РІШЕННЯ

"03" вересня 2015 р.Справа № 921/752/15-г/3

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Боровець Я.Я.

за позовом: Комунального підприємства "Міськавтотранс" Тернопільської міської ради, вул. Тролейбусна, 9а, м. Тернопіль, 46400

до відповідача: Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1, АДРЕСА_1

про cтягнення заборгованості в сумі 5 400,43 грн.

Представники сторін в судове засідання не з'явились.

Суть справи: Комунальне підприємство "Міськавтотранс" Тернопільської міської ради звернулася до господарського суду з позовом до Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення відповідно до договору оренди рухомого майна № 011112/1 від 01.11.2012 року заборгованості по орендній платі в сумі 4 625,45 грн., інфляційних втрат в сумі 732,53 грн. та три проценти річних в сумі 42,45 грн.

Ухвалою господарського суду від 29.07.2015 р. порушено провадження у даній справі та її розгляд призначено на 13.08.2015 р.

Представник позивача в судове засідання призначене на 13.08.2015 року з'явився, вимоги ухвали суду від 29.07.2015 року виконав, надав оригінали документів долучених до позовної заяви для огляду судом, супровідним листом № 523/3-1 від 07.08.2015 року подав акт звірки взаєморозрахунків та опис вкладення поштового повідомлення № 27 і копію фіскального чеку від 10.08.2015 року, як докази надіслання акту звірки взаєморозрахунків на адресу відповідача, також надав оригінал витягу є ЄДРЮОФОП відповідача, і належним чином засвідчену копію витягу є ЄДРЮОФОП позивача. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити повністю з підстав наведених у позовній заяві.

Відповідач явки повноважного представника в судове засідання призначене на 13.08.2015 року не забезпечив, вимог ухвали суду від 29.07.2015 року не виконав, проти позовних вимог у встановленому порядку не заперечив.

Ухвалою суду від 13.08.2015 року розгляд справи відкладався до 03.09.2015 року.

Сторони явки повноважних представників в судове засідання призначене на 03.09.2015 року не забезпечили, відповідач вимог попередніх ухвал суду не виконав, проти позовних вимог у встановленому порядку не заперечив.

Слід зазначити, що ухвала суду від 29.07.2015 року надсилалась відповідачу на адресу зазначену у позовній заяві, а саме: АДРЕСА_1, яка відповідає даним зазначеним у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 11.08.2015 року (копія витягу знаходиться у матеріалах справи).

На адресу суду 04.09.2015 року повернулося поштове повідомлення з поштовим конвертом з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до п. 3.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінченням строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

За таких обставин справи, враховуючи, що явка сторін не визнавалася судом обов'язковою, поданих доказів є достатньо для вирішення спору по суті, брати участь в судовому засіданні є правом сторони, передбаченим ст. 22 ГПК України, тому суд вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за наявними у ній документами згідно ст. 75 ГПК України.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, повно та об'єктивно оцінивши подані докази в їх сукупності, судом встановлено:

Згідно ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємств з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов'язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечить законодавству України.

До виконання господарських договорів, згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

01.11.2012 року між Комунальним підприємством "Міськавтотранс" Тернопільської міської ради (далі по тексту - Орендодавець/позивач) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 (далі по тексту - Орендар/відповідач) укладено Договір оренди рухомого майна № 011112/1 (далі по тексту - Договір), відповідно до якого позивач передав, а відповідач прийняв в строкове платне володіння та користування на умова оренди майно, перелік якого визначається у Додатку № 1 до даного Договору.

На виконання умов Договору позивач 01.11.2012 року по Акту прийому-передачі майна передав відповідачу в оренду рухоме майно, а саме: знаки зона Р 06.*0.9 в кількості 24 шт., вартістю за один знак - 208,04 грн.; знаки зона Р 0,45*0.7 в кількості 2 шт., вартістю за один знак - 208,04 грн.; знаки табличка до дорожніх знаків 0.45*0.7к. в кількості 7 шт., вартістю одного знака - 143,12 грн.; стійки під дорожні знаки в кількості 6 шт., вартість за один знак - 297,35 грн. Загальна вартість переданих знаків, табличок, стійок складає - 8 120,14 грн. (копія Акта знаходиться в матеріалах справи). Таким чином, позивач свої зобов'язання виконав належним чином.

Відповідно до п. 4.1. Договору за користування об'єктом оренди Орендар сплачує Орендодавцю орендну плату, незалежно від наслідків своєї господарської діяльності, у розмірі 4% від вартості переданого об'єкту оренди, що за перший місяць оренди складає 325,00 грн. Без врахування ПДВ. Всі наступні платежі проводяться Орендарем з урахуванням індексації орендної плати відповідно до встановленого НБУ індексу інфляції.

Пунктом 4.2. Договору передбачено, що орендна плата сплачується в безготівковому порядку шляхом перерахування суми, зазначеної у п. 4.1. Договору на поточний рахунок Орендодавця щомісячно не пізніше 5-го числа місяця наступного наступного за звітним.

Позивачем до матеріалів справи долучено належним чином засвідчені копії рахунків на оплату орендної плати, а саме: № 158 від 30.10.2014 року на суму 460,42 грн., № 178 від 28.11.2014 року на суму 471,47 грн., № 205 від 26.12.2014 року на суму 480,43 грн., № 12 від 30.01.2015 року на суму 494,84 грн., № 49 від 27.02.2015 року на суму 510,18 грн., № 51 від 26.03.2015 року на суму 537,22 грн., № 69 від 30.04.2015 року на суму 595,24 грн., № 91 від 29.05.2015 року на суму 678,58 грн., № 105 від 30.06.2015 року на суму 693,51 грн., всього з врахуванням ПДВ на загальну суму 4 921,89 грн. (докази надіслання позивачем відповідачу рахунків знаходяться в матеріалах справи). Також, слід зазначити, що разом з рахунками позивач надсилав відповідачу акти виконаних робіт, які останнім не повернуто позивачу.

Відповідно до положень статей 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, у встановлений строк (термін) його виконання та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), у разі чого настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач своїх зобов'язань за Договором оренди належним чином не виконав, внаслідок чого у нього, як вбачається з розрахунку позовних вимог, виникла заборгованість по орендній платі по вказаним вище рахункам, на загальну суму 4 625,45 грн.

Також, слід відмітити, що 30.03.2015 року позивачем направлялись відповідачу листи № 216/3-1 від 30.03.2015 року про відмову від договору оренди та № 215/3-1 від 30.03.2015 року з вимогою погасити заборгованість, які останнім залишені без відповіді та без задоволення (докази надіслання листів знаходяться в матеріалах справи).

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем згідно розрахунку позовних вимог нараховано відповідачу інфляційні втрати в розмірі 732,53 грн. та три проценти річних в розмірі 42,45 грн.

Відповідно ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

З огляду на викладене, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності власної правової позиції. Спір повинен вирішуватись на користь тієї сторони, яка за допомогою відповідних процесуальних засобів переконала суд в обґрунтованості своїх вимог чи заперечень. Відповідно до принципу змагальності сторони, інші особи, які беруть участь у справі, якщо вони бажають досягти бажаного для себе, або осіб, на захист прав яких подано позов, найбільш сприятливого рішення, зобов'язані повідомити суду усі юридичні факти, що мають значення для справи, вказати або надати докази, які підтверджують чи спростовують ці факти, а також вчинити інші передбачені законом дії, спрямовані на те, аби переконати суд у своїй правоті.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позивач надав суду всі належні та допустимі докази, які дають можливість суду задоволити позовні вимоги та стягнути з відповідача 4 625,45 грн. заборгованості по орендній платі, 732,53 грн. інфляційних втрат та 42,45 коп. - 3% річних.

Судові витрати по справі слід покласти на відповідача у відповідності до ст. 49 ГПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 610, 611, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 67, 173, 193 Господарського кодексу України та ст.ст. 1, 2, 4-3, 12, 32, 33, 34, 44, 49, 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, АДРЕСА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства "Міськавтотранс" тернопільської міської ради, вул. Тролейбусна, 9а, м. Тернопіль, 46000 (ідентифікаційний код 35069244) 4 625 (чотири тисячі шістсот двадцять п'ять) грн. 45 коп. заборгованості по орендній платі, 732 (сімсот тридцять дві) грн. 53 коп. інфляційних втрат, 42 (сорок дві) грн. 45 коп. - 3% річних та 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

3. Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

На рішення суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, протягом десяти днів з дня підписання (виготовлення та підписання повного тексту) рішення, через місцевий господарський суд.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 08 вересня 2015 року.

Суддя Боровець Я.Я.