ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2015 р. Справа № 909/892/15

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Грици Ю.І., секретар судового засідання Дребот Н.Д.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - представник, (довіреність №859 від 21.08.15),

від відповідача: представники не з'явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (с. Постолівка, Гусятинський район, Тернопільська область, 48236; адреса для листування: вул. Грушевського,3М, смт. Гусятин, Тернопільська область, 48200)

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "Варто" (вул. Гоголя, 75, м. Снятин, Снятинський район, Івано-Франківська область, 78300)

про стягнення коштів в сумі 281384,52 грн.

ВСТАНОВИВ:

ФОП ОСОБА_2 звернувся до господарського суду з позовом до ТОВ Виробничо-комерційна фірма "Варто" про стягнення коштів за договором поставки в розмірі 281384,52 грн. та судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог заявник посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань перед позивачем за договором поставки, у звязку з чим утворилася заборгованість в сумі розмірі 281384,52 грн.

Ухвалою суду від 13.08.2015 порушено провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні на 25.08.2015, за результатами якого розгляд відкладено на 22.09.2015.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання (вх.№ 14309/15 від 21.09.2015), в якому зазначає, що в Снятинському районному суді розглядається його скарга на бездіяльність Снятинського РВ УМВС в Івано-Франківській області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинене позивачем кримінальне правопорушення, яке полягає у заволодінні шляхом обману та зловживання довірою грошовими коштами відповідача внаслідок поставки товару, що не відповідає вимогам ГОСТ 23423-89. Посилаючись на те, що розгляд даної скарги призначено на 06.10.2015, просив відкласти розгляд справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне:

01.04.2015 між ФОП ОСОБА_2 та ТОВ Виробничо-комерційна фірма "Варто" укладено договір поставки №1, відповідно до умов якого постачальник (позивач) зобов'язався постачати товар у власність покупця (відповідач), а покупець зобов'язується приймати вказаний товар та сплачувати за нього на умовах даного договору.

Відповідно до п.2.1 предметом поставки за даним договором є наступний товар: кормові добавки, що використовуються у тваринництві та птахівництві.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношенням, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ч.ч.1,7 ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 181 Господарського кодексу України Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами.

Згідно з ч. ч.1,6 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Частиною першою статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що товар поставляється покупцю окремими партіями, протягом терміну дії даного договору, на підставі отриманих від покупця письмових заявок.

Факт поставки товару позивачем на користь відповідача підтверджується долученими до матеріалів справи видатковими накладними, а саме: №ФОП-000015 від 09.04.2015, №ФОП-000017 від 22.04.2015, №ФОП-000022 від 07.05.2015 та товарно-транспортними-накладними, зокрема, №15 від 09.04.2015, №17 від 22.04.2015, №22 від 07.05.2015. Копії зазначених документів долучено до матеріалів справи.

З матеріалів справи вбачається, що якість поставлений позивачем товару відповідає вимогам ГОСТ 23423-89, на підтвердження чого представником позивача в судовому засіданні подано копію сертифікату якості.

Пунктом 4.1 договору сторонами погоджено, що покупець оплачує поставлений постачальником товар за ціною, зазначеною у відповідних видаткових накладних та рахунках-фактурах постачальником на кожну партію товару.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За результатами здійсненої сторонами звірки взаєморозрахунків за даними бухгалтерського обліку, за наслідками якої складено та надано суду акт звірки взаємних розрахунків станом на 31.05.2015 встановлено, що заборгованості відповідача перед позивачем за поставлений товар становить суму в розмірі 253500,00 грн.

Відповідно до частини другої статті 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Згідно з ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором.

Відповідно до п.6.3 Договору за порушення строків розрахунків за поставлений товар покупець сплачує постачальникові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості поставленого товару за кожний день затримки розрахунку.

Враховуючи, що позивачем зобов'язання щодо поставки товару виконано у відповідності до вимог договору, а відповідачем свої зобов'язання щодо оплати поставленого товару виконувалось неналежним чином, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити.

Клопотання представника відповідача (вх.№14309/15 від 21.09.2015) про відкладення розгляду справи слід відхилити як необгрунтоване.

Згідно з ст. 77 ГПК України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Такими обставинами, зокрема, є: нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу; неподання витребуваних доказів; необхідність витребування нових доказів; залучення до участі в справі іншого відповідача, заміна неналежного відповідача; необхідність заміни відведеного судді, судового експерта. Про відкладення розгляду справи виноситься ухвала, в якій вказуються час і місце проведення наступного засідання.

В даному випадку вирішення питання про встановлення факту вчинення позивачем кримінальнокараного правопорушення не впливає на суть цивільно-правових відносин сторін. Крім того, слід зазначити, що у випадку поставки позивачем неякісного товару (не у відповідності до Державного стандарту) відповідач не був позбавлений можливості здійснити приймання товару, як це передбачено чинним законодавством із залученням спеціалістів, що володіють спеціальними знаннями в певній галузі.

Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути кошти в розмірі 281384,52 грн., з яких: 253000,00 грн. - сума основного боргу, 27032,88 грн. - пеня, 1351,64 грн. - 3% річних.

Судовий збір слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 49, 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "Варто" (вул. Гоголя, 75, м. Снятин, Снятинський район, Івано-Франківська область, 78300, код 30895651) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (с. Постолівка, Гусятинський район, Тернопільська область, 48236; адреса для листування: вул. Грушевського,3М, смт. Гусятин, Тернопільська область, 48200, код НОМЕР_1) кошти в розмірі 281384,52 грн. (двісті вісімдесят одна тисяча триста вісімдесят чотири гривні п'ятдесят дві копійки), з яких: 253000,00 грн. (двісті п'ятдесят три тисячі гривень нуль копійок) - сума основного боргу, 27032,88 грн. (двадцять сім тисяч тридцять дві гривні вісімдесят вісім копійок) - пеня, 1351,64 грн. (одна тисяча триста п'ятдесят одна гривня шістдесят чотири копійки) - 3% річних та 5627,69 грн. (п'ять тисяч шістсот двадцять сім гривень двадцять дев'ять копійок) судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Грица Ю.І.

Повне рішення складено 28.09.2015.

Виготовлено в КП "Діловодство спеціалізованого суду"

________________ ОСОБА_3 28.09.15