ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" вересня 2015 р. Справа № 925/1269/15

Господарський суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Єфіменка В.В.,

з секретарем судового засідання Макарченко Н.П.;

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю,

від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду Черкаської області в м. Черкаси справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Протекс-Трейд, м. Київ,

до товариства з обмеженою відповідальністю Перше травня комбікормовий завод, с. Хутори, Черкаський район, Черкаська область,

про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача на користь позивача 48 797 грн. 20 коп. боргу по оплаті за поставлений позивачем товар для відповідача за договором поставки від 05.08.2014.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідач у відзиві на позов та його представник в судовому засіданні заявлені вимоги не визнав вважаючи їх безпідставними посилаючись на те, що у відповідача відсутні будь-які документи, які б могли підтвердити узгодження строків поставки товару позивачем; у видаткових накладних № 105 від 24.01.2015 та №85 від 20.01.2015 зазначено, що поставка здійснюється за договором № 1548 від 04.08.2014; вказаний договір між сторонами не укладався, а тому викладене вище свідчить про те, що між позивачем та відповідачем не було досягнуто згоди щодо всіх умов правочину і у відповідача відсутні будь-які підстави для сплати 48797, 20 грн.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та подані позивачем докази, приходить до наступного.

За приписами ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Ч.1 ст.181 ГК України передбачено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до приписів частин першої, другої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин. для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма. вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

З матеріалів справи вбачається, що 05.08.2014 між сторонами було укладено договір поставки (у спрощений спосіб), який за правовою природою відповідає вимогам ст. 712 ЦК України, якою встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар та сплатити за нього певну грошову суму.

Факт поставки відповідачу висівки пшеничні та олію соєву (далі - Товар) на суму 1 560 695,00 грн. підтверджується доказами, дослідженими в судовому засіданні:

- Видаткова накладна № 549 від 07.08.2014 на суму 266 409,00 грн.,

- Видаткова накладна № 593 від 14.08.2014 на суму 257 094,00 грн.,

- Видаткова накладна № 788 від 18.09.2014 на суму 42 939,00 грн.,

- Видаткова накладна № 835 від 26.09.2014 на суму 48 516,00 грн. та товарно-транспортна накладна (далі - ТТН) № 1696 від 26.09.2014;

- Видаткова накладна № 836 від 26.09.2014 на суму 63 414,00 грн.,

- Видаткова накладна № 884 від 02.10.2014 на суму 64 587,60 грн.;

- Видаткова накладна № 942 від 13.10.2014 на суму 43 480,80 грн. та ТТН № 1808 від 13.10.2014;

- Видаткова накладна № 964 від 15.10.2014 на суму 43 480,80 грн. та ТТН № 1833 від 16.10.2014;

- Видаткова накладна № 969 від 17.10.2014 на суму 36 590,40 грн.;

- Видаткова накладна № 1001 від 22.10.2014 на суму 41 580,00 грн. та ТТН № 1878 від 22.10.2014;

- Видаткова накладна № 1079 від 03.11.2014 на суму 33 528,60 грн.;

- Видаткова накладна № 1088 від 04.11.2014 на суму 48 497,40 грн. та ТТН № 1977 від 04.11.2014;

- Видаткова накладна № 1108 від 06.11.2014 на суму 47 779,20 грн.;

- Видаткова накладна № 1178 від 15.11.2014 на суму 34 171,20 грн.;

- Видаткова накладна № 1210 від 18.11.2014 на суму 33 339,60 грн.;

- Видаткова накладна № 1211 від 20.11.2014 на суму 53 827,20 грн.;

- Видаткова накладна № 1324 від 05.12.2014 на суму 37 401,00 грн.,

- Видаткова накладна № 1351 від 10.12.2014 на суму 34 506,60 грн.,

- Видаткова накладна № 1379 від 17.12.2014 на суму 44 098,40 грн. та ТТН № 738 від 17.12.2014;

- Видаткова накладна № 1387 від 18.12.2014 на суму 38 725,00 грн.;

- Видаткова накладна № 1461 від 26.12.2014 на суму 46 439,80 грн. та ТТН № 2947 від 26.12.2014;

- Видаткова накладна № 1486 від 30.12.2014 на суму 46 565,20 грн. та ТТН № 2948 від 20.12.2014;

- Видаткова накладна № 1487 від 30.12.2014 на суму 46 105,40 грн.;

- Видаткова накладна № 85 від 20.01.2015 на суму 46 481,60 грн. та ТТН № 3157 від 20.01.2015;

- Видаткова накладна № 105 від 24.01.2015 на суму 46 439,80 грн. та ТТН № 3208 від 24.01.2015 (а.с.21-55).

Відповідач за отриманий товар частково розрахувався - в розмірі 1 511 897 грн. 80 коп., що підтверджується виписками про рух коштів на банківському рахунку позивача, дослідженими в судовому засіданні:

- від 05.08.2014р. на суму 279 450,00 грн.,

- від 13.08.2014р. на суму 258 750,00 грн.,

- від 18.09.2014р. на суму 41 000,00 грн.,

- від 19.09.2014р. на суму 78 000,00 грн.,

- від 02.10.2014р. на суму 100 615,00 грн.,

- від 16.10.2014р. на суму 115 000,00 грн.,

- від 03.11.2014р. на суму 49 000,00 грн.,

- від 04.11.2014р. на суму 45 000,00 грн.,

- від 07.11.2014р. на суму 85 778,80 грн.,

- від 18.11.2014р. на суму 34 170,00 грн.,

- від 21.11.2014р. на суму 87 168,00 грн.,

- від 05.12.2014р. на суму 35 100,00 грн.,

- від 12.12.2014р. на суму 72 628,00 грн.,

- від 26.12.2014р. на суму 182 058,00 грн.,

- від 20.01.2015р. на суму 48 180,00 грн. (а.с.56-70).

Ст.664 Цивільного кодексу України передбачає, що обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Відтак, при підписанні видаткової накладної, відповідач підтвердив своє погодження саме із отриманою кількістю, асортиментом та ціною товару.

З матеріалів справи вбачається, що на лист відповідача № 168 від 02.09.2014 було здійснено повернення грошових коштів в сумі 14 697,00 грн., що підтверджується банківською випискою від 16.09.2014 на суму 14 697,00 грн. (а.с.71; 73).

За приписами ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, а у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Станом на 20 липня 2015 р. відповідачем не оплачено частину отриманого товару в розмірі 48 797,20 грн. по видатковим накладним:

- № 85 від 20.01.2015 на суму 46 481,60 грн. (заборгованість в сумі 2 357,40 грн.) (а.с.52-53);

- № 105 від 24.01.2015 на суму 46 439,80 грн. (а.с.54-55).

Судом зясовано, що з метою досудового врегулювання спору, позивачем було направлено на адресу відповідача лист (№ 9 від 22.06.2015) з проханням погасити існуючу заборгованість, який був отриманий відповідачем 03.07.2015 та залишений без будь-якого реагування, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.74-77).

Доказів здійснення розрахунків відповідач суду не надав.

Зобовязання у відповідності з ст. 526 Цивільного Кодексу України та ст. 193 Господарського Кодексу України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

Зазначені норми узгоджуються з вимогами статті 629 ЦК України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Всупереч вимог ст.33 ГПК України, відповідач не надав суду доказів виконання ним грошових зобовязань по розрахунках із позивачем за поставлений товар по вищевказаних видаткових накладних.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивач довів заявлені ним позовні вимоги, які підлягають до повного задоволення, і з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 48 797 грн. 20 коп. боргу по оплаті за поставлений позивачем товар для відповідача за договором поставки від 05.08.2014.

З відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1827 грн. витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути 48 797 грн. 20 коп. боргу та 1827 грн. витрат по сплаті судового збору з товариства з обмеженою відповідальністю Перше Травня комбікормовий завод (36330229, юрид.адреса: вул.Центральна,2, с. Хутори, Черкаський район, Черкаська область 19603) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Протекс-Трейд (код 36415658, вул.Козацька,120/4, Голосіївський район, м. Київ, 03680).

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду протягом 10 денного строку з дня складення і підписання повного тексту рішення.

Рішення складено та

підписано 21.09.2015.

Суддя В.В.Єфіменко