ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2015 р. Справа № 920/643/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Могилєвкін Ю.О., суддя Барбашова С.В., суддя Істоміна О.А.

при секретарі Крупа О.О.

за участю представників сторін:

позивача - Олійник В.О.

відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх.№4255 С/3) на рішення господарського суду Сумської області від 02.07.15 у справі № 920/643/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Облсумиліфт", м. Суми

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Коменерго - Суми", м.Суми

про стягнення 121768,54 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Облсумиліфт", звернулося до господарського суду Сумської області з позовом до ТОВ "Керуюча компанія "Коменерго - Суми", з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, про стягнення заборгованості у розмірі 116892,95 грн., що виникла в результаті порушення договірних зобов'язань за технічне обслуговування та ремонт ліфтів і диспетчерських систем.

У відзиві відповідач визнав позовні вимоги частково в сумі 76447,57 грн., посилаючись що з 10.03.2015р. позивач не мав права виконувати роботи підвищеної небезпеки, оскільки термін дії дозволу на виконання таких робіт, виданий Управлінням Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду по Сумській області закінчився 09.03.2015р.

Рішенням господарського суду Сумської області від 02.07.2015 р. у справі №920/643/15 (суддя Рунова В.В.) позов задоволено частково; стягнуто з ТОВ "КК "Коменерго-Суми" на користь ТОВ "Облсумиліфт" заборгованість за договором №76-ето від 01.06.2013 р. у розмірі 103244,68 грн.; в задоволенні позову в частині 13648,27 грн. - відмовлено.

Відповідач з рішенням господарського суду першої інстанції частково не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення господарського суду в частині стягнення з ТОВ "КК "Коменерго-Суми" боргу за період 10 березня - 31 березня 2015 року скасувати.

У апеляційній скарзі зазначив, що в зв'язку з закінченням терміну Дозволу позивач не мав права починаючи з 10.03.20155р. виконувати будь - які роботи, пов'язані з технічним обслуговуванням та ремонтом ліфтів,договір субпідряду вважає не укладеним.

Позивач вважає рішення суду законним та обґрунтованим, прийнятим відповідно до норм чинного законодавства, просить рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник відповідача у призначене судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав клопотання про відкладення розгляду справи в зв'язку з відрядженням головного юрисконсульта.

Колегія суддів вважає, що клопотання відповідача про відкладення розгляду справи не підлягає задоволенню,так як він мав можливість направити в судове засідання іншого представника, судом вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, явку представників сторін у дане судове засідання не визнано обов'язковою, правову позицію відповідача викладено в апеляційній скарзі і нових доказів сторони не надавали.

Судова колегія, повторно розглянувши справу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення встановила, що між ТОВ "Облсумиліфт" (позивач) та ТОВ "КК "Коменерго-Суми" (відповідач) 01.06.2013 р. укладено договір №76-ето на надання послуг по експлуатації і виконанню робіт повного технічного обслуговування та ремонту ліфтів і диспетчерських систем (далі - договір №76-ето від 01.06.2013 р.), за яким відповідач (замовник) доручає і оплачує, а позивач (підрядник) приймає на себе повноваження щодо надання послуг по експлуатації, організації і виконання робіт по повному технічному обслуговуванню та ремонту ліфтів і диспетчерської системи (ОДС) для мешканців будинків зазначених у додатку № 1 до договору, для забезпечення їх утримання у справному стані та безпечної експлуатації шляхом організації належного технічного обслуговування, технічного огляду та ремонту(п.1.1. договору).

У п.2.1 договору №76-ето від 01.06.2013р. зазначено, що вартість предмету договору узгоджена сторонами і на день його укладення становить 14352,26 грн. на місяць згідно додатку №1 до договору.

У відповідності до п.2.1 договору №76-ето від 01.06.2013р. обсяги та вартість робіт за договором щомісячно коригуються відповідно до акту простоїв ліфтів та акту здачі - приймання виконаних робіт по технічному обслуговуванню та ремонту ліфтів і диспетчерських систем, підписаних сторонами.

Пунктом 5.1 договору передбачено, що нарахування за виконані роботи здійснюється на підставі підписаного сторонами акту здачі-приймання виконаних робіт, з урахуванням акту простоїв ліфтів та інформації по особових рахунках пільгових категорій мешканців, яку замовник щомісячно надає до управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради та підряднику відповідно до умов договору. Моментом виникнення платежу є підписання сторонами акту здачі - приймання виконаних робіт по повному технічному обслуговуванню та ремонту ліфтів і диспетчерських систем.

Оплата фактично виконаних робіт по технічному обслуговуванню ліфтів здійснюється згідно відсотку сплати мешканцями (споживачами) на підставі даних ТОВ"Сумський розрахунковий центр", не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (п.5.2 договору №76-ето від 01.06.2013р.).

Пунктом 5.3 договору №76-ето від 01.06.2013р. передбачено, що оплата виконаних робіт здійснюється у безготівковій формі, шляхом перерахування замовником грошових коштів на поточний рахунок підрядника.

Згідно актів приймання - передачі виконаних робіт за період з жовтня 2013р. по березень 2015р., позивачем виконані роботи згідно договору №76-ето від 01.06.2013р. на загальну суму 242826,91 грн. (а.с.17-34).

Листом Управління соціального захисту населення Сумської міської ради за січень 2015 року кошти за пільги та субсидії перераховані в цілому по товариству в сумі 29477,36 грн., станом на 19.06.2015р. заборгованість по пільгам і субсидіям відсутня.

Суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок, що з урахуванням інформації наданої ТОВ "Міський єдиний інформаційно - розрахунковий центр" що відсотку сплати населенням від суми нарахованого за утримання ліфтів на рахунки ТОВ "КК "Коменерго- Суми" сума заборгованості відповідача перед позивачем по договору №76-ето від 01.06.2013р. за період з жовтня 2013р. по березень 2015р. складає 227951,32 грн.

Як свідчать матеріали справи відповідач частково сплатив заборгованість по договору №76-ето від 01.06.2013р. за період з жовтня 2013р. по березень 2015р. у сумі 111058,37 грн.

Отже, позивач вважає, що на момент звернення до суду заборгованість відповідача перед позивачем по договору №76-ето від 01.06.2013р. за період з жовтня 2013р. по березень 2015р. складає 116892,95 грн. (227951,32 грн. - 111058,37 грн.).

Пунктом 3.1.10 договору №76-ето від 01.06.2013р. встановлено, що підрядник сплачує замовнику адмінвитрати та затрати на розрахунки по відсотках банку та розрахункового центру по надходженню грошових коштів від населення, які включені в договірну вартість повного технічного обслуговування та ремонту ліфтів і диспетчерських систем.

Суд першої інстанції правомірно вважав, що із заявлених до стягнення 116892,95 грн. підлягають відрахуванню адмінвитрати та затрати на розрахунки по відсотках банку та розрахункового центру по надходженню грошових коштів від населення у сумах 8161,03 грн. та 5487,24 грн. відповідно та заборгованість складає суму 103244,68 грн.

Суд першої інстанції обґрунтовано спростував заперечення відповідача проти заборгованості за період з 10.03.2015р. по 31.03.2015р. в зв'язку з закінченням у позивача дії дозволу на виконання роботи підвищеної небезпеки, виходячи з наступного.

09.03.2015р. між ТОВ «Облсумиліфт» та ТОВ «Дімекс-Комфорт» був укладений договір № 09/03/15-2, згідно з пунктом 1.1 якого для забезпечення утримання в справному стані у багатоквартирних будинках комунальної власності територіальної громади міста Суми та їх безпечної експлуатації замовник (ТОВ «Облсумиліфт») доручає, а підрядник (ТОВ «Дімекс-Комфорт») приймає на себе повноваження щодо експлуатації ліфтів, належного виконання робіт по технічному обслуговуванню та ремонту ліфтів і диспетчерської системи на об'єктах замовника (ТОВ «Облсумиліфт») відповідно з додатком № 1, який є невід'ємною частиною вказаного договору. Пунктом 5.1 цього договору визначено, що термін його дії починається з 10.03.2015р. і закінчується у день отримання замовником (ТОВ «Облсумиліфт») дозволу на продовження виконання роботи підвищеної небезпеки.

За своєю суттю договір між ТОВ «Облсумиліфт» та ТОВ «Дімекс-Комфорт» №09/03/15-2 від 09.03.2015 р. є договором субпідряду щодо робіт по технічному обслуговуванню ліфтів і диспетчерських систем, які виконує позивач для відповідача згідно договору № 76-ето від 01.06.2013 р. Необхідність укладення цього договору субпідряду викликана саме тією обставиною, що у позивача термін дії дозволу №045.10.59-29.22.2 від 09.03.2010 р. на продовження виконання роботи підвищеної небезпеки дійсно закінчився 09.03.2015 р.

Відповідач письмово проінформований про укладення позивачем вказаного договору з ТОВ «Дімекс-Комфорт» та запевнений у тому, що ТОВ «Облсумиліфт» продовжує належним чином виконувати взяті на себе зобов'язання згідно договору №76-ето від 01.06.2013 р. і несе повну відповідальність за забезпечення безперебійної та безпечної роботи ліфтів і диспетчерських систем перед ТОВ «КК «Коменерго-Суми».

Суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що відповідач не повідомляв письмово про дострокове припинення дії договору №76-ето від 01.06.2013 р., а у листі № 373 від 27.04.2015 р. підтвердив дію договору до 31.05.2015 р.

У договорі №76-ето від 01.06.2013р. немає заборони позивачу як підряднику на залучення субпідрядників для виконання своїх обов'язків перед відповідачем як замовником.

Відповідно до ч. 1 ст. 833 ЦК України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.

Суд першої інстанції правомірно зазначив, що питання дотримання позивачем нормативно-правових актів, які регулюють умови, що висуваються до спеціалізованих організацій для можливості проведення технічного обслуговування та ремонту ліфтів і диспетчерських систем, зокрема, необхідності мати відповідний дозвіл, не належить до компетенції відповідача та не може слугувати аргументом щодо несплати виконаних за договором №76-ето від 01.06.2013р. за період з жовтня 2013р. по березень 2015р.

Суд першої інстанції обґрунтовано частково задовольнив позовні вимоги, виходячи з наступного.

За своєю правовою природою договір укладений між сторонами по справі є договором підряду. Головна специфіка договору підряду в тому, що він регулює конкретний процес, який може продовжуватись не один рік.

Частиною 1 ст. 837 ЦК України визначено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно зі ч. 1 ст. 853 Цивільного кодексу України, замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Відповідно до ч. 4 ст. 882 ЦК України, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачає, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як свідчать матеріали справи, позивач виконав роботи за договором, що підтверджується актами приймання - передачі виконаних робіт за період з жовтня 2013р. по березень 2015р , зокрема акти приймання виконаних робіт по техобслуговуванню ліфтів за січень, лютий, березень 2015р. направлені відповідачу 22.04.2015р. та отримані відповідачем.

Відповідач письмово не відмовлявся від підписання актів здачі-приймання виконаних робіт, а тому згідно з п.4.2 договору виконані роботи вважаються прийнятими і підлягають оплаті.

Суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про наявність заборгованості відповідача перед позивачем за договором №76-ето від 01.06.2013р. за період з жовтня 2013р. по березень 2015р. у сумі 103244,68 грн., та задовольнив позовні вимоги в цієї частині.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, що відповідачем не виконано.

Таким чином, висновки викладені в рішенні господарського суду, відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи, а мотиви відповідача не можуть бути підставою для його скасування, керуючись ст.ст. 526, 530, 629,837, 853,882 ЦК України, ст.ст. 101-105 ГПК України колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Сумської області від 02.07.2015 р. по справі №920/643/15 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до касаційної інстанції: Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 25.09.15

Головуючий суддя Могилєвкін Ю.О.

Суддя Барбашова С.В.

Суддя Істоміна О.А.