РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2015Справа №910/13833/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер'єр-Ательє "Маршан"

про стягнення грошових коштів

Суддя Ю.В. Цюкало

Представники сторін:

від позивача: Кошалковський К.В. (за довіреністю);

від відповідача: не зявились.

В судовому засіданні 12 серпня 2015 року, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:

В травні 2015 року до канцелярії Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" (позивач) надійшла позовна заява до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер'єр-Ательє "Маршан" (відповідач) про стягнення 71 508,98 грн. штрафних санкцій.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем було допущено прострочення виконання зобов'язання щодо поставки позивачу виробів за Договором № 1206088/12-1480/КАМ-Ю.

11 серпня 2015 року через канцелярію до суду від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, у якій останній за просить стягнути відповідача 57 674,69 грн. штрафних санкцій. Вказана заява прийнята судом до розгляду на підставі ст. 22 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач звернувся до суду із відзивом, у якому за викладених підстав у задоволенні позову просив відмовити.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.06.2015р. суддею Цюкало Ю.В. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі №910/13833/15. Розгляд справи призначено на 06.07.2015р.

В судовому засіданні 06.07.2015 року по справі було оголошено перерву до 27.07.2015 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.07.2015 року продовжено строк розгляду спору на 15 днів. Оголошено перерву в засіданні до 12.08.2015р.

03 липня 2015 року через канцелярію до суду від відповідача надійшла заява про фіксацію судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, яке було задоволено судом, оскільки на підставі ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України, на вимогу хоча б одного учасника судового процесу у суді першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи по суті або за ініціативою суду здійснюється фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу.

У відповідності до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

25.09.2012 року між до Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтер'єр-Ательє "Маршан" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" (покупець) (разом - сторони) був укладений Договір № 1206088/12-1480/КАМ-Ю (надалі - Договір або Договір поставки), відповідно до п. 1. якого, покупець замовляє і здійснює оплату, а продавець забезпечує поставку, митне очищення, доставку дерев'яних вікон (вироби), у кількості, якості і асортименті визначених Додатками № 1, 3 до даного договору і проведення робіт монтажу виробів (роботи).

Позивач стверджує, що у зв'язку із тим, що відповідач прострочив виконання зобов'язання щодо поставки виробів за Договором № 1206088/12-1480/КАМ-Ю, з останнього підлягає стягненню 57 674,69 грн. штрафної санкції.

Відповідач у відзиві на позов зазначив, що визначена п. 5.1. Договору № 1206088/12-1480/КАМ-Ю від 25.09.2012 року пеня може застосовуватися виключно до грошових зобов'язань, а також те, що надана позивачем у якості доказів поставки виробів видаткова накладна підтверджує факт поставки виробів за іншим договором.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 655 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як було встановлено судом, 25.09.2012 року між сторонами укладено Договір № 1206088/12-1480/КАМ-Ю, відповідно до п. 1 якого, покупець замовляє і здійснює оплату, а продавець забезпечує поставку, митне очищення, доставку дерев'яних вікон, у кількості, якості і асортименті визначених Додатками № 1, 3 до даного договору і проведення робіт монтажу виробів.

Строк виконання замовлення складає 16 тижнів з моменту кінцевого узгодження технічних параметрів виробів, Додаток № 3 до даного договору, при виконані умов, вказаних в п.п. 2.1., 2.2. Додатку № 2 до даного договору (п. 4.1. Договору поставки).

Згідно з п. 1.1. Додатку № 1 до Договору № 1206088/12-1480/КАМ-Ю від 25.09.2012 року вартість виробів складає 142 102,00 євро. Оплата за вироби здійснюється у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця в національній валюті України за курсом НБУ на день оплати. Вартість виробів включає ПДВ.

Відповідно до п. 2 Додатку № 2 до Договору № 1206088/12-1480/КАМ-Ю від 25.09.2012 року протягом 3 банківських днів після підписання сторонами даного договору вноситься плата в розмірі 92 102,00 євро. Оплата за вироби здійснюється в готівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця в національній валюті України за курсом НБУ на день оплати. Протягом 3 банківських днів з моменту повідомлення про готовність до відправки виробів з виробництва здійснюється оплата в розмірі 50 000,00 грн. євро. Оплата за вироби здійснюється в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця в національній валюті України за курсом НБУ на день оплати. Після доставки виробів на об'єкт покупця, до початку монтажних робіт вноситься оплата в розмірі 44 000,00 грн. По факту завершення монтажних робіт і підписання акту здачі-прийняття виробів і їх монтажу протягом 3 банківських днів здійснюється оплата в розмірі 18 900,00 грн.

27.03.2012 року між сторонами укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 1206088/12-1480/КАМ-Ю від 25.09.2012 року (далі - додаткова угода), згідно з п. 2.1. якої сторони дійшли згоди внести зміни до п. 2.2. додатку № 2 Договору № 1206088/12-1480/КАМ-Ю від 25.09.2012 року, а саме викласти у наступній редакції: «Протягом 3 банківських днів з моменту отримання покупцем письмового підтвердження від ОСОБА_2, який є представником покупця про фактичну готовність виробів до відвантаження на виробництві. Покупцем вноситься оплата в розмірі 546 201,65 грн., в т.ч. ПДВ.»

Цією ж додатковою угодою сторонами викладено п. 4.1. Договору № 1206088/12-1480/КАМ-Ю від 25.09.2012 року у новій редакції, а саме: «Строк поставки виробів на об'єкт складає 4 тижні з моменту надходження від покупця платежу у розмірі 546 201,65 грн., в т.ч. ПДВ.»

Судом встановлено, що на виконання умов Договору поставки 03.10.2014 року позивачем здійснено оплату виробів платіжним дорученням № від 03 жовтня 2014 року на суму 546 201,65 грн. (документ долучено до матеріалів справи).

Таким чином, з урахуванням положень п. 4.1. Договору № 1206088/12-1480/КАМ-Ю від 25.09.2012 року, строк поставки виробів настав 03.11.2014 року.

Проте, відповідачем було здійснено поставку виробів за Договором поставки 01.12.2014 року, що підтверджується видатковою накладеною № РН-0000007 від 01.12.2014 року на суму 1 498 218,39 грн. (належним чином завірена копія накладної в матеріалах справи).

При цьому, суд дійшов висновку, що вказана видаткова накладна підтверджує поставку виробів саме за Договором № 1206088/12-1480/КАМ-Ю від 25.09.2012 року, а не за іншим правочином, оскілки доказів існування інших договорів між сторонами не надано.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем допущено прострочення виконання зобов'язання щодо поставки виробів на суму 1 498 218,39 грн. у передбачені Договором № 1206088/12-1480/КАМ-Ю від 25.09.2012 року строки.

Згідно з ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 611 Цивільного кодексу України зазначено, що одним з наслідків порушення зобов'язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов'язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов'язання, зокрема у випадку прострочення виконання.

У відповідності до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченому у Господарському кодексі України, іншими законами та договором.

Частиною 1 ст. 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойка - це грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно з нормою ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

При цьому суд приймає до уваги ту обставину, що в даному випадку обов'язок відповідача поставити вироби за договором поставки є негрошовим зобов'язанням, тому за порушення строку поставки виробів мають застосовуватись до таких правовідносин загальні положення правових норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, а не Закон України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» (постанова Верховного Суду України від 03.12.2013 № 908/43/13-г).

Так, згідно з ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно з п. 5.1. Договору у випадку затримання поставки виробів, продавець оплачує штрафні санкції на користь покупця в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості недопоставлених виробів за кожен день прострочення.

Виходячи з того, що сторони умовами Договору передбачили застосування у разі порушення терміну поставки виробів штрафну санкцію у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості недопоставленого виробів; спірні правовідносини є господарськими, а відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України господарські санкції, застосовуються за порушення будь-яких господарських зобов'язань, а не тільки за невиконання грошового зобов'язання, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення штрафної санкції за прострочення виконання негрошового зобов'язання є обґрунтованою.

Суд, перевіривши розрахунок штрафних санкцій, наданий позивачем, дійшов висновку про його неправильність, так з урахуванням п. 5.1. Договору поставки, настанням строку виконання зобов'язання щодо поставки виробів 03.11.2014 року, а також здійсненням відповідачем поставки виробів 01.12.2014 року, за розрахунком суду з відповідача, підлягає стягненню 33 001,85 грн. штрафних санкцій за період з 03.11.2014 року по 30.11.2014 року.

Судові витрати, відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України, пропорційно розміру задоволених позовних вимог покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР'ЄР-АТЕЛЬЄ "МАРШАН" (01032, м. Київ, вулиця Комінтерну, будинок 6, квартира 7, ідентифікаційний код 32597645, ІПН 95, р/р 5901 в АТ «Укрбудінвестбанк», МФО 380377), або з будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПЛЕКС АГРОМАРС" (07350, Київська обл., Вишгородський район, село Гаврилівка, ідентифікаційний код 30160757, р/р 6410 в Київській філії ПАТ «Перший Український міжнародний банк» м. Київ, МФО 33451), або на будь-який інший рахунок виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду грошові кошти: 33 001,85 грн. (тридцять три тисячі одна гривня 85 копійок) штрафних санкцій та 1 045,39 грн. (одна тисяча сорок п'ять гривень 39 копійок) судового збору. Видати наказ.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Копію даного рішення направити відповідачу у справі № 910/13833/15-г.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 31.08.2015р.

Суддя Ю.В. Цюкало