ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.09.2015 Справа № 905/830/15

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Колесника Р.М.,

при секретарі Романцової О.О., розглянувши матеріали справи за позовною заявою

позивача: товариства з обмеженою відповідальністю МЕТІНВЕСТ ХОЛДИНГ,

м. Донецьк

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю ДОНЕЦК СИТИ ЦЕНТР, м. Донецьк

про стягнення заборгованості в сумі 3 268 520,44 гривень

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_1 на підставі довіреності

Від відповідача: не зявився

ВСТАНОВИВ

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю "МЕТІНВЕСТ ХОЛДИНГ" звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ДОНЕЦК СИТИ ЦЕНТР" про стягнення заборгованості в розмірі 3268520,44 гривень за договором оренди нерухомого майна № 155/13-А від 26.12.2013 року.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на неналежне виконання відповідачем зобовязань згідно п. 6.7 Договору оренди нерухомого майна № 155/13-А, щодо повернення суми гарантійного платежу у звязку із припиненням договору оренди.

Представник позивача зявився в судове засідання, наполягав на задоволенні позовних вимог, надав витребувані судом докази.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, відповідач про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Оскільки в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору та неявка представників сторін не створює суду перешкод для всебічного, повного та обєктивного розгляду усіх обставин справи, справа розглядається відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Розгляд справи на підставі ст.69 Господарського процесуального кодексу України продовжувався. Розгляд справи на підставі ст.77 Господарського процесуального кодексу України відкладався.

Перед початком розгляду справи по суті представника позивача, було ознайомлено з правами та обов'язками відповідно до ст.ст. 20, 22, 78 Господарського процесуального кодексу України.

Зясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

26.12.2013 року товариством з обмеженою відповідальністю «МЕТІНВЕСТ ХОЛДИНГ» (надалі-Позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю «ДОНЕЦК СИТИ ЦЕНТР» (надалі-Відповідач) було укладено договір оренди нерухомого майна № 155/13-а (надалі-Договір).

Відповідно п.1.1. Договору Відповідач зобовязався передати, а Позивач прийняти у строкове платне користування нежитлові приміщення в адміністративній будівлі загальною площею 4 753,7 (чотири тисячі сімсот пятдесят три цілих сім десятих) квадратних метрів, яке розміщене за адресою: м. Донецьк, вул. Артема, б.130, літер Р-19.

Актом приймання-передачі від 26.12.2013 року відповідач передав, а позивач прийняв у користування майно, що є предметом Договору.

Пунктом 2.3. Договору встановлено строк оренди з 26.12.2013р. по 30.09.2014 р.

09.02.2014 року та 27.03.2014 року сторонами укладалися додаткові угоди до Договору, за змістом яких змінено площу предмету Договору до 3918,5 кв.м. та 3624,5 кв.м. відповідно, встановлено строк оренди на 35 місяців (додаткова угода від 27.03.2014 року).

Згідно п. 4.1. Договору розмір орендної плати за один місяць становить 1496187,37 гривень.

Згідно п. 5.4. Договору розмір експлуатаційних витрат за один місяць становить 138072,85 гриень.

За змістом п.п. 6.1., 6.2. Договору Позивач на протязі 15 днів з дати набрання сили Договором зобовязаний сплатити на користь Відповідача гарантійний платіж у розмірі, що дорівнює сумі орендної плати за два місяця та експлуатаційних витрат за два місяці.

Позивачем у передбачені Договором строки та порядку, платіжним дорученням № 110201 від 29.01.2014р. сплачено на користь відповідача 3268520,44 гривень.

Однією з підстав для припинення Договору є вимога Позивача за умови письмового попередження Відповідача не менш ніж за 3 місяця до припинення Договору (п. 12.2.6. Договору).

16.12.2014 р. Позивач надіслав на адресу Відповідача лист № 801/04-5.10/11, в якому повідомив про відмову від подальшого користування приміщенням та про готовність повернути приміщення 01.01.2015 року.

Листом від 06.01.2015 року відповідач повідомив позивача про отримання ним листа від 16.12.2014 року та погодився на розірвання договору з 01.04.2015 року.

27.02.2015 р. Позивач надіслав на адресу Відповідача лист із вимогою щодо повернення на його користь грошових коштів, перерахованих на користь Відповідача у вигляді гарантійного платежу у розмірі 3268520, 44 гривень.

Відповідно до п. 6.7. Договору у випадку відсутності заборгованості позивача за цим договором та залишення суми гарантійного платежу після повернення обєкту оренди відповідачу, така сума гарантійного платежу повертається позивачу протягом десяти днів з моменту надходження від позивача листа про повернення гарантійного платежу на розрахунковий рахунок позивача, зазначений в цьому листі.

У звязку з невиконанням відповідачем своїх зобовязань за договором оренди щодо повернення гарантійного платежу, позивач звернувся до суду із розглядуваним позовом та просить стягнути суму гарантійного платежу у примусовому порядку.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає розглядувані вимоги представника позивача до відповідача такими, що підлягають задоволенню, враховуючи наступне.

Згідно ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобовязання виникають зокрема з договорів. Аналогічні положення встановлені і в ст.ст. 173-175 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З матеріалів справи вбачається, що у спосіб направлення вимоги про дострокове припинення Договору в порядку п. 12.2.6 Договору, договір оренди нерухомого майна від 26.12.2013 року припинився з 01.04.2015 року проти чого жодна із сторін не заперечувала.

Сторонами складено акти про повернення орендованого майна від 08.02.2014 року та від 31.03.2014 року.

З наданих позивачем додаткових матеріалів вбачається, що заборгованість у позивача перед позивачем за користування орендованим майном відсутня,.

Такі висновки суду ґрунтуються на положенням ч. 6 ст. 762 Цивільного кодексу України, відповідно до якої наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає та положеннях.

На підтвердження існування таких обставин, позивачем надано суду засвідчену копію сертифіката Донецької ТПП України № 2860 від 03.02.2015 року, виданого в порядку ст.ст. 14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», яким засвідчено факт початку дії обставин форс-мажору з 06.07.2015 року, а, отже, відпали підстави для подальшого нарахування орендної плати за користування орендованим майном.

З огляду на зміст п. 6.7. Договору, що передбачає повернення суми гарантійного платежу протягом 10 днів після отримання відповідної вимоги позивача після повернення орендованого майна та за умови відсутності заборгованості за договором, позивач визначив в позові строк протягом якого відповідач мав повернути суму гарантійного платежу протягом 10 днів, починаючи від узгодженої сторонами дати припинення договору 01.04.2015 року, беручи до уваги попереднє направлення на адресу відповідача вимоги про повернення гарантійного платежу 27.02.2015 року, що вбачається судом належним обґрунтуванням позивачем заявлених позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Дослідивши матеріали справи, надані позивачем докази суд приходить до висновку, що усі умови, визначені п. 6.7.Договору, що мають передувати виникненню у відповідача обовязку із повернення гарантійного платежу позивачем дотримано, отже відповідач мав повернути позивачу суму гарантійного платежу у розмірі 3268520,44 гривень, у строк, принаймні, до 10.04.2015 року.

Отже, у звязку з невиконанням відповідачем цього обовязку, позивач правомірно звернувся до суду із розглядуваним позовом.

Відповідач в супереч ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, доводів позивача, що з огляду на положення ст. 43 Господарського процесуального кодексу України зумовлює висновки суду про задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України сума судового збору у розмірі 65 370,41 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 43, 49, 69, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТІНВЕСТ ХОЛДИНГ» м. Донецьк до товариства з обмеженою відповідальністю «ДОНЕЦК СИТИ ЦЕНТР», задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ДОНЕЦК СИТИ ЦЕНТ» (83048, м. Донецьк, вул. Артема, буд.130, ) на користь «МЕТІНВЕСТ ХОЛДИНГ» (83001, м. Донецьк, вул.Постишева, буд. 117, ) заборгованість у розмірі 3 268 520,44 гривень та судовий збір у розмірі 65 370,41 гривень.

Видати наказ після набрання рішення законної сили.

У судовому засіданні 22.09.2015р. оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Повне рішення складено 28.09.2015р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Р.М. Колесник