РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2015Справа №910/18895/15

За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування»
до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант"
про стягнення 21373,55 грн. страхового відшкодування

Суддя Грєхова О.А.

Представники сторін:

від позивача: Білоконь І.В. - представник за довіреністю;

від відповідача: Білинова А.В. - представник за довіреністю.

СУТЬ СПОРУ:

Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АХА Страхування" (далі - позивач) заявлено позов про стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" (далі - відповідач) 21373,55 грн. страхового відшкодування.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту №3073Га/14д/АЛФ від 08.01.2014 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля марки "Hyundai", реєстраційний номер АН4700МН, а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування" та статті 993 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду, якою є відповідач у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.07.2015 порушено провадження у справі №910/18895/15, розгляд справи призначено на 07.09.2015.

04.09.2015 позивач через відділ діловодства суду подав документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

07.09.2015 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечив з підстав того, що позивачем пропущено строк для подання заяви про виплату страхового відшкодування, який відповідно до п. 37.1.4 ст. 37 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" становить 1 рік. Крім того, зазначає, що позивачем завищено розмір страхового відшкодування та не враховано, що поліс №АС/6871420 передбачає франшизу в розмірі 1000,00 грн.

В судовому засіданні 07.09.2015 у відповідності до вимог ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 21.09.2015.

Представник позивача в судовому засіданні 21.09.2015 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

У свою чергу представник відповідача в засіданні господарського суду проти позову заперечив у повному обсязі.

На виконання вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судового засідання, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 21.09.2015 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення представників сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

08.01.2014 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування», як страховиком, та Боганською Іриною Юріївною, як страхувальником, укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №3073Га/14д/АЛФ, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом - автомобілем марки "Hyundai", реєстраційний номер АН4700МН.

Договором визначено, що до страхових випадків відноситься, зокрема, ДТП, а вигодонабувачем є страхувальник.

Строк дії договору встановлено з 16.01.2014 до 15.01.2015.

21.04.2014 о 17 год. 33 хв. відбулась дорожньо-транспортна пригода, а саме: водій Москаленко В.М., керуючи автомобілем марки «ВАЗ-2107», реєстраційний номер АН8631ІЕ, та рухаючись на ньому по перехрестю вулиць Петровського та Текстильщиків у Кіровському районі м. Донецька, в порушення вимог п. 8.10. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, не переконався у безпеці своїх дій, виїхав на перехрестя на заборонене червоне світло світлофору, де скоїв зіткнення з автомобілем марки "Hyundai", реєстраційний номер АН4700МН, під керуванням Беганської І.Ю., який рухався по вул. Петровського на зелене світло світлофору, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

ДТП сталася в результаті порушення водієм Москаленко В.М. вимог п. 8.10. Правил дорожнього руху України, що підтверджується відомістю №9377858 про дорожньо-транспортну пригоду.

Постановою Кіровського райсуду м. Донецька Донецької області від 07.05.2014 у справі №258/5255/14-п встановлено порушення Москаленком В.М. вимог п. 8.10. Правил дорожнього руху України та визнано його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також накладено стягнення у вигляді штрафу.

24.04.2014 власник автомобіля марки "Hyundai", реєстраційний номер АН4700МН, звернувся до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу, в якому просив виплатити відшкодування згідно умов страхування на СТО для здійснення ремонту.

Згідно з рахунком-фактурою №GNF1001633 від 24.04.2014, складеним СТО - ТОВ «Алекс Схід», вартість відновлювального ремонту автомобіля марки "Hyundai", реєстраційний номер АН4700МН, в результаті його пошкодження при ДТП складає 13447,04 грн. з ПДВ.

Крім того, СТО - ФОП Левен В.В. складено рахунок-фактуру №GNF1001632 від 28.04.2014, з якого вбачається, що в результаті пошкодження автомобіля марки "Hyundai", реєстраційний номер АН4700МН в ДТП, вартість його відновлювального ремонту складає 9038,01 грн. з ПДВ.

Зі Звіту №677 про оцінку транспортного засобу від 13.05.2014, складеного оцінювачем Ковальовим Г.В. (свідоцтво ФДМ України МФ №6088 від 07.06.2008) вбачається, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля "Hyundai", реєстраційний номер АН4700МН, на момент даного дослідження складає 23468,41 грн.

У відповідності до норм чинного законодавства та з урахуванням умов Договору добровільного страхування наземного транспорту №3073Га/14д/АЛФ від 08.01.2014, позивач склав страхові акти №1.001.14.06977/VESKO13221 та №1.001.14.06977/VESKO13223 від 06.05.2014, згідно з якими пошкодження транспортного засобу - автомобіля марки "Hyundai", реєстраційний номер АН4700МН, внаслідок ДТП визнано страховим випадком та призначено до виплати страхове відшкодування в загальному розмірі 21883,55 грн.

На підставі складених страхових актів №1.001.14.06977/VESKO13221 та №1.001.14.06977/VESKO13223 від 06.05.2014 Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» сплатило суму страхового відшкодування в розмірі 13447,04 грн. на рахунок СТО - ТОВ «Алекс Схід» та 8436,51 грн. на рахунок СТО - ФОП Левен В.В., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень №106 647 і №106 645 від 07.05.2014.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, на підставі приписів вказаних норм законодавства, до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» перейшло в межах виплаченої суми право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

З матеріалів справи вбачається, що транспортний засіб - автомобіль марки «ВАЗ-2107», реєстраційний номер АН8631ІЕ, яким спричинено ДТП, належить Москаленко В.В. та знаходився під його керуванням.

Згідно зі ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відтак, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина Москаленка В.В. встановлена у судовому порядку, а тому шкода, заподіяна внаслідок експлуатації автомобіля марки «ВАЗ-2107», реєстраційний номер АН8631ІЕ, відшкодовується ним як власником даного транспортного засобу.

З наявного в матеріалах справи Договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (полісу) №АС/6871420 вбачається, що цивільно-правова відповідальність Москаленка В.В., як власника автомобіля «ВАЗ-2107», реєстраційний номер АН8631ІЕ, застрахована Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант".

Позивач звертався до ТДВ "Страхова компанія "Альфа-Гарант" з вимогою №4010/06977/УБК від 05.05.2015 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, втім відповідач на претензію не відповів та виплату страхового відшкодування не здійснив.

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

За умовами п. 12.1 ст. 12 вказаного Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Вказаним договором (полісом №АС/6871420) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 50000,00 грн., франшиза - 1000,00 грн.

Статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Матеріалами справи підтверджено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля марки "Hyundai", реєстраційний номер АН4700МН, в результаті його пошкодження при ДТП складає 22485,05 грн. з ПДВ., а до позивача перейшло право зворотної вимоги в межах виплаченої суми - 21883,55 грн.

За таких обставин, враховуючи розмір права зворотної вимоги, який перейшов до позивача, а також визначені полісом №АС/6871420 розміри лімітів відповідальності та франшизи, суд дійшов висновку, що відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати в розмірі 20883,55 грн. (21883,55 грн. (сума страхового відшкодування) - 1000,00 грн. (франшиза) = 20883,55 грн.).

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги, як і не надав доказів часткової або повної сплати заявленої до стягнення суми, а його доводи в частині завищення позивачем розміру страхового відшкодування, спростовуються наступним.

Так, за приписами ч. 17 ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування.

В той час як, в пункті 28.23. Договору добровільного страхування наземного транспорту №3073Га/14д/АЛФ від 08.01.2014 сторони погодили, що у разі коли при настанні страхового випадку виявиться, що страхова сума на момент укладення цього договору становить певну частку дійсної вартості ТЗ на момент укладення договору (тобто страхова сума менша дійсної вартості) страховик має право відшкодувати таку ж частку від визначених по страховій події збитків (пропорційна система відповідальності).

З матеріалів справи вбачається, що на момент укладення договору №3073Га/14д/АЛФ від 08.01.2014, дійсна вартість автомобіля марки "Hyundai" реєстраційний номер АН4700МН, відповідала страховій сумі - 120300,00 грн.

Отже, безпідставними є посилання відповідача на Звіт №ЦВ/14/0588 з визначення ринкової вартості автомобіля марки "Hyundai", реєстраційний номер АН4700МН, оскільки його було проведено станом на 21.04.2014 (дата ДТП).

При цьому слід наголосити на тому, що в п. 28.23. договору добровільного страхування передбачає саме право, а не обов'язок страховика застосовувати пропорційну систему відповідальності, у разі якщо страхова сума виявиться меншою за дійсну вартість транспортного засобу.

Помилковими є і посилання Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" на п.п. 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», як на підставу для відмови у позові.

Відповідно до підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Тобто наведена норма визначає можливість відмови страховика у виплаті страхового відшкодування страхувальнику в разі неподання заяви про страхове відшкодування впродовж встановлених строків, і не містить підстав для відмови у задоволенні вимоги страховика, який виплатив страхове відшкодування згідно з договором майнового страхування, до особи, відповідальної за завдані збитки, про відшкодування виплачених ним фактичних сум у межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15 квітня 2015 року в справі №910/9494/14.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору в цій частині на відповідача, в порядку ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 43, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26; ідентифікаційний код 32382598) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (04070, м. Київ, вулиця Іллінська, будинок 8, ідентифікаційний код 20474912) страхове відшкодування в розмірі 20883 (двадцять тисяч вісімсот вісімдесят три) грн. 55 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1785 (одна тисяча сімсот вісімдесят п'ять) грн. 12 коп.

3. В решті позову - відмовити.

4. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 25.09.15

Суддя О.А. Грєхова