з тим, суд звертає увагу позивача на те, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Керуючись п. 4 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, ст. 7 Закону України „Про судовий збір",

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УХВАЛИВ:

Позовну заяву б/н від 10.09.2015 року (вх. № 02.5.1-17/1093/15 від 23.09.2015 року) на 2 аркушах і додані до неї документи на 10 аркушах повернути без розгляду.

Суддя В.В. Мокану