РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2015Справа №910/16396/15
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Енерго Холдінг»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прад ЛТД» про визнання договору недійсним

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача: Тецька І.М. - представник за довіреністю;

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Укр Енерго Холдінг» звернулось до суду з позовом до ТОВ «Прад ЛТД» про визнання недійсним агентського договору №24/11-2014 від 24.10.2014.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 24.10.2014 між сторонами укладено спірний договір, за умовами якого позивач (принципал) доручає, а відповідач (агент) приймає на себе зобов'язання здійснювати в грудні 2014 року, від імені, за дорученням та за рахунок позивача пошук організацій, зацікавлених в продажі на території України для позивача природного газу в обсязі 8621,860 тис. куб.м.

Позивач вказує, що спірний договір, всупереч вимог ст. 297 ГК України не містить істотних умов, таких як вимоги щодо потенційних постачальників, пошук яких має здійснюватися агентом та не прописано порядок надання повноважень відповідачу, що необхідні йому для належного виконання своїх договірних зобов'язань, зокрема не встановлено обов'язок надавати відповідачу довіреність.

Враховуючи викладене, позивач вважає, що спірний договір, укладений між сторонами, суперечить вимогам чинного законодавства, зокрема ст.297 ГК України, тому підлягає визнання недійсним на підставі ст.215 ЦК України.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав, уповноваженого представника у судове засідання не направив, хоча про час і місце його проведення повідомлений у встановленому законом порядку.

Суд вважає можливим розглянути справу відповідно до вимог ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Нормами статей 295-296 ГК України встановлено, що комерційне посередництво (агентська діяльність) є підприємницькою діяльністю, що полягає в наданні комерційним агентом послуг суб'єктам господарювання при здійсненні ними господарської діяльності шляхом посередництва від імені, в інтересах, під контролем і за рахунок суб'єкта, якого він представляє. Комерційним агентом може бути суб'єкт господарювання (громадянин або юридична особа), який за повноваженням, основаним на агентському договорі, здійснює комерційне посередництво.

Агентські відносини виникають у разі: надання суб'єктом господарювання на підставі договору повноважень комерційному агентові на вчинення відповідних дій; схвалення суб'єктом господарювання, якого представляє комерційний агент, угоди, укладеної в інтересах цього суб'єкта агентом без повноваження на її укладення або з перевищенням наданого йому повноваження.

Відповідно до положень ст.297 ГК України за агентським договором одна сторона (комерційний агент) зобов'язується надати послуги другій стороні (суб'єкту, якого представляє агент) в укладенні угод чи сприяти їх укладенню (надання фактичних послуг) від імені цього суб'єкта і за його рахунок. Агентський договір повинен визначати сферу, характер і порядок виконання комерційним агентом посередницьких послуг, права та обов'язки сторін, умови і розмір винагороди комерційному агентові, строк дії договору, санкції у разі порушення сторонами умов договору, інші необхідні умови, визначені сторонами. Договором повинна бути передбачена умова щодо території, в межах якої комерційний агент здійснює діяльність, визначену угодою сторін. У разі якщо територію дії агента в договорі не визначено, вважається, що агент діє в межах території України. Агентський договір укладається в письмовій формі. У договорі має бути визначено форму підтвердження повноважень (представництва) комерційного агента.

Судом встановлено, що 24.11.2014 між ТОВ «Укр Енерго Холдінг» (принципал) та ТОВ «Прад ЛТД» (агент) укладено агентський договір (далі - договір), за умовами якого принципал доручає, а агент приймає на себе зобов'язання здійснити у грудні 2014 року від імені , за дорученням та за рахунок принципала пошук організацій , зацікавлених у продажі на території України для принципала природного газу в обсязі 8621,860 тис. куб.м.

Відповідно до п.3.1 договору за виконання агентом обов'язків за цим договором, принципал виплачує винагороду агенту в розмірі 5,83% від вартості планових обсягів природного газу, які планується отримати у грудні 2014 року від постачальників в обсязі згідно п.1.1розділу 1, протягом 45 календарних днів з моменту підписання акту надання послуг.

Згідно положень статей 626, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень представника позивача, вказаний договір підписано сторонами та скріплено печатками, що свідчить про те, що на момент укладення та підписання договору сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов вказаного договору.

Крім того, положеннями спірного договору, зокрема п.1.1 передбачено, що агент діє за дорученням принципала, що також кореспондується з положеннями п.2.2.4 договору, яким встановлено обов'язок принципала надавати агенту доручення для виконання агентом своїх зобов'язань за договором.

Отже, спірний договір, містить всі необхідні умови, передбачені положеннями ст.297 ГК України, зокрема щодо форми підтвердження повноважень агента.

Також, як вбачається з матеріалів справи, зокрема тексту спірного договору та наявних в матеріалах справи копій звітів агента та актів надання агентських послуг, відповідач здійснював пошук потенційних постачальників та проводив з ними попередні переговори, тоді як укладення договорів купівлі-продажу природного газу здійснювалось безпосередньо позивачем з постачальниками, відповідно до власних вимог до таких постачальників. Спірний договір виконувався сторонами, доказів неможливості виконання договору сторонами внаслідок незазначення вимог щодо потенційних постачальників суду не надано.

Відповідно до ст.215 ЦУК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Враховуючи вкладене, суд приходить до висновку, що спірний правочин відповідає вимогам закону, зокрема щодо зазначення в ньому істотних умов, тому відсутні підстави для визнання вказаного правочину недійсним.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Я.В. Маринченко