КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2015 р. Справа№ 910/17573/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Рябухи В.І.

суддів: Ропій Л.М.

Калатай Н.Ф.

при секретарі: Бовсунівській Л.О.,

за участю представників:

від позивача Плотников Я.І. дов. від 29.08.2014 №8-01-19/1725,

від відповідача Тарасенко Ю.О. дов.від 15.01.2015 №90,

розглянувши апеляційну скаргу Національної телекомпанії України

на рішення Господарського суду міста Києва від 29.07.2015 (підписане 03.08.2015)

у справі №910/17573/15 (суддя Чебикіна С.О.)

за позовом Національної телекомпанії України

до Комунального підприємства Київської міської ради «Телекомпанія «Київ»

про стягнення 19 505,75 грн,

ВСТАНОВИВ:

Національна телекомпанія України звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства Київської міської ради «Телекомпанія «Київ» про стягнення 19 505,75 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.07.2015 у задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 29.07.2015 у справі №910/17573/15 скасувати і прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити. Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки відмова Комунального підприємства Київської міської ради «Телекомпанія «Київ» від підписання змін до договору не звільняє підприємство від виконання позадоговірних зобов'язань по оплаті фактично наданих послуг.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.08.2015 прийнято апеляційну скаргу до розгляду та порушено апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 23.09.2015. Дану ухвалу надіслано відповідно до вимог Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 №28.

22.09.2015 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду відповідач подав відзив на апеляційну скаргу.

У судовому засіданні 23.09.2015 представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення Господарського суду міста Києва від 29.07.2015 скасувати, постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача заперечив доводи апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Відповідно до ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

Згідно зі ст.101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.02.2014 між Національною телекомпанією України (телекомпанія) та Комунальним підприємством Київської міської ради «Телекомпанія «Київ» (товариство) укладено договір №2-20/6 (далі - договір), за умовами якого товариство замовляє, а телекомпанія зобов'язується надати послуги з організації зйомки програми товариства «Місто Добра», з використанням власних технічних засобів, згідно додатку №1 до цього договору (послуги) в обсязі та на умовах, визначених цим договором та додатками до нього, а товариство зобов'язується прийняти послуги та оплатити їх на умовах, вказаних в даному договорі.

Відповідно до п.1.2 договору місце надання послуг: вул. Мельникова, 42 м. Київ.

Строк надання послуг: з 07.02.2014 по 31.12.2014 (п.1.3 договору).

Відповідно до п.4.1 договору, вартість послуг телекомпанії є договірною та становить за одну зміну (8 годин) 3 500,00 грн, в т.ч. ПДВ (20%) - 583,33 грн. Загальна кількість змін за договором - 22. Загальна ціна договору складає 77 000 грн, в т.ч. ПДВ (20%) - 12 833,33 грн.

Розрахунковим періодом сторони погодили вважати календарний місяць. Вартість послуг за місяць визначається множенням кількості змін, протягом яких надаватимуться послуги товариству, на вартість однієї зміни і становить: 3500,00 х 2 (кількість змін) = 7 000,00 грн, в т.ч. ПДВ (20%) - 1 167,67 грн (п.4.2 договору).

Товариство сплачує вартість наданих послуг за звітний період (календарний місяць) на підставі рахунка, виставленого телекомпанією, шляхом перерахунку коштів на розрахунковий рахунок телекомпанії протягом 5 банківських днів з моменту підписання відповідного акта приймання-передачі послуг (п.4.3 договору).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, Господарський суд міста Києва виходив з того, що внесення змін та доповнень до договору шляхом погодження сторонами будь-яких інших послуг, окрім тих, що визначені у цьому договорі, між сторонами не відбулось і позивачем факт надання відповідачу спірних додаткових послуг та їх вартість не доведено.

Київський апеляційний господарський суд погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Звертаючись до суду з позовом, позивач просив стягнути з відповідача вартість фактично наданих додаткових послуг на суму 19 505,75 грн, а саме: підключення до мережі живлення, доступ до гримерних кімнат та надання техніки студійного телевиробництва.

Відповідно до ст. 179 Господарського кодексу України (далі - ГК України) майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

За змістом ст.ст.6, 627 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Пунктом 1 ст. 193 ГК України та ст.ст. 525, 526 ЦК України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 2 ст.193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Правовідносини між сторонами виникли на підставі договору про надання послуг.

Відповідно до частини 1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частина 3 ст.903 ЦК України визначає, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як зазначалось вище, телекомпанія зобов'язалась надати послуги з організації зйомки програми товариства «Місто Добра» з використанням власних технічних засобів, згідно додатку №1 до цього договору (послуги) в обсязі та на умовах, визначених цим договором та додатками до нього.

05.02.2015 між сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору, за змістом якої сторони домолились, що вартість послуг за вказаним правочином буде розраховуватись відповідно до наступного:

- павільйон (студія без техніки) - АСБ-4;

- вартість за 1 зміну (8 годин) - 3 500 грн;

- обсяг послуг, кількість змін - 22.

Відповідно до п.4.4 договору товариство не повинно оплачувати телекомпанії вартість будь-яких інших послуг, окрім тих, що визначені у цьому договорі.

Тобто, умовами договору передбачено, що товариство оплачує лише вартість послуг передбачених умовами спірного правочину.

За твердженнями Комунального підприємства Київської міської ради «Телекомпанія «Київ» в листопаді 2014 відповідач отримав проекти додаткової угоди №1 до договору та додатку №1 до додаткової угоди, в яких позивач пропонував внести зміни до договору та збільшити його ціну.

Пунктом 2.2.2 договору передбачено, якщо надані послуги не відповідають умовам цього договору, замовник зобов'язаний протягом 5 робочих днів від дати отримання акта надати виконавцю мотивовану відмову від прийняття наданих послуг.

У п.9.1 договору визначено, що всі зміни та доповнення до цього договору здійснюються у встановленому законом порядку і мають юридичну силу, якщо вони вчинені в письмові формі та підписані повноважними представниками сторін та скріплені їх печатками.

З наявного в матеріалах справи листа відповідача від 04.12.2014 за вих. №537 слідує, що останній згоди на внесення змін до укладеного між сторонами правочину не надав.

Відтак, будь-яких інших послуг, окрім тих, що визначені у цьому договорі сторонами погоджено не було.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

На підтвердження отримання Комунальним підприємством Київської міської ради «Телекомпанія «Київ» додаткових послуг Національної телекомпанії України , апелянтом залучено до матеріалів справи копії листів від 05.03.2014, від 15.04.2014, від 30.07.2014 та від 06.08.2014, в яких відповідач просив позивача надати, зокрема, обладнання, доступ до мережі живлення, дозвіл використовувати світло та декорації, а також дозволити зйомку.

Згідно ст.4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Стаття 33 вказаного Кодексу визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

За приписами ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Проте, апеляційна інстанція не приймає вказані листи як належні докази надання додаткових послуг, оскільки останні не підтверджують факт їх надання, а свідчать лише про прохання відповідача надати певні послуги.

За таких обставин, оскільки вимоги позивача не ґрунтуються на умовах договору та за відсутності належних доказів надання позивачем додаткових послуг як за цим договором, так і поза його межами, висновок господарського суду про відмову в задоволенні позову колегія суддів апеляційної інстанції визнає правомірним та обґрунтованим.

Таким чином, позивач в апеляційній скарзі не навів доводів, які б слугували підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Статтею 34 ГПК України встановлено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, з огляду на викладене вище, колегія Київського апеляційного господарського суду не вбачає підстав для скасування рішення Господарського суду міста Києва від 29.07.2015 у даній справі, оскільки воно відповідає нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Національної телекомпанії України залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 29.07.2015 у справі №910/17573/15 - без змін.

2. Матеріали справи №910/17573/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Дану постанову може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя В.І. Рябуха

Судді Л.М. Ропій

Н.Ф. Калатай