ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.15 Справа№ 914/2215/15

За позовом: Державної фітосанітарної інспекції Львівської області , м. Львів

до відповідача: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Компанія ІМК», м.Львів

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_2 ветеринарна та фітосанітарна служба України, м. Київ

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Національна компанія «Укрексперт», м. Київ

про виселення з нежитлового приміщення.

Суддя Коссак С.М.

при секретарі Куць М.Я.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_3 представник за довіреністю №13-08-06/1256 від 11.08.2015р., ОСОБА_4 представник за довіреністю № 13-08-06/1064 від 03.07.2015р.;

Від відповідача:не зявився;

Від третьої особи-1: ОСОБА_5 представник за довіреністю №13-08-06/1064 від 03.07.2015р.;

Від третьої особи-2: не зявився.

На розгляд господарського суду Львівської області ОСОБА_2 фітосанітарною інспекцією Львівської області подано позов до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Компанія ІМК» про виселення з нежитлового приміщення другого поверху загальною площею 14,8 кв.м, за адресою: м. Львів, вул. Вітовського, 18, за номером 23 згідно поверхового плану

Ухвалою господарського суду Львівської області від 09.07.2015р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 27.07.2015р., про що сторони були повідомлені належним чином під розписку, що підтверджуються повідомленнями про вручення поштового відправлення (оригінали поштівок в матеріалах справи).

З підстав зазначених в ухвалі суду від 27.07.2015р. залучено третю особу-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 ветеринарну та фітосанітарну службу України та третя особу-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Національна компанія «Укрексперт» та відкладено розгляд справи на 26.08.2015р.

З підстав зазначених в ухвалі суду від 26.08.2015р. розгляд справи відкладено на 07.09.2015р.

07.09.2015р. судом винесено ухвалу про продовження строку вирішення спору та відкладено розгляд справи на 21.09.2015р.

В судове засідання 21.09.2015р. представники позивача зявились, позовні вимоги підтримали з підстав зазначених в позовній заяві підтримали. Просять позов задоволити.

Відповідач в черговий раз у судове засідання 21.09.2015р. явку повноважного представника не забезпечив, причин неявки та невиконання вимог ухвал суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідач не скористався своїм правом подання відзиву на позовну заяву та надання доказів в порядку статті 33 Господарського процесуального кодексу України.

В судове засідання 21.09.2015р. представник третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача зявився, позов підтримав, із підстав викладених у письмових поясненнях (вх.№ 35354/15 від 25.08.2015р.) .

В судове засідання 21.09.2015р. третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача явку повноважного представника не забезпечило, про причини не явку суд не повідомила, вимог ухвали суду не виконала.

Враховуючи те, що норми статті 38 Господарського процесуального кодексу України щодо обовязку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства - свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом створені належні умови для надання сторонами доказів в обґрунтування своєї правової позиції.

Стаття 22 ГПК України зобовязує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки, явка в судове засідання представників сторін це право, а не обовязок, справа може розглядатись без їх участі, якщо незявлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Суд, керуючись ст. 75 ГПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності пояснень (заперечень) відповідача щодо заявлених позовних вимог та представника відповідача у судовому засіданні, за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення і вирішення спору по суті.

Відповідно до ст. 69 ГПК України суд обмежений строками розгляду справи.

В судовому засіданні 21.09.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, повно, всебічно і обєктивно зясувавши усі обставини справи в їх сукупності, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено таке.

30.12.2003 р. між ДП ПКТІ «Львівхарчопроект» (орендодавець) та ТзОВ «НК «Укресперт» (орендар) укладено договір оренди нерухомого майна нежитлових приміщень (надалі ОСОБА_6).

На виконання умов Договору орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування нежитлові приміщення другого поверху будівлі ДП ПКТІ «Львівхарчопроект», а саме приміщення за номерами 20,21,22,23,24,25,26,27,28,29,30,31 (згідно поверхового плану), загальною площею 182,7 кв.м., що є на балансі орендодавця, міститься за адресою: м. Львів, вул. Вітовського, 18.

ОСОБА_6 укладено сторонами строком на 5 років. 09.04.2004 р. сторонами підписано додаток до договору та внесено пункт, про те, що договір діє з моменту підписання акту прийому-передачі приміщення та укладається терміном на 10 років. Акт прийому передачі майна підписано сторонами та скріплено печатками 01.03.2004 р.

На підставі наказу №567 Міністерства аграрної політики України від 11.08.2009 р. та акту приймання передачі частини приміщення від 15.09.2009 р. нежитлові приміщення другого поверху загальною площею 182,7кв.м. (м. Львів, вул. Вітовського, 18) за номерами 20,21,22,23,24,25,26,27,28,29,30,31 передані на баланс Державної інспекції з карантину рослин у Львівської області.

Як вбачається із матеріалів справи Балансоутримувачем даних приміщень та правонаступником майна, прав та обовязків Державної інспекції з каратину рослин у Львівській області згідно з положенням «Про державну фітосанітарну інспекцію Львівської області» (зареєстровано 21.12.2012 р.) є ОСОБА_2 фітосанітарна інспекція Львівської області.

Відповідно до постанови Кабінету міністрів України №125 від 22.02.2012 р. «Про утворення територіальних органів Державної ветеринарної та фіто санітарної служби України» було утворено ОСОБА_2 фітосанітарну інспекцію Львівської області шляхом злиття Державної інспекцію з каратину рослин по Львівській області та Державної інспекції захисту рослин Львівської області правонаступником яких є ОСОБА_2 фітосанітарна інспекція Львівської області.

На підставі дозволу Державного проектно-конструкторського технологічного підприємства «Львівхарчопроект» (наймодавець) вих. № 47 від 22.03.2004 р. ТзОВ «Національна компанія «Укрексперт»(наймач) 01.06.2013р. укладено з відповідачем ОСОБА_6 піднайму № 01/01-06-13 приміщень за номером 23 загальною площею 14,8 кв. м, які розташовані у будівлі за № 18 по вул. Вітовського у м.Львові. Термін дії договору піднайму з 01.06.2013 р. до 01.06.2015р. Додатковою угодою до Договору піднайму № 01/01-06-13 від 01.06.2013р. сторони домовились про продовження терміну дії договору від 01.06.2013р. до 01.06.2016р.

ДП ПКТІ «Львівхарчопроект» та ОСОБА_2 фітосанітарною інспекцією Львівської області було подано спільний позов до орендаря про виселення з займаних приміщень. В процесі розгляду справи Господарським судом м. Києва(справа №914/2574/14) провадження у справі в частині вимог ДП ПКТІ «Львівхарчопроект» було припинено. 19.11.2014 р. Господарським судом м. Києва у справі №914/2574/14 прийнято рішення, яким задоволено позов Державної фітосанітарної інспекцієї Львівської області та виселено ТзОВ «НК «Укресперт» з нежитлових приміщень другого поверху загальною площею 182,7 кв.м. (м. Львів, вул. Вітовського, 18) за номерами 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31. В процесі розгляду справи, судом встановлено, що договір оренди від 30.12.2003р. з урахуванням всіх змін та доповнень до нього, припинив свою дію 01.03.2014 р., згідно з його умовами та приписами чинного законодавства України. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.01.2015 р. по справі №914/2574/14 та постановою Вищого господарського суду України від 23.03.2015 р. по справі №914/2574/14, рішення Господарського суду м. Києва у справі №914/2574/14 від 19.11.2014 р. залишено без змін.

31.03.2015р. Господарським судом м. Києва у справі №914/2574/14 видано наказ про виселення ТзОВ «НК «Укресперт» з нежитлових приміщень другого поверху загальною площею 182,7 кв.м. (м. Львів, вул. Вітовського, 18) за номерами 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31 (згідно поверхового плану).

Як вбачається з акту державного виконавця від 04.06.2015р. при примусовому виконанні вище згаданого рішення Господарського суду м. Києва ним встановлено, що у приміщеннях за номером 23 згідно поверхового плану будівлі № 18 по вул. Вітовського у м. Львові перебуває не ТзОВ «Національна компанія «Укрексперт», на підставі Договору оренди, а відповідач у справі (ТзОВ « Компанія ІМК») на підставі договору піднайму № 01/01-06-13 від 01.06.2013р.

Враховуючи наведене, ОСОБА_2 фітосанітарною інспекцією Львівської області 08.06.2015р. скеровано лист відповідачу, яким повідомлено про припинення договору оренди нерухомого майна від 30.12.2013р. між ДП ПКТІ «Львівхарчопроект» та ТзОВ «НК «Укрексперт», а відтак і договору піднайму № 01/01-06-13 від 01.01.2014р. та надано 10 днів для звільнення займаного приміщення .

Повідомлення отримано відповідачем 12.06.2015р.( що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, копія в матеріалах справи), однак вимога про звільнення приміщення в зазначені строки не виконана. В звязку з цим позивач звернувся з даним позовом до суду.

Належних та допустимих доказів звільнення приміщення приміщення сторонами на момент розгляду справи в суді суду не подано.

При прийнятті рішення суд виходив з такого.

Відповідно до частини 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 179 ГК України майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною першою ст. 631 ЦК України передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Згідно з ч. 2 т. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" договір оренди припиняється в разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

Згідно ч. 1 ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Відповідач свого обов'язку з повернення об'єкту оренди у зв'язку із припиненням договору оренди не виконав, займані приміщення не звільнив.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно зі статтею 785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Частиною 1 статті 763 ЦК України встановлено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором. ОСОБА_6 оренди укладено сторонами, з урахуванням змін, строком на 10 років, що діяв з 30.12.2003р. і припинив свою дію 01.03.2014р.

Відповідно до ч.1 ст. 774 ЦК України передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п.6.4. Договору оренди, орендар вправі зі згоди орендодавця укладати суборенди орендованих ним нежитлових приміщень без змін цільового використання, зазначеного в п.1.2. даного Договору.

Матеріали справи не містять докази згоди орендодавця на укладання договору суборенди орендарем.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 774 ЦК України строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму. До договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" строк надання майна у суборенду не може перевищувати терміну дії договору оренди.

Таким чином, договір піднайму від 01.06.2013р., укладений між ТзОВ «НК «Укрексперт» та відповідачем, теж припинив свою дію разом з припиненням основного договору 01.03.2014 р.

Частиною 1 статті 785 ЦК України встановлено, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено у договорі.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

08.06.2015 р. ОСОБА_2 фітосанітарною інспекцією Львівської області (докази реорганізації правонаступництва та передачі на баланс містяться в матеріалах справи), було скеровано на адресу відповідача лист, яким повідомлено, що договір оренди нерухомого майна від 30.12.2003 р. укладений між ДП ПКТІ «Львівхарчпроект» та ТзОВ «НК «Укресперт» припинив свою дію 01.03.2014 року, а відтак припинено дії і договору піднайму №01-01-06-13 від 01.06.2013 р. та надано 10 днів для звільнення займаного приміщення. Проте, жодних дій з метою звільнення спірного нежитлового приміщення відповідачем вчинено не було.

Таким чином, всупереч положенням ст.ст. 774, 785 ЦК України та умовам Договору, відповідач не повернув займане ним приміщення.

Таким чином, позовні вимоги позивача про виселення відповідача з нежитлового приміщення другого поверху загальною площею 14,8 кв.м., за адресою: м. Львів, вул. Вітовського, 18 за номером 23 згідно поверхневого плану є документально та нормативно обґрунтованими, підлягають до задоволення у повному обсязі.

Згідно з ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Виходячи з наведеного вище, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 35, 43, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Виселити ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Компанія ІМК» (79011, м. Львів, вул. Вітовського, буд. 18, кімната 204; ) з нежитлових приміщень другого поверху загальною площею 14,8 кв.м, за адресою: м. Львів вул. Вітовського, 18, за номером 23 згідно поверхового плану.

3. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Компанія ІМК» (79011, м. Львів, вул. Вітовського, буд. 18, кімната 204; ) на користь Державної фітосанітарної інспекції Львівської області (79058, м. Львів вул. Замарстинівська, будинок 49, ) 1 218,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

4. Накази видати відповідно до ст.116 ГПК України.

Повне текст рішення складено та підписано 24.09.2015р.

Суддя Коссак С.М.