РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2015Справа №910/20228/15
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тера-Лайт"

до Закритого акціонерного товариства "Київбуделектротранс"

про стягнення грошових коштів

Суддя Демидов В.О.

У засіданні брали участь:

від позивача: Мічуріна О.В. (довіреність від 02.02.2015р.);

від відповідача: не з'явився

встановив:

05.08.2015 позивач звернувся до суду позовом до Закритого акціонерного товариства "Київбуделектротранс" про стягнення з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тера-Лайт" 216492 грн. 91 коп. боргу за отриманий за видатковими накладними № 19 від 19.04.2013 та № РН-0000049 від 07.08.2013 товар, також 8861 грн. 34 коп. 3% річних, 152738 грн. 99 коп. інфляційних нарахувань та 7117 грн. 55 коп. пені.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву в якому проти позову, за викладених у відзиві підстав, заперечує та просить суд відмовити в задоволенні позову.

Зокрема, відповідач вказав, що, як зазначено у банківських виписках про сплату товарів, та враховуючи дати видаткових накладних, за якими відбувались поставки, щодо всіх поставок, окрім трьох, а саме за РН №19 від 19.04.2013 року на суму 112003,63 грн., РН-0000049 від 07.08.2013 року на суму 66 725,57 грн., РН-0000018 від 19.03.2014 на суму 17 988,77 грн. строк позовної давності минув. Остання поставка на суму 17988,77 грн. була оплачена ЗАТ "Київбуделектротранс" 19.03.2014. Крім того, позивачем невірно розраховані інфляційні витрати: інфляційні витрати необхідно було розраховувати на кожну суму окремо, а не загалом на всю суму заборгованості.

18.09.2015 позивачем суду надано заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з ЗАТ "Київбуделектротранс" на свою користь заборгованість за отриманий товар в сумі 178729,20 грн., втрати від інфляції у сумі 130892,56 грн. та 3% річних - 12 059,57 грн. Вказана заява прийнята судом до розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.08.2015 року (суддя Демидов В.О.) прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження по справі № 910/20228/15, розгляд справи призначено на 25.08.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.08.2015 року розгляд справи було відкладено до 15.09.2015.

В судових засіданнях 15.09.2015 та 17.09.2015, відповідно до ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошувалась перерва, про що сторін було повідомлено під розписку.

В судове засідання 18.09.2015 відповідач не прибув, причини неявки суду не повідомив, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином.

У відповідності до п. 3.9.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 N 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, вислухавши присутніх під час судового розгляду справи представників учасників судового процесу, суд встановив такі фактичні обставини.

В квітні та серпні 2013 року позивач передав, а відповідач прийняв товар за видатковими накладними № 19 від 19.04.2013 на суму 112003,63 грн. та № РН-0000049 від 07.08.2013 на суму 66 725,57 грн.

Замовлення товару проводилось згідно рахунків-фактур №№: СФ-0000033 від 10.04.2013 та СФ-0000077 від 02.07.2013Отриманий за накладними товар відповідач не сплатив.

Заборгованість за отриманий, але не оплачений відповідачем товар становить 178729,20 грн.

Позивач в березні 2015 року звернувся до відповідача з претензією від 06.03.2015 з вимогою про сплату заборгованості у розмірі 178729, 20 грн. Факт надсилання 10.03.2015 вказаної претензії та отримання її 17.03.2015 відповідачем підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення за реєстр. № 02 7 (копія міститься в справі).

Після отримання претензії позивач заборгованість у розмірі 178729,20 грн. не сплатив.

Вказану суму боргу позивач просить стягнути з відповідача за позовом.

Крім боргу позивач просить стягнути з відповідача втрати від інфляції у сумі 130892,56 грн. та 3% річних - 12059,57 грн.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог та необхідність часткового задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до положень статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчиняться усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Як встановлено судом, позивач передав, а відповідач прийняв від Постачальника товар на загальну суму 178729,20 грн., що підтверджується підписаними відповідачем видатковими накладними № 19 від 19.04.2013 та № РН-0000049 від 07.08.2013. Зі змісту вказаних накладних випливає, що замовлення товару проводилось згідно рахунків-фактур №№: СФ-0000033 від 10.04.2013 та СФ-0000077 від 02.07.2013, що свідчить про обставини обізнаності Покупця про визначення підстави для здійснення оплати товару та, відповідно, про виставлення Продавцем рахунків на оплату товару.

Частина 2 статті 530 Цивільного кодексу України визначає, що якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що позивач в березні 2015 року звернувся до відповідача з претензією від 06.03.2015 з вимогою про сплату заборгованості у розмірі 178729, 20 грн. Факт надсилання 10.03.2015 вказаної претензії та отримання її 17.03.2015 відповідачем підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення за реєстр. № 02 7 (копія міститься в справі).

Заборгованість за поставлений товар відповідачем не сплачена.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Враховуючи викладене, а також те, що доказів оплати товару по видатковим накладним № 19 від 19.04.2013 та № РН-0000049 від 07.08.2013 згідно виставлених рахунків-фактур №№: СФ-0000033 від 10.04.2013 та СФ-0000077 від 02.07.2013 суду не представлено, з огляду на не пропущення позивачем строків позовної давності за вказаними накладними, про що, між іншим, також відмічено відповідачем у відзиві на позов, обґрунтованими є позовні вимоги Продавця про стягнення з Покупця заборгованості по неоплаченим вказаним видатковим накладним в сумі 178729,20 грн., з розрахунку 112 003,63 грн. + 66 725,57 грн.

За ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зі змісту ч. 2 ст. 530 та ст. 625 кодексу випливає, що строк (термін) виконання боржником взятого на себе обов'язку може бути не встановлений сторонами або ж визначений моментом пред'явлення вимоги, у зв'язку з чим законодавець встановив, що у таких випадках, кредитор має право вимагати виконання такого обов'язку у будь-який час. При цьому боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення кредитором вимоги.

Дослідивши матеріали справи, з урахуванням обставин пред'явлення позивачем відповідачеві вимоги 17.03.2015, за прострочення відповідачем виконання грошового зобов'язання щодо оплати товару по накладним № 19 від 19.04.2013 та № РН-0000049 від 07.08.2013 стягненню з відповідача на користь позивача на підставі ч. 2 ст. 530 та ст. 625 Цивільного кодексу України підлягає 2350,41 грн. 3% річних та 26591,08 грн. втрат від інфляції, що становить:

- по накладній № 19 від 19.04.2013:

Сума боргу (грн.)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
112003.6325.03.2015 - 31.08.20151603 %1472.92
Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період№Інфляційне збільшення суми боргуІСума боргу з врахуванням індексу інфляціїі
25.03.2015 - 31.08..631.14916663.74128667.37

- по накладній № РН-0000049 від 07.08.2013:

Сума боргу (грн.)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
66725.5725.03.2015 - 31.08.20151603 %877.49
Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період№Інфляційне збільшення суми боргуІСума боргу з врахуванням індексу інфляціїі
25.03.2015 - 31.08.201566725.571.1499927.3476652.91

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню у частині вимог про стягнення заборгованості за поставлений товар розмірі 178729,20 грн., 2350,41 грн. 3% річних та 26591,08 грн. втрат від інфляції.

18.09.2015 позивачем суду надано заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за отриманий товар в сумі 178729,20 грн., втрати від інфляції у сумі 130892,56 грн. та 3% річних - 12059,57 грн. Вказана заява прийнята судом до розгляду.

У разі зменшення позовних вимог, якщо його прийнято господарським судом, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір. Питання щодо повернення зайво сплаченої суми державного мита у зв'язку із зменшенням позовних вимог вирішується господарським судом на загальних підставах і в порядку, визначених законодавством.

Враховуючи подання позивачем заяви про зменшення позовних вимог, що прийнята судом, позивачу підлягає поверненню з державного бюджету України судовий збір в розмірі 1270,56 гривень.

Загальна ціна позову з урахуванням поданої позивачем заяви про зменшення позовних вимог становить 321681,33 грн.

Таким чином, судові витрати позивача зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених вимог в сумі 4153,41 грн. відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82, 84,85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Закритого акціонерного товариства "Київбуделектротранс" (ідентифікаційний код 03333972, адреса: 02094, м. Київ, вул. Гродненська, буд. 32), з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тера-Лайт" (ідентифікаційний код 31404751, адреса: 03035, м. Київ, вул. Стадіонна, буд. 6, кв. 62), на будь-який рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду, грошові кошти: основного боргу - 178729,20 грн. (сто сімдесят вісім тисяч сімсот двадцять дев'ять гривень 20 копійок), втрат від інфляції - 26591,08 грн. (двадцять шість тисяч п'ятсот дев'яносто одна гривня 08 копійок), 3% річних - 2350,41 грн. (дві тисячі триста п'ятдесят гривень 41 копійка) та судові витрати - 4153,41 грн. (чотири тисячі сто п'ятдесят три гривні 55 копійок). Видати наказ.

3. В решті позову відмовити.

4. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Тера-Лайт" (ідентифікаційний код 31404751, адреса: 03035, м. Київ, вул. Стадіонна, буд. 6, кв. 62), на будь-який рахунок з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1270,56 гривень.

В судовому засіданні 18.09.2015 оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Повне рішення складене 23.09.2015.

Суддя В.О. Демидов