ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2015 р. Справа № 922/3264/15

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Шепітько І.І., суддя Хачатрян В.С., суддя Черленяк М.І.

при секретарі Кузнєцовій І.В.

за участю представників:

позивача ОСОБА_1 за дорученням від 20.04.2015 року

відповідача ОСОБА_2 за дорученням від 10.02.2014 року

3-ї особи - не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. № 4420 Х/1-32) на рішення господарського суду Харківської області від 10 серпня 2015 року у справі

за первісним позовом Державного підприємства "Одеська залізниця", м. Одеса

до Приватного акціонерного товариства "Науково-дослідний інститут "Техностандарт", м. Харків

3-я особа на стороні відповідача за первісним позовом, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Публічне акціонерне товариство "Тепловозоремонтний завод", м. Полтава

про стягнення 15777836,73 грн.

та зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства "Науково-дослідний інститут "Техностандарт", м. Харків

до Державного підприємства "Одеська залізниця", м. Одеса

про визнання недійсними додаткових угод, визнання укладеного договору та усіх прав й обов'язків, що з нього випливають, такими, що припинилися

ВСТАНОВИЛА:

ДП "Одеська залізниця" звернулося до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з ПАТ "Науково-дослідний інститут "Техностандарт" пеню у розмірі 8979346,73 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 73080,00 грн. (т.1 а.с. 4-10).

16 червня 2015 року ПАТ "Науково-дослідний інститут "Техностандарт" подало зустрічний позов, в якому просив: визнати недійсною додаткову угоду № 1 від 29.12.2012 р. із додатком № 1, додаткову угоду № 2 від 04.07.2013 р. із додатком № 1, додаткову угоду № 3 від 19.07.2013 р., додаткову угоду № 4 від 30.12.2013 р. із додатком № 1, додаткову угоду № 5 від 31.03.2014 р. із додатком № 1 до договору № ОД/Т-12-1539 НЮ від 17.12.2012 р.; визнати укладений між Приватним акціонерним товариством "Науково-дослідний інститут "Техностандарт" та Державним підприємством "Одеська залізниця" договір № ОД/Т-12-1539 НЮ від 17.12.2012 р. на закупівлю послуг з модернізації тепловозів ЧМЕ3 новими силовими установками та усі права й обов'язки ПАТ "НДІ "Техностандарт" та ДП "Одеська залізниця", що з нього випливають, такими, що припинилися 31.12.2012 р. (т.1 а.с.118-123).

23 липня 2015 року ДП "Одеська залізниця" подало заяву про збільшення розміру позовних вимог та просило стягнути було збільшено розмір позовних вимог за первісним позовом у звязку з чим позивач за первісним позовом просить суд стягнути з ПАТ "Науково-дослідний інститут "Техностандарт" пеню у розмірі 15777836,73 грн. (т.2 а.с.87-91).

Третя особа через канцелярію господарського суду 10.08.2015 року подав заяву про вихід за межі позовних вимог та визнання договору недійсним згідно ст. 83 ГПК України, яка судом долучена до матеріалів справи. Згідно неї представник ПАТ "Тепловозоремонтний завод" просив суд відповідно до положень ст.83 ГПК України визнати недійсним договір на закупівлю послуг з модернізації тепловозів ЧМЕЗ новими силовими установками від 17.12.2012 року, укладеного між ДП "Одеська залізниця" і ПАТ "Науково-дослідний інститут "Техностандарт" зі всіма додатковими угодами до нього недійсними (т.2 а.с.130)

Рішенням господарського суду Харківської області від 10 серпня 2015 року (суддя Доленчук Д.О.) первісний позов задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Науково-дослідний інститут "Техностандарт" на користь Державного підприємства "Одеська залізниця" пеню в розмірі 15727719,56 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 72860,16 грн. В решті первісного позову відмовлено. В задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю. Також у мотивувальній частині рішення господарський суд зазначив, що заява представника ПАТ "Тепловозоремонтний завод" не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до п.2 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право виходити за межі позовних вимог, якщо це необхідно для захисту прав і законних інтересів позивачів або третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору і про це є клопотання заінтересованої сторони (т.2 а.с.158-166).

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду Харківської області від 10 серпня 2015 року скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні первісного позову відмовити повністю, а зустрічний позов задовольнити. Вказує на те, що відповідно до ч.6 ст.40 Закону України Про здійснення державних закупівель дія договору про закупівлю може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної у договорі, укладеному в попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку. Договір № ОД/Т-12-1539 НЮ від 17.12.2012 р. на закупівлю послуг з модернізації тепловозів ЧМЕ3 новими силовими установками може бути продовжено для здійснення закупівлі на початку наступного року, однак не більше ніж на 20 відсотків від ціни договору та за умови, якщо відповідні видатки враховані у фінансовому плані на наступний рік. 29.12.2012 р. додатковою угодою № 1 викладено додаток № 4 у іншій редакції, а саме терміном подачі ЧМЕ3 на модернізацію визначено 1, 2 квартал 2013 р., терміном здачі ЧМЕ3 з модернізації - 4 квартал 2013 р., також змінено п.12.1 договору та встановлено термін його дії до 31.12.2013 р. Інші умови договору залишено без змін. За таких обставин Приватне акціонерне товариство "Науково-дослідний інститут "Техностандарт" вказувало, що Додаткова угода не відповідає діючому законодавству з огляду на те, що терміном поставки визначено не початок, а кінець наступного року, та договір продовжено на повну ціну договору. На підставі наведеного, Додаткова угода № 1 від 29.12.2012 р. є недійсною з моменту її укладення. Договір № ОД/Т-12-1539 НЮ від 17.12.2012 р. у строк визначений п.12.1. припинив свою дію 31.12.2012 р. З припиненням строку дії Договору № ОД/Т-12-1539 НЮ усі обумовлені ним права та обовязки сторін припиняються. З наведених підстав Додаткові угоди № 2, 3, 4, 5 з Додатками також є недійсними (т.2 а.с.172-177).

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу зазначив, що оскаржене рішення прийняте при повному та всебічному зясуванні обставин справи, воно є обґрунтованим і відповідає як фактичним обставинам, так і вимогам чинного законодавства. Вказує на те, що відповідно до п.13.1. Договору він може бути змінений чи доповнений за спільною згодою сторін, що оформлюється додатковими угодами до цього договору. Укладаючи договір та додаткові угоди з переможцем процедури закупівлі Одеська залізниця виходила з того, що ПАТ НДІ Техностандарт надало найбільш економічно вигідну цінову пропозицію, а саме вона відповідала всім критеріям та умовам, визначеним у документації конкурсних торгів, та була визнана найкращою за результатами оцінки конкурсних пропозицій. ПАТ НДІ Техностандарт фактично намагалося виконати свої зобов'язання та частково вже виконало, зробивши модернізацію однією одиниці - тепловозу ЧМЕ3 №2047. Усі додаткові угоди до цього договору оформлені сторонами у письмовому вигляді у двох примирниках, що мають для сторін рівну юридичну силу і є невід'ємною частиною цього договору. З цих підстав позивач просить рішення господарського суду Харківської області від 10 серпня 2015 року залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

3-тя особа відзив на апеляційну скаргу не надала, у судове засідання не зявилась, про причини неявки суд не повідомила, про час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином про що в матеріалах справи є зворотнє повідомлення про вручення ухвали суду (т.2 а.с. 191).

Приймаючи до уваги належне повідомлення учасників процесу про час та місце проведення судового засідання, колегія суддів вважає за можливе відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України розглянути апеляційну скаргу без участі представника 3-ї особи за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши наявні матеріали справи, перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин та докази на їх підтвердження, юридичну оцінку, правильність застосування господарським судом Харківської області норм матеріального та процесуального права та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 ГПК України, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів встановила наступне.

Приймаючи оскаржуване рішення господарський суд зазначив, що на виконання умов Договору та відповідно до Акту №01 приймання тепловоза серії ЧМЕ3 №2047 від 10.01.2013 року, Акту №02 приймання тепловоза серії ЧМЕ3 №5720 від 10.01.2013 року, Акту №03 приймання тепловозу серії ЧМЕ3 №1613 від 10.01.2013 року, Акту №04 приймання тепловозу серії ЧМЕ3 №1938 від 10.01.2013 року, Акту №70-42.31.1 приймання тепловозу серії ЧМЕ3 №3143 від 14.08.2013 р., Акту №70-42.32.1 приймання тепловозу серії ЧМЕ3 №2772 замовник передав, а виконавець прийняв на модернізацію зазначені тепловози. Відповідно до Графіку подачі на модернізацію РС і здачі РС з модернізації для слідування в депо приписки викладеного між сторонами згідно додаткової угоди № 5 до договору виконавець повинен був здати з модернізації в 3 кварталі 2014 р. два тепловози ЧМЕ3 №№1938, 1613, та в 4 кварталі 2014 р. чотири тепловози ЧМЕ3 №№ 5720, 2772, 3143, 2047. Згідно з актом приймання з капітальної модернізації тягового (моторвагонного) рухомого складу, його вузлів та агрегатів, від 30.12.2013 р. було проведено приймання з капітального ремонту (модернізації) тепловозу серії ЧМЕ3 №2047. Згідно з актом перевірки ходу модернізації тепловозів серії ЧМЕ3 №№1938, 1613, 5720, 2772, 3143 новими силами установками, затвердженого головою правління ПАТ "Тепловозоремонтний завод" від 03.07.2014 р., було встановлено, що модернізація тепловозу серії ЧМЕ3 №1938 була виконана на 100%, тепловозу серії ЧМЕ3 №1613 була виконана на 100%, тепловозу серії ЧМЕ3 №5720 була виконана на 60%, тепловозу серії ЧМЕ3 №3143 була виконана на 50%, тепловозу серії ЧМЕ3 №2772 була виконана на 50%. 13-14.12.2014 року складений дефектний акт щодо тепловозів серії ЧМЕ3 №1613 та №1938. За таких обставин господарський суд прийшов до висновку, що виконавцем модернізація тепловозів в обумовлений договором строк не виконана. Згідно п.4 ч.5 статті 40 Закону України Про здійснення державних закупівель істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобовязань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, продовження строку дії договору та виконання зобовязань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених обєктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі. Згідно пунктів 4.6. та 4.7. договору розрахунки за виконані послуги з модернізації проводяться в межах річного фінансового плану. Замовник здійснює приймання виконаних послуг та їх фінансування після затвердження встановленим порядком фінансового плану. Відповідачем було здійснено достатньо дій, які свідчать про прийняття ним умов договору з додатковими угодами до нього, що в свою чергу підтверджує схвалення ПАТ "НДІ "Техностандарт" укладеного договору № ОД/Т-12-1539 НЮ від 17.12.2012 р. на закупівлю послуг з модернізації тепловозів ЧМЕ3 новими силовими установками з додатковими угодами до нього. враховуючи наявність доказів виконання позивачем за зустрічним позовом умов договору з додатковими угодами до нього, господарський суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення зустрічного позову по справі. Відповідно до Графіку подачі на модернізацію РС і здачі РС з модернізації для слідування в депо приписки виконавець повинен був здати з модернізації в 3 кварталі 2014 р. два тепловози ЧМЕ3 №№1938, 1613, та в 4 кварталі 2014 р. три тепловози ЧМЕ3 №№ 5720, 2772, 3143. Проте, дані тепловози з модернізації виконавцем в обумовлені строки не були здані. Як було зазначено вище згідно п.6.3. договору за несвоєчасну видачу об'єкта модернізації з модернізації, згідно з умовами даного договору, крім обставин, передбачених п. 6.2. договору, виконавець сплачує замовнику пеню в розмірі однієї облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від вартості послуг по модернізації об'єкта модернізації, що виконуються з затримкою терміну видачі об'єкта модернізації, за кожну добу затримки. Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи умови п.6.3 договору щодо нарахування пені, господарським судом був перевірений розрахунок пені та встановлено, що з відповідача за первісним позовом підлягає стягненню на користь позивача за первісним позовом сума пені у загальному розмірі 15727719,56 грн., яка складається: з суми пені за несвоєчасну передачу тепловозів ЧМЕ3 № 1938 та № 1613 за період з 01.10.2014 р. по 23.07.2015 р. у розмірі 7092818,18 грн. (3546409,09 грн. за несвоєчасну передачу кожного тепловозу), та з суми пені за несвоєчасну передачу тепловозів ЧМЕ3 № 5720, № 2772 та № 3143 за період з 01.01.2015 р. по 23.07.2015 р. у розмірі 8634901,38 грн. (2878300,46 грн. за несвоєчасну передачу кожного тепловозу).

На думку колегії суддів, зазначені висновки господарського суду не відповідають матеріалам справи та нормам чинного законодавства з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 17 грудня 2012 року між Державним підприємством Одеська залізниця (замовник) та Приватним акціонерним товариством Науково-дослідний інститут Техностандарт (виконавець) укладений Договір № ОД/Т-12-1539 НЮ на закупівлю послуг з модернізації тепловозів ЧМЕ3 новими силовими установками (т.1 а.с.30-38).

Відповідно до п.1.1. Договору Виконавець приймає на себе зобов'язання щодо надання замовнику послуг з модернізації тепловозів ЧМЕ3, переданих замовником виконавцю, новими силовими установками, згідно з технічними вимогами Модернізації тепловоза маневрового серії ЧМЕ3 силовою установкою, затвердженими Науково-технічною радою Укрзалізниці 09.12.2009 року, а Замовник зобов'язується прийняти виконання наданих послуг та здійснити відповідну оплату виконаних послуг (п.1.1. договору).

Згідно п.1.2. Договору Виконавець здійснює модернізацію рухомого складу, а саме тепловозів маневрової серії ЧМЕ3 (РС) в кількості, передбаченій двостороннім протоколом узгодження кількості одиниць та обсягів виконання модернізації РС (Додаток №1), який є невідємною частиною договору.

У п.4.1. Договору сторони визначили, що ціна модернізації РС визначається узгодженим сторонами Протоколом узгодження договірної ціни модернізації РС (додаток № 2) та Плановою калькуляцією надання послуг з модернізації однієї одиниці тепловозу ЧМЕЗ новою силовою установкою (додаток 3).

Пунктом 4.3. Договору передбачено, що сума договору складає 119587896,00 грн. з ПДВ, в тому числі сума договору без ПДВ 99656580,00 грн., ПДВ 20 % - 19931316,00 грн.

Згідно п. 12.1. Договору даний договір набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до 31.12.2012 року, а в частині розрахунків до повного виконання обовязків замовником.

Відповідно п. 2.1. Договору подача виконавцю РС на модернізацію проводиться згідно з графіком подачі на модернізацію РС і здачі з модернізації для слідування в депо приписки, узгодженим замовником та виконавцем (додаток №4), в порядку встановленому пунктами 2.4, 2.6 Положення про порядок подачі в ремонт і видачі з ремонту рухомого складу, затвердженого наказом Міністерства транспорту України від 22.04.2002 р. № 261.

У п.2.3. Договору зазначено, що приймання на модернізацію РС за участю представників замовника та виконавця здійснюється на території спеціалізованого підприємства ВАТ Тепловозоремонтний завод м. Полтава, залученого виконавцем до надання послуг у якості субпідрядника, та оформляється Актом приймання і попереднього зовнішнього огляду РС по формі ЗРУ-1. Дата підписання Акту є датою початку модернізації.

Відповідно до п.2.5. Договору після модернізації РС, проведеної виконавцем на території спеціалізованого підприємства ВАТ Тепловозоремонтний завод м. Полтава, залученого виконавцем для надання послуг з модернізації у якості субпідрядника, здійснюється обкатка та здача РС для слідування в депо приписки із підписанням Акту здачі для слідування РС в депо приписки. На вимогу замовника обкатка РС може проводитись на залізниці приписки. В цьому разі здача РС проводиться виконавцем після обкатки на території замовника.

Пунктом 3.1.2. Договору передбачено, що виконавець зобов'язується дотримуватися строків своїх зобов'язань, встановлених Графіком подачі на модернізацію РС і здачі з модернізації для слідування в депо приписки, при умові своєчасної подачі об'єктів на модернізацію замовником і своєчасної оплати послуг згідно з умовами договору.

У п. 4.3. Договору сторони визначили, що сума договору складає 119587896,00 грн.

Відповідно до п.12.4. Договору умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від умов пропозиції конкурсних торгів учасника переможця процедури закупівлі. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобовязань сторонами у повному обсязі, крім випадків, передбачених ч.5,6 ст.40 Закону України "Про здійснення державних закупівель".

У п. 13.1 Договору зазначено, що цей Договір може бути змінений чи доповнений тільки за спільною згодою Сторін, що оформлюється Додатковими угодами до цього Договору. Усі Додаткові угоди до цього Договору оформлюються Сторонами у письмовому вигляді у двох примірниках, що мають для Сторін рівну юридичну силу і розглядаються як невідємна частина цього Договору.

Згідно п.12.1 Договору сторони визначили, що Договір набирає чинності з дня його підписання Сторонами і діє до 31 грудня 2012 року, а в частині розрахунків до повного виконання обовязків Замовником.

З Протоколу узгодження кількості одиниць та обсягів виконання модернізації РС (додаток № 1 до Договору) вбачається, що модернізації підлягають тепловози ЧМЕ3 у кількості 6 од., сума по договору з ПДВ 20% складає 119587896,00 грн. (ПДВ 20% - 19931316,00 грн.) (т.1 а.с.39).

З Графіку подачі на модернізацію рухомого складу і здачі рухомого складу з модернізації для слідування в депо приписки, що є Додатком №4 до Договору, вбачається, що дата подачі на модернізацію тепловозів 4 кв. 2012 р., а дата здачі з модернізації всіх тепловозів - 4 кв.2012 р. (т.1 а.с.42).

Також з матеріалів справи вбачається, що між сторонами укладені наступні додаткові угоди до договору: Додаткова угода № 1 від 29.12.2012 року із додатком № 1, Додаткова угода № 2 від 04.07.2013 року із додатком № 1, Додаткова угода № 3 від 19.07.2013 року, Додаткова угода № 4 від 30.12.2013 року із додатком № 1, Додаткова угода № 5 від 31.03.2014 року із додатком № 1 до договору.

29.12.2012 року сторони підписали Додаткову угоду № 1 договору, з якої вбачається, що Додаток №4 Графік подачі на модернізацію і здачі РС з модернізації для слідування в депо приписки до Договору № ОД/Т-12-1539 НЮ від 17.12.2012 року сторони виклали в редакції, що додається (Додаток №1 до Додаткової угоди). Пункт 12.1 Договору № ОД/Т-12-1539 НЮ від 17.12.2012 року виклали в наступній редакції: «Даний договір набирає чинності з дня його підписання Сторонами і діє до 31.12.2013 року, а в частині розрахунків до повного виконання обовязків Замовником (т.1 а.с.50,51).

З Графіку подачі на модернізацію рухомого складу і здачі рухомого складу з модернізації для слідування в депо приписки, що є Додатком №1 до Договору, вбачається, що дата подачі на модернізацію тепловозів ЧМЕ3 №5720, №2047, №1938, №1613 - 1 кв. 2013 р., тепловозів ЧМЕ3 №1671, №3427 -2 кв.2013 р., а дата здачі з модернізації всіх тепловозів - 4 кв.2013 р. (т.1 а.с.52).

Відповідно до Додаткової угоди № 2 від 04.07.2013 року сторони узгодили Графік подачі на модернізацію і здачі РС з модернізації для слідування в депо приписки в редакції, що додається (Додаток № 1 до цієї додаткової угоди) та виклали в новій редакції розділ 13 «Юридичні адреси, банківські реквізити та підписи сторін» (т.1 а.с. 53, 54).

З Графіку подачі на модернізацію рухомого складу і здачі рухомого складу з модернізації для слідування в депо приписки, що є Додатком №1 до Додаткової угоди №2 вбачається, що дата подачі на модернізацію тепловозів ЧМЕ3 №5720, №2047, №1938, №1613 - 1 кв. 2013 р., тепловозів ЧМЕ3 №1671, №3427 - 3 кв.2013 р., а дата здачі з модернізації всіх тепловозів - 4 кв.2013 р. (т.1 а.с.55).

Додатковою угодою № 3 від 19.07.2013 року до договору сторони виклали в новій редакції розділ 13 «Юридичні адреси, банківські реквізити та підписи сторін» (т.1 а.с. 56, 57).

30.12.2013 року сторони підписали Додаткову угоду № 4 від до договору, з якої вбачається, що Додаток №4 Графік подачі на модернізацію і здачі РС з модернізації для слідування в депо приписки до Договору № ОД/Т-12-1539 НЮ від 17.12.2012 року сторони виклали в редакції, що додається (Додаток №1 до Додаткової угоди). Пункт 12.1 Договору № ОД/Т-12-1539 НЮ від 17.12.2012 року виклали в наступній редакції: «Даний договір набирає чинності з дня його підписання Сторонами і діє до 31.12.2014 року, а в частині розрахунків до повного виконання обовязків Замовником (т.1 а.с. 58,59).

Згідно Графіку подачі на модернізацію і здачі РС з модернізації для слідування в депо приписки дата подачі на модернізацію тепловозів ЧМЕ3 №5720, №2047, №1938, №1613 - 1 кв. 2013 р., тепловозів ЧМЕ3 №3143, №2772 - 3 кв. 2013 р., дата здачі з модернізації тепловозів ЧМЕ3 №2047 - 4 кв. 2013р., тепловозів ЧМЕ3 №5720, №1938 - 1 квартал 2014 р., тепловозів ЧМЕ3 - №1613, №2772, №3143 - 2 кв. 2014 р. (а.с.60).

Також з матеріалів справи вбачається, що 31.03.2014 року сторони підписали Додаткову угоду № 5 до договору, якою затвердили новий Графік подачі на модернізацію і здачі РС з модернізації для слідування в депо приписки (додаток № 1) до договору (т.1 а.с.61).

Відповідно до Графіку подачі на модернізацію і здачі РС з модернізації для слідування в депо приписки дата подачі на модернізацію тепловозів ЧМЕ3 №5720, №2047, №1938, №1613 - 1 кв.2013 р., тепловозів ЧМЕ3 №3143, №2772 - 3 кв. 2013 р., дата здачі з модернізації тепловозів ЧМЕ3 №2047 - 4 кв. 2013р., тепловозів ЧМЕ3 №1938 та №1613 - 3 кв. 2014 р., тепловозів ЧМЕ3 №5720, №2772, №3143 - 4 кв. 2014р.

Надаючи правову кваліфікацію обставинам справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обовязків є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Частина 1 ст. 638 Цивільного кодексу України проголошує, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

У ст. 203 Цивільного кодексу України визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: 1) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; 6) правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

З п.1.1.Статуту Державне підприємство Одеська залізниця це створене згідно зі ст. 1, 4 Закону України «Про залізничний транспорт» статутне територіальне-галузенве обєднання, засноване на державній власності і підпорядковане Державній адміністрації залізничного транспорту України, що входить до сфери управління Міністерства транспорту України.

Відповідно п.27 ст.1 Закону України «Про здійснення державних закупівель» розпорядник державних коштів - державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, інші органи, установи, організації, визначені Конституцією та іншими актами законодавства України, а також установи чи організації, утворені у встановленому порядку державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим чи органами місцевого самоврядування та уповноважені на отримання державних коштів, взяття за ними зобов'язань і здійснення платежів, а також підприємства та їх об'єднання.

Згідно зі ст.4 Закону України «Про здійснення державної закупівлі» закупівля здійснюється відповідно до річного плану. Річний план, зміни до нього надсилаються до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, або обслуговуючого банку за місцем обслуговування замовника протягом п'яти робочих днів з дня їх затвердження.

Таким чином, діючим законодавством передбачено, що державна закупівля має бути здійснена протягом одного календарного року.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 40 Закону України "Про здійснення державних закупівель" умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту пропозиції конкурсних торгів або цінової пропозиції (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов'язань сторонами у повному обсязі, крім випадків, встановлених цим Законом, зокрема, у разі продовження строку дії договору та виконання зобов'язань щодо передачі товару у разі виникнення документально підтверджених об'єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі форс-мажорних обставин, затримки фінансування витрат замовника за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної у договорі. Дія договору про закупівлю може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної у договорі, укладеному в попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку.

В Роз'ясненнях Мінекономрозвитку «Відносно застосування законодавства у сфері державних закупівель» №3302-25/14028-08 від 17.11.2011 року зазначено, що норма ч.6 ст. 40 Закону України "Про здійснення державних закупівель" розповсюджується на договори про закупівлю, укладені з дотриманням вимог Закону; ч.6 ст. 40 Закону можуть застосовувати в своїй діяльності всі розпорядники державних коштів, які здійснюють закупівлю в установленому Законом порядку; враховуючи вимоги ч.6 ст. 631 Цивільного кодексу України, згідно з якою строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору, продовження дії договору про закупівлю можливо у разі, коли строк його дії не закінчився у встановленому чинним законодавством порядку; 20 відсотків відраховується від остаточної (кінцевої) вартості укладеного договору про закупівлю з урахуванням змін внесених до нього (у разі наявності).

На підставі наведеного аналізу діючого законодавства, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що для продовження строку дії договору в порядку ч.5 ст.40 Закону України «Про здійснення державних закупівель» є необхідним дотримання таких умов: строк дії договору, який припиняється у плановому році, може бути продовжений до кінця планового року; строк дії договору, який припиняється у кінці планового року, може продовжуватися, однак не довше ніж на початок наступного року та не більше ніж на 20 відсотків від ціни Договору, якщо відповідні видатки затверджено у фінансовому плані підприємства.

Відповідно до п.12.4. Договору умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від умов пропозиції конкурсних торгів учасника переможця процедури закупівлі. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобовязань сторонами у повному обсязі, крім випадків, передбачених ч.5, 6 ст.40 Закону України "Про здійснення державних закупівель".

Наведені норми чинного законодавства свідчать про те, що чинне законодавство та умови Договору передбачає можливість продовження строку дії договору про закупівлю для закінчення проведення процедури закупівлі, але, лише на строк початку наступного року та на суму, яка не перевищує 20 відсотків суми, визначеної у договору про закупівлю.

З п.12.1 Договору вбачається, що даний договір набирає чинності з дня його підписання і діє до 31 грудня 2012 року.

Згідно з п.12.4 Договору істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов'язань сторонами у повному обсязі, крім випадків передбачених ч. 5, 6 ст. 40 Закону.

З Додаткової угоди №1, вбачається, що 29.12.2012 року викладено Додаток №4 у іншій редакції, а саме: терміном подачі ЧМЕЗ на модернізацію визначено 1, 2 квартал 2013 р., терміном здачі ЧМЕЗ з модернізації - 4 квартал 2013р., також змінено п.12.1 Договору та встановлено термін його дії до 31.12.2013р. Інші умови Договору залишено без змін.

Колегія суддів вважає, що Додаткова угода №1 від 29.12.2012 року не відповідає чинному законодавству, а саме ст.40 Закону України «Про здійснення державних закупівель», з тих підстав, що терміном поставки визначено не початок, а кінець наступного року і договір продовжено на повну ціну договору, а не на 20 процентів.

Згідно ч.ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Положеннями ч.1 ст. 207 Господарського кодексу України передбачено, що господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Згідно з Роз'ясненням Вищого господарського суду України №02-5/111 від 12.03.2009 року "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням угод недійсними", вирішуючи спори про визнання угод недійсними, господарський суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними і настання відповідних наслідків, зокрема відповідність змісту угод вимогам закону.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що Договір № ОД/Т-12-1539 НЮ від 17.12.2012 року на закупівлю послуг з модернізації тепловозів ЧМЕ3 новими силовими установками у строк визначений п.12.1 Договору припинив свою дію 31.12.2012 року.

Приймаючи до уваги, що укладена між сторонами Додаткова угода №1 від 29.12.2012 року до Договору № ОД/Т-12-1539 НЮ від 17.12.2012 року не відповідає нормам чинного законодавства, а саме ст.40 Закону України «Про здійснення державних закупівель», колегія суддів також дійшла висновку про те, що відповідно до ст. 215 ЦК України вона є недійсною з моменту її укладення.

З огляду на те, що Договір № ОД/Т-12-1539 НЮ від 17.12.2012 року на закупівлю послуг з модернізації тепловозів ЧМЕ3 новими силовими установками припинив свою дію 31.12.2012 року, колегія суддів вважає, що Додаткові угоди до Договору № ОД/Т-12-1539 НЮ від 17.12.2012 року : Додаткова угода №2 від 04.07.2013 року із Додатком №1 від 04.07.2013 року, Додаткова угода №3 від 19.07.2013 року, Додаткова угода №4 від 30.12.2013 року із Додатком №1 від 30.12.2013 року, Додаткова угода №5 від 31.03.2014 року із Додатком №1 від 31.03.2014 року у звязку з укладенням їх після припинення дії Договору також є недійсними.

За таких обставин, позовні вимоги ПАТ "Науково-дослідний інститут "Техностандарт" про визнання недійсними: додаткову угоду № 1 від 29.12.2012 р. із додатком № 1, додаткову угоду № 2 від 04.07.2013 р. із додатком № 1, додаткову угоду № 3 від 19.07.2013 р., додаткову угоду № 4 від 30.12.2013 р. із додатком № 1, додаткову угоду № 5 від 31.03.2014 р. із додатком № 1 до договору № ОД/Т-12-1539 НЮ від 17.12.2012 р. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог ПАТ "Науково-дослідний інститут "Техностандарт" про визнання укладеного між Приватним акціонерним товариством "Науково-дослідний інститут "Техностандарт" та Державним підприємством "Одеська залізниця" договір № ОД/Т-12-1539 НЮ від 17.12.2012 р. на закупівлю послуг з модернізації тепловозів ЧМЕ3 новими силовими установками та усі права й обов'язки ПАТ "НДІ "Техностандарт" та ДП "Одеська залізниця", що з нього випливають, такими, що припинилися 31.12.2012 р., колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; суд може захистити цивільне право або інтерес способом, що встановлений договором або законом. Спосіб захисту повинен відповідати правовідносинам, що склалися між сторонами та призводити до відновлення порушеного (оспорюваного) права, оскільки саме відновлення такого права є метою захисту та одночасно і його призначенням.

Відповідно до ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу

суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно абз.2 ч.2 ст.16 ЦК України ч.2 ст.20 ГК України суд може захистити цивільне право або інтерес способами, що встановлені договором або законом.

В даному разі предмет позову щодо визнання Договору та усі права й обов'язки ПАТ "НДІ "Техностандарт" та ДП "Одеська залізниця", що з нього випливають, такими, що припинилися 31.12.2012 року не відповідає способам захисту права, передбаченим законом. Такий спосіб захисту не міститься в переліках способів захисту права, що визначені в ст.16 ЦК України та ст.20 ГК України, не передбачений він й іншими нормами права.

Наведене свідчить про відсутність у суду правових підстав для застосування обраного ПАТ "НДІ "Техностандарт" способу захисту права і унеможливлює задоволення позову в частині такого предмету.

Такий висновок суду про неможливість застосування способу захисту права, який не відповідає Закону узгоджується з позицією ВГСУ, викладеною в п.3 Інформаційного листа від 25.11.2005 р. N 01-8/2229, а також із правовою позицією ВСУ викладеною в його постановах від 13.07.2004 у справі №10/732 та від 14.12.2004 у справі №6/11.

Що стосується вимог ДП "Одеська залізниця" про стягнення з ПАТ "Науково-дослідний інститут "Техностандарт" пені у розмірі 8979346,73 грн., колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України.

Вказані норми чинного законодавства передбачають, що господарські зобов'язання можуть виникати безпосередньо з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

У ст.631 ЦК України зазначено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Приймаючи до уваги, що Договір № ОД/Т-12-1539 НЮ від 17.12.2012 року на закупівлю послуг з модернізації тепловозів ЧМЕ3 новими силовими установками припинив свою дію 31.12.2012 року, а укладені після його припинення Додаткові угоди є недійсними з моменту їх укладення, колегія суддів дійшла висновку про те, що на їх підставі у ПАТ "Науково-дослідний інститут "Техностандарт" не могло виникнути зобовязань.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що позовні вимоги ДП "Одеська залізниця" про стягнення з ПАТ "Науково-дослідний інститут "Техностандарт" пені у розмірі 8979346,73 грн. є безпідставними, у звязку з чим не підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню частково, а рішення господарського суду Харківської області від 10 серпня 2015 року у звязку з порушенням норм матеріального права скасуванню з прийняттям нового рішення, яким у задоволенні первісного позову відмовити, а зустрічний позов задовольнити частково.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, п. 2 ст. 103, п. 4 ч. 1, ст. 104, ст. 105 ГПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача задовольнити частково.

Рішення господарського суду Харківської області від 10 серпня 2015 року у справі № 922/3264/15 скасувати та прийняти в нове рішення.

В задоволенні первісного позову відмовити.

Зустрічний позов задовольнити частково.

Визнати недійсними Додаткову угоду № 1 від 29.12.2012 р. із Додатком № 1, Додаткову угоду № 2 від 04.07.2013 р. із Додатком № 1, Додаткову угоду № 3 від 19.07.2013 р., Додаткову угоду № 4 від 30.12.2013 р. із Додатком № 1, Додаткову угоду № 5 від 31.03.2014 р. із Додатком № 1 до Договору № ОД/Т-12-1539 НЮ від 17.12.2012 року.

В іншій частині зустрічний позов залишити без задоволення.

Стягнути з Державного підприємства "Одеська залізниця" (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, буд. 19, ідентифікаційний код 01071315) на користь Приватного акціонерного товариства "Науково-дослідний інститут "Техностандарт" (61002, м. Харків, вул. Маршала Бажанова, буд. 21/23, офіс 13, ідентифікаційний код 32674865) суму сплаченого судового збору за розгляд зустрічного позову у суді першої інстанції у розмірі 1218,00 грн. та за розгляд справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 36540,00 грн.

Доручити господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Повна постанова складена 28.09.2015 року.

Головуючий суддя Шепітько І.І.

Суддя Хачатрян В.С.

Суддя Черленяк М.І.