ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"22" вересня 2015 р.Справа № 906/1148/15

Позивач: Селянське (фермерське) господарство „Світанок

Відповідач: Публічне акціонерне товариство „Імексбанк

Про: стягнення 74501,03 грн.

Суддя Демешин О.А.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - довіреність

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ: Селянське (фермерське) господарство „Світанок (далі позивач) звернулось до господарського суду Житомирської області з позовом до Публічного акціонерного товариства „Імексбанк (далі - відповідач) про стягнення 74501,03 грн. упущеної вигоди.

23.07.2015 року господарський суд Житомирської області ухвалив відправити позов за територіальною підсудністю до господарського суду Одеської області.

29.07.2015 року суддя господарського суду Одеської області Демешин О. А. порушив провадження по справі № 906/1148/14 за вказаним позовом.

Відповідач відзиву на позов не надав, тому справа розглядається за наявними в ній матеріалами, в порядку ст. 75 ГПК України.

В С Т А Н О В И В:

29.10.2007р. між АКБ Імексбанк правонаступником якого є ПАТ Імексбанк, (кредитор) та СФГ „Світанок (позичальник) було укладено договір кредиту №191, за умовами якого кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у вигляді разового кредиту в сумі 64990,00 грн. зі сплатою 19% річних строком до 28.10.2008р., з узгодженим сторонами графіком погашення кредиту.

30.10.2007р. між ПАТ Імексбанк та СФГ „Світанок в рахунок забезпечення виконання зобовязань позичальника по договору кредиту №191 від 29.10.2007р. було укладено договір застави майна, належного СФГ „Світанок, згідно з яким в заставу банку передано колісний трактор, про що складено акт обстеження, оцінки та передачі майна в заставу від 30.10.2007р.

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 07.06.2012р. у справі №12/38-НМ за позовом СФГ „Світанок до ПАТ „Імексбанк про зобовязання вчинити певні дії (заява про зміну способу та порядку виконання рішення) змінено спосіб та порядок виконання рішення господарського суду від 29.06.2010р. щодо повернення банком фермерському господарству трактора колісного та стягнуто з ПАТ „Імексбанк на користь СФГ „Світанок 89000,00 грн. вартості трактора, присудженого до повернення в натурі за рішенням суду від 29.06.2010р.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 20.05.2014 року по справі № 916/3418/13 за позовом за позовом Селянського (фермерського) господарства Світанок до Публічного акціонерного товариства Імексбанк за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння постановлено: „стягнути з ПАТ „Імексбанк на користь СФГ „Світанок 89000 грн. незаконно списаних коштів, 1720 грн. судового збору за подання позовної заяви, 913,50 грн. судових витрат за апеляційне провадження.

Позивач просить суд стягнути з відповідача 74501,03 грн. збитків, які позивач отримав би з 29.06.2010 року по 20.05.2014 року, як доходи (упущена вигода) у вигляді відсотків від неповернутих коштів в розмірі 89000 грн.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами пояснення суд дійшов висновку, що в задоволені позову слід відмовити, з огляду на таке.

Як було зазначено, Позивач просить суд стягнути з відповідача 74501,03 грн. збитків, які позивач отримав би з 29.06.2010 року по 20.05.2014 року, в якості доходів (упущена вигода) у вигляді несплачених відсотків по депозитному договору, якби на депозитному рахунку були розміщені незаконно списані відповідачем грошові кошти в сумі 89000 грн., якби такий депозитний договір між сторонами було б укладено.

Ст. 22 ЦК України визначено, що збитками, крім іншого, є: доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно 225 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

З указаних норм законодавства України випливає, що особа, яка має на меті відшкодувати збитки у вигляді упущеної (втраченої) вигоди, повинна довести, що вона гарантовано отримала би відповідну вигоду у разі, якщо б її право не було порушено іншою особою, тобто у разі належного виконання зобов'язання або установлених вимог щодо здійснення господарської діяльності іншою особою.

Як зазначалось вище, предметом спору по справі є стягнення з відповідача збитків у вигляді неотриманих доходів (упущеної вигоди), які могли бути одержані, якби безпідставно списані відповідачем з рахунку позивача грошові кошти в сумі 89000грн. були розміщені на депозитному рахунку.

При цьому, позивачем не надано суду доказів укладення депозитного договору з ПАТ „Імексбанк, розміщення 89000 грн. по якому з 29.06.2010 року по 20.05.2014 року принесло би дохід у вигляді відсотків в розмірі 74501,03 грн. Також не надано доказів стосовно намірів сторін на укладення такого договору (звернення до відповідача з відповідною заявою, обмін листами, внесення пропозицій тощо).

Тобто, суд прийшов до висновку, що сума збитків, яку позивач просить стягнути, обґрунтовується умовним припущенням про можливість отримання прибутку позивачем в результаті збігу обставин - орієнтовного отримання доходу від розміщення грошових коштів на депозитному рахунку.

На думку суду, теоретична можливість отримання таких доходів не може бути підставою для стягнення збитків у вигляді неотримання цих доходів.

Крім того, п. 5 ч. 2 ст. 54 ГПК України зобовязує позивача про зверненні до господарського суду надати, крім іншого, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються. Такого розрахунку, з обґрунтуванням розмірів відсотків, якими користувався позивач при визначені ціни позову, також не надано.

Отже, суд дійшов висновку про недоведеність посилань на реальну можливість отримання позивачем заявленого доходу.

Відповідно до ст. 33 кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі викладеного, у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволені позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили, в порядку ст. 85 ГПК України..

Повне рішення складено 23.09.2015р.

Суддя О.А. Демешин