ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

"22" вересня 2015 р. Справа № 911/3398/15

Суддя господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства виробниче об'єднання «Автотранспортник», м. Фастів
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Свитанок», Київська обл., Фастівський р-н, с. Велика Мотовилівка
про стягнення 7383,18 грн.
за участю представників:

позивача:ОСОБА_1 дов. від 22.01.2015 № 11
відповідача:не зявились, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином.
суть спору:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства виробниче об'єднання «Автотранспортник» (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Свитанок» (далі відповідач) про стягнення 7383,18 грн., з яких 6762 грн. основний борг, 554,48 грн. інфляційні втрати та 66,70 грн. 3 % річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобовязань щодо здійснення розрахунку за надані послуги з перевезення.

Під час розгляду справи представник позивача подав до суду заяву від 22.09.2015, якою в порядку ст. 22, 78 ГПК України відмовився від позовних вимог в частині заявлених до стягнення сум інфляційних втрат в розмірі 554,48 грн. та 3% річних в розмірі 66,70 грн.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

Враховуючи обставини справи, а також те, що подана позивачем заява від 22.09.2015 про відмову позивача від позову в частині вимог про стягнення інфляційних втрат в розмірі 554,48 грн. та 3% річних в розмірі 66,70 грн. не суперечить діючому законодавству, не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси, відповідає вимогам ГПК України, господарський суд вважає за можливе її прийняти, а провадження у справі в цій частині припинити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

За таких обставин, в даному провадженні суд розглядає вимоги позивача про стягнення з відповідача 6762 грн. основного боргу.

Присутній в судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги в редакції заяви від 22.09.2015 та просить суд їх задовольнити з мотивів викладених в позові.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи в судові засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надіслав.

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи відповідно до ст. 75 ГПК України за відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, присутнього в судовому засіданні, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд -

встановив:

Позивач надав відповідачу послуги з перевезення на суму 6762 грн., що підтверджується наступними актам здачі-прийняття робіт (надання послуг): від 01.08.2014 № ОУ-0000371 на суму 2912 грн., від 02.10.2014 № ОУ-0000452 на суму 1274 грн., від 02.10.2014 № ОУ-0000453 на суму 1302 грн., від 06.10.2014 № ОУ-0000461 на суму 1274 грн., які підписані в двосторонньому порядку повноваженими представниками сторін та скріплені печатками товариств, завірені копії яких залучені до матеріалів справи.

Для оплати наданих послуг з перевезення позивачем були виставлені наступні рахунки: від 01.08.2014 № СФ-00761 на суму 2912 грн., від 02.10.2014 № СФ-00957 на суму 1274 грн., від 02.10.2014 № СФ-00958 на суму 1302 грн., від 06.10.2014 № СФ-00969 на суму 1274 грн., завірені копії яких залучені до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідач свої зобовязання щодо здійснення розрахунку за надані послуги з перевезення не виконав, у звязку з чим позивач надіслав на адресу відповідача претензію від 08.12.2014 № 1 про сплату боргу у сумі 6752 грн., яку відповідач отримав 16.12.2014, що підтверджується підписом уповноваженого представника відповідача на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення № 166. Завірені копії вище перелічених документів залучені до матеріалів справи.

Разом з тим, відповідач вказану претензію про сплату заборгованості залишив без відповіді та задоволення, в звязку з чим за ним рахується борг в розмірі 6762 грн..

Відповідно до ч. 1 ст. 307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобовязується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобовязується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Положеннями ч. 1 ст. 909 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Проте, всупереч згаданих приписів законну, відповідач не виконав своїх зобовязань щодо здійснення розрахунку за надані послуги з перевезення, у звязку з чим за останнім на час розгляду справи рахується заборгованість в розмірі 6762 грн. Доказів сплати зазначеної заборгованості відповідач суду не надав.

Згідно вимог ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, суд вважає, що позивачем правомірно заявлено позов про стягнення 6762 грн. заборгованості за надані послуги з перевезення.

З огляду на зазначене та враховуючи, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття рішення не погашений, його розмір підтверджується наявними матеріалами справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 6762 грн. заборгованості є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростовані, а відтак підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 49 ГПК України покладається судом на відповідача. позаяк спір виник в наслідок його неправильних дій. Доказів протилежного останній суду не надав.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 43, 33, 44, 49, 75, п. 4 ч. 1 ст. 80, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Припинити провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат в розмірі 554,48 грн. та 3% річних в розмірі 66,70 грн.

2. Решту позовних вимог задовольнити повністю.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Свитанок» (08522, Київська обл., Фастівський район, с. Велика Мотовилівка, вул. Шкільна, 1-А, ідентифікаційних код 38070645) на користь Публічного акціонерного товариства виробниче об'єднання «Автотранспортник» (08500, Київська обл., м. Фастів, вул. Транспортна, 2, ідентифікаційний код 20572715) 6762 (шість тисяч сімсот шістдесят дві) грн. основного боргу, 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Суддя Ю.В. Подоляк

Дата підписання рішення 25.09.2015.