ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2015 р. Справа № 911/3677/15

Розглянувши матеріали справи за позовом Приватного підприємства «Транс-Атлас»;

до Публічного акціонерного товариства «Київський картонно-паперовий комбінат»;

про стягнення 6200,00 грн.

Суддя Карпечкін Т.П.

За участю представників:

від позивача: не зявився

від відповідача: ОСОБА_1 (довіреність № 25 від 14.01.2015 року).

обставини справи:

До Господарського суду Київської області подано позов Приватного підприємства «Транс-Атлас» до Публічного акціонерного товариства «Київський картонно-паперовий комбінат» про стягнення 6200,00 грн.

Провадження у справі № 911/3677/15 порушено ухвалою від 25.08.2015 року та призначено справу до розгляду на 15.09.2015 року.

В судове засідання 15.09.2015 року позивач не зявився, однак надіслав до суду витребувані ухвалою від 25.08.2015 року документи за супровідним листом № 1 від 03.09.2015 року, в якому також повідомив, що заборгованість відповідача складає 2000 грн. та просив розглядати справу за відсутності його представника.

Відповідач в судовому засіданні 15.09.2015 року проти позову заперечував, надав письмовий відзив на позов з підтверджуючими доказами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача та дослідивши надані докази, господарський суд

встановив:

Як вбачається з викладених у позові обставин, позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що 05.09.2014 року та 08.11.2014 року приватне підприємство «Транс-Атлас» (позивач) уклало з Публічним акціонерним товариством «Київський Картонно-Паперовий комбінат» (відповідач) 2 Договори-Заявки на перевезення вантажу, згідно яких ПП «Транс-Атлас» зобовязувалося здійснити перевезення вантажу на підставі наданих відповідачем ОСОБА_2, а відповідач зобовязувався оплатити вартість наданих послуг, зокрема, за Договором-Заявкою на перевезення вантажу № 00203707_124 від 05.09.2014 року; Договором-Заявкою на перевезення вантажу № 00218199_124 від 08.11.2014 року.

Позивач стверджує, що згідно поданих відповідачем ОСОБА_2 ним були виконані зобовязання належним чином і в повному обсязі, зокрема:

- На виконання Договору-Заявки на перевезення вантажу № 00203707_124 від 05.09.2014 року, 07-10.09.2014 року здійснено перевезення вантажу - гофропродукція, 9000 кг., 86 м/куб; за маршрутом: адреса завантаження: 08700, Україна, Київська обл., м.Обухів, вул. Київська, 130 - адреса розвантаження: 224028, Білорусія, Брестська обл., м. Брест, вул. Янки Купали, 108. Вартість перевезення, форма та строк оплати - 10500 грн., протягом 30 банківських днів з моменту отримання акта виконаних робіт. Оригінали документів були правлені 01.10.2014 року. Кінцевий термін розрахунку до 14.11.2014 року;

- На виконання Договору-Заявки на перевезення вантажу № 00218199_124 від 08.11.2014 року, 08-10.11.2014 року здійснено перевезення вантажу - гофропродукція, 9000 кг., 86 м/куб; за маршрутом: адреса завантаження: 08700, Україна, Київська обл., м.Обухів, вул. Київська, 130 - адреса розвантаження 1: м. Рівне, вул. Будівельників, 10а; адреса розвантаження № 2: Україна, Волинська обл., Луцький р-н, с. Струмівка, вул. Рівненська, 4. Вартість перевезення, форма та строк оплати 3700 грн., протягом 30 банківських днів з моменту отримання акта виконаних робіт. Оригінали документів були правлені 12.11.2014 року (07.05.2015року - повторно). Кінцевий розрахунок до 08.01.2015 року (19.06.2015 року).

Всього було надано послуг на 14200 грн. і відповідачу були виставлені рахунки для оплати: № ТА-00005999 від 10.09.2014 року на суму 10500 грн. (Договір-Заявка № 00203707_124 від 05.09.2014 року) був оплачений частково на 8000 грн.;

№ ТА-00006570 від 10.11.2014 року на суму 3700 грн. (Договір-Заявка № 00218199_ 124 від 08.11.2014 року), не був оплачений.

У звязку з чим, позивач просить стягнути з відповідача за надані послуги перевезення 6200 грн. заборгованості.

Відповідно до вимог ст. 909 Цивільного Кодексу України та ст.307 Господарського Кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, і має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за ввезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановлено транспортними кодексами (статутами).

Як зазначає ст.916 Цивільного Кодексу України за перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідач у відзиві проти позову заперечував, зазначив, що належним чином виконав взяті на себе зобовязання, а саме, здійснив повну оплату вартості наданих позивачем послуг з перевезення вантажу.

В підтвердження оплати послуг відповідач надав суду для огляду та для долучення до матеріалів справи по Договору-Заявці №00203707_124 від 05.09.2014 року - платіжне доручення №32927 від 28.11.2014 року на суму 10500 грн.; по Договору-Заявці №00218199_124 від 08.11.2014 року - платіжне доручення №722 від 13.01.2015 року на суму 3700 грн. Таким чином, з наданих відповідачем документів вбачається сплата 14200 грн.

Як передбачено ст. 527 Цивільного кодексу України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 1071 Цивільного кодексу України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження.

Як вбачається з наданих відповідачем платіжних доручень, в них зазначено платником - ПАТ «Київський КПК» (відповідач), який міг ініціювати переказ коштів лише з власного рахунку, сплати відбувались на користь позивача і в призначенні платежу зазначено, що оплата проведена згідно рахунків №5999 від 10.09.2014 року та №6570 від 10.11.2014 року, тобто які виставлялись за спірним Договорами-Заявками.

Таким чином, відповідачем в повному обсязі оплачені надані позивачем послуги за наведеними в позові Договорами-Заявка та виставленими рахунками, тому відсутній факт порушення відповідачем наведеного в позові зобовязання.

При цьому, суд зазначає, що чинне законодавство не повязує належність виконання зобовязання з оплати з чітким дотриманням платником (боржником) сплати виключно з погоджених сторонами рахунків. На виконання зобовязання кошти можуть бути сплачені з будь-якого рахунку боржника, має значення лише зарахування коштів на рахунок кредитора в необхідному розмірі.

Стаття 599 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, за наслідками розгляду спору встановлено відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки відповідачем заявлені в позові зобовязання були виконані в повному обсязі до звернення позивача до суду і на момент звернення до суду право позивача не порушено. У звязку з відмовою в задоволенні позову, питання щодо пропуску строку давності не впливає на результат вирішення спору, тому дослідженню не підлягає.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги відповідачем спростовані, тому задоволенню не підлягають. Оскільки, позовні вимоги не підлягають задоволенню, відсутні підстави для покладення на відповідача понесених позивачем судових витрат.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Київської області, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 23.09.2015 р.

Суддя Т.П. Карпечкін