РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2015Справа №910/18008/15

За позовом Житлово-будівельного кооперативу "Наукфільм"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "МКС"

про стягнення грошових коштів

Суддя Цюкало Ю.В.

Представники сторін:

від позивача: Семесько В.О. - за довіреністю від 11.05.2015р.;

Попадик Н.М. - голова кооперативу;

від відповідача: не з'явились.

У судовому засіданні 14 вересня 2015р. відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В липні 2015 року до канцелярії Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Житлово-будівельного кооперативу "Наукфільм" (позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "МКС" (відповідач) про стягнення 10 034,25 грн. боргу за теплову енергію, 2 264,75 грн. інфляційних втрат, 351,33 грн. 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем за період з 01.10.2013 року по 31.11.2014 року було спожито комунальні послуги та не проведено відповідних розрахунків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.07.2015р. суддею Цюкало Ю.В. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі №910/18008/15. Розгляд справи призначено на 10.08.2015р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.08.2015р. розгляд справи відкладено на 14.09.2015р.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до п. 3.9.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «МКС» є власником нежилих приміщень з № 1 по № 13 (групи приміщень № 141) (в літ. А) - магазин продовольчих товарів загальною площею 157,9 кв.м. та нежилих приміщень з № 1 по № 14 (групи приміщень № 142) ( в літ. А) - магазин продовольчих товарів загальною площею 143 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Курчатова Академіка, будинок 8-б.

Позивач стверджує, що протягом періоду 01.10.2013 року по 31.11.2014 року надавав відповідачу комунальні послуги, а останній споживав їх, проте за отримані послуги не розрахувався.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Як встановлено судом, відповідач є власником нежилих приміщень з № 1 по № 13 (групи приміщень № 141) (в літ. А) - магазин продовольчих товарів загальною площею 157,9 кв.м. та нежилих приміщень з № 1 по № 14 (групи приміщень № 142) ( в літ. А) - магазин продовольчих товарів загальною площею 143 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Курчатова Академіка, будинок 8-б.

Судом також встановлено, що позивач надав відповідачу за період з 01.10.2013 року по 31.11.2014 року послуги з постачання теплової енергії, що підтверджується наявними в матеріалах справи обліковими картками ПАТ "Київенерго".

Відповідач від наданих послуг у встановленому законом порядку не відмовлявся, сторони у договірних відносинах щодо надання комунальних послуг відповідачу до нежилих приміщень з № 1 по № 13 (групи приміщень № 141) (в літ. А) - магазин продовольчих товарів загальною площею 157,9 кв.м. та нежилих приміщень з № 1 по № 14 (групи приміщень № 142) (в літ. А) - магазин продовольчих товарів загальною площею 143 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Курчатова Академіка, будинок 8-б, не перебувають.

Проте, з матеріалів справи вбачається факт бездоговірного фактичного споживання відповідачем комунальних послуг у період з 01.10.2013р. по 31.11.2014р., заборгованість за які складає 10 034,25 грн.

Статтями 20, 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг.

Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору про надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - своєчасне та якісне надання послуг, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг із визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Таким чином, необхідність укладення договору про надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і визначена саме як обов'язок, а не право сторін, тому сама по собі відсутність письмового договору між сторонами не є підставою звільнення від обов'язку оплатити за спожиті послуги.

Статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що до комунальних послуг відносяться централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо.

Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року затверджено Правила користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, відповідно до п. 7 яких, власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку, зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року затверджено Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, відповідно до п. 8 яких послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Згідно з п. 12 вказаних Правил № 630, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об'єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку.

Відповідно до положень п.п. 18, 20 Правил № 630 затверджено Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, відповідно до п.п. 18, 20 яких розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.

Отже, зі змісту вищевикладених положень вбачається, що в контексті оплати послуг з теплопостачання вирішальне значення має насамперед встановлення споживача цих послуг, і тільки у випадку, якщо це неможливо - власника приміщення.

Враховуючи те, що судом встановлено факт споживання відповідачем послуг з постачання теплової енергії без укладення договору, то, відповідно до вищенаведених норм закону, з урахуванням площі приміщень, які знаходяться у власності відповідача, на останнього покладається обов'язок відшкодувати вартість отриманих послуг за період з 01.10.2013р. по 31.11.2014р. в розмірі 10 034,25 грн.

Позивач звертався до відповідача із претензією № 1 від 14.05.2015 року, у якій просив оплатити вартість наданих комунальних послуг в розмірі 10 034,25 грн., проте вимог вказаної претензії останнім не виконано.

Таким чином, відповідно до положень ст. 610, ст. 611, ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України, відповідач є порушником зобов'язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом.

Згідно з ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, та у випадку прострочення, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідача з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних, нарахованих за весь період прострочення, суд дійшов висновку про його арифметичну неправильність, за розрахунком суду з відповідача підлягає стягненню 203,40 грн. 3% річних та 1 621,83 грн. інфляційних втрат.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору, відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України, пропорційно розміру задоволених позовних покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 33-34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МКС» (02094, м. Київ, вулиця Магнітогорська, будинок 1, ідентифікаційний код 19485721), з будь-якого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду на користь Житлово-будівельного кооперативу «Наукфільм» (02156, м. Київ, вулиця Курчатова, 8-Б; ідентифікаційний код 23378445), на будь-який рахунок виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду грошові кошти: 10 034,25 грн. (десять тисяч тридцять чотири гривні 25 копійок) боргу за теплову енергію, 203,40 грн. (двісті три гривні 40 копійок) 3% річних, 1 621,83 грн. (одна тисяча шістсот двадцять одна гривня 83 копійки) інфляційних втрат та 1 712,78 грн. (одна тисяча сімсот дванадцять гривень 78 копійок) судового збору. Видати наказ.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Копію даного рішення направити відповідачу у справі № 910/18008/15-г.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 18.09.2015.

Суддя Цюкало Ю.В.