ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2015 р. Справа № 911/3268/15

Господарський суд Київської області у складі судді Зайця Д.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Златобанк», м. Київ

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, Київська область, Макарівський район, с. Андріївка

про стягнення 2967425,12 грн.

секретар судового засідання Шніт О.М.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2 (довіреність №84 від 11 вересня 2015 року);

від відповідача: не зявився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Златобанк» (далі - позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення 2967425,12 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач, відповідно до умов кредитного договору від 19 листопада 2013 року за №294/1/13-KL та додаткових угод до нього, надав Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 кредит в розмірі 2900000,00 грн. на умовах сплати процентів за користування кредитом з терміном остаточного повернення кредитних коштів 18 листопада 2015 року. В порушення умов зазначеного договору Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 заборгованість по кредиту та проценти за користування кредитними коштами в порядку, розмірі та строки, визначені договором, у повному обсязі не сплатила, у звязку з чим позивачем заявлено до стягнення 2790000,00 грн. заборгованості по тілу кредиту, 157043,83 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 14147,45 грн. пені, 233,84 грн. 3% річних та 5000,00 грн. штрафу.

Провадження у справі порушено відповідно до ухвали господарського суду Київської області від 31 липня 2015 року та призначено справу до розгляду на 26 серпня 2015 року.

Відповідно до ухвали суду від 26 серпня 2015 року розгляд справи на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України відкладено на 23 вересня 2015 року.

Відповідач, повідомлений про час та місце розгляду справи ухвалами суду від 31 липня 2015 року та від 26 серпня 2015 року, у судові засідання не з'явився, витребуваних документів не подав, хоча був повідомлений належним чином. Суд вважає за можливе відповідно до ст. 75 ГПК України розглянути справу без участі відповідача за наявними в ній матеріалами.

23 вересня 2015 року відповідно до ч. 2 ст. 85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

19 листопада 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Златобанк» (за договором «кредитодавець», «банк») та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (за договором «позичальник», «боржник») укладено кредитний договір за №294/1/13-KL.

Згідно пункту 1.1 договору, в порядку та на умовах, встановлених цим договором та чинним законодавством України, кредитодавець надає позичальнику кредит, а позичальник зобовязується в повному обсязі повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші умови цього договору.

Відповідно до пункту 1.3 договору (в редакції договору про внесення змін №1 від 19 лютого 2014 року), максимальний ліміт заборгованості за кредитною лінією становить 3000000,00 грн.

Відповідно до пункту 1.4 договору, кінцева дата повернення кредиту: не пізніше 18 листопада 2015 року включно.

Пунктом 1.5 договору встановлено, що за користування кредитом сплачуються проценти у вигляді фіксованої процентної ставки, розмір встановлюється у розмірі 15,5% річних.

Договором про внесення змін №2 від 1 вересня 2014 року пункт 1.5 договору викладено в наступній редакції: за користування кредитом сплачуються проценти у вигляді фіксованої процентної ставки 18% річних.

Договором про внесення змін №3 від 8 січня 2015 року сторони погодили, що сплата процентів за користування кредитними коштами за період з 1 грудня 2014 року по 31 грудня 2014 року відбувається не пізніше 16 січня 2015 року (включно).

Відповідно до пункту 2.2 договору, кредитні кошти надаються позичальнику в межах максимального ліміту за кредитною лінією шляхом їх перерахування відповідно до цільового призначення за наданими позичальником письмовими заявками та документами відповідно до чинного законодавства України.

В матеріалах справи наявні меморіальні ордери №155545 від 13 січня 2014 року, №186653 від 15 січня 2014 року, №28525 від 3 лютого 2014 року, №2670396 від 19 лютого 2014 року, №105543 від 6 березня 2014 року, №193786 від 5 лютого 2015 року, №167830 від 14 січня 2014 року, №77070 від 8 січня 2014 року, №115970 від 10 січня 2014 року, № 459938 від 27 грудня 2013 року, №501956 від 28 листопада 2013 року, №62444 від 4 грудня 2013 року, №188874 від 11 грудня 2013 року, №340358 від 19 листопада 2013 року, №4333246 від 25 листопада 2013 року, №112676 від 6 грудня 2013 року, №223142 від 13 грудня 2013 року, №287395 від 18 грудня 2013 року, №304998 від 19 грудня 2013 року, №360821 від 23 грудня 2013 року та №458635 від 27 грудня 2013 року, якими підтверджується факт надання позивачем відповідачу кредитних коштів, передбачених кредитним договором №294/1/13-KL від 19 листопада 2013 року, у розмірі 2900000,00 грн.

Отже, позивач належним чином виконав взяті на себе зобовязання за договором щодо надання відповідачу кредитних коштів.

Згідно пункту 2.5 договору, позичальник самостійно сплачує (перераховує) проценти на рахунок для оплати боргових зобовязань та процентів. Проценти сплачуються за період з першого по останній день календарного місяця щомісячно по сьоме число (включно) місяця, що слідує за місяцем нарахування процентів.

Пунктом 3.4.3 договору передбачено, що позичальник зобовязаний повернути кредит в повному обсязі в порядку та строки, передбачені кредитним договором, в тому числі достроково, у разі настання обставин, за яких банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, в тому числі у випадку настання несприятливих обставин/подій.

У звязку з тим, що відповідач належним чином не виконав взятих на себе зобовязань за кредитним договором №294/1/13-KL від 19 листопада 2013 року та додаткових угод до нього, а саме, не сплачував проценти та не повертав кредитні кошти, позивач звертався до відповідача з вимогами про погашення існуючої заборгованості, а в подальшому з даним позовом до суду.

Судом оглянуто оригінали документів, залучених до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно приписів статей 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Частиною 2 ст. 10561 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Статтею 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Станом на день прийняття рішення у справі заборгованість за кредитним договором, що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 2790000,00 грн. та заборгованість по відсоткам за користування кредитом у розмірі 157043,83 грн. залишилась непогашеною. Зазначений факт відповідачем не спростовано. Розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, тому позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 2790000,00 грн. та заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 157043,83 грн. підлягає задоволенню.

Частиною 1 ст. 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобовязань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до п. 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, позичальник сплачує неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення за кожен день прострочення та обчислюється з сум неповерненого кредиту та/або несплачених процентів.

Розрахунок пені, наданий позивачем, є обґрунтованим та вірним, отже, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення з відповідача пені у розмірі 15147,45 грн., яка складається з пені, нарахованої на прострочену заборгованість за кредитом у розмірі 4547,95 грн. (з 10 лютого 2015 року по 19 лютого 2014 року на суму 10000,00 грн., з 11 березня 2015 року по 7 квітня 2015 року на суму 15000,00 грн., з 8 квітня 2015 року по 21 квітня 2015 року на суму 15000,00 грн., з 8 травня 2015 року по 8 червня 2015 року на суму 15000,00 грн., з 9 червня 2015 року по 7 липня 2015 року на суму 30000,00 грн. та з 8 липня 2015 року по 24 липня 2015 року на суму 45000,00 грн.) та з пені, нарахованої на простроченні відсотки у розмірі 10599,50 грн. (з 11 березня 2015 року по 24 березня 2015 року на суму 38623,56 грн., з 25 березня 2015 року по 1 квітня 2015 року на суму 1123,56 грн., з 8 травня 2015 року по 8 червня 2015 року на суму 41469,05 грн., з 9 червня 2015 року по 7 липня 2015 року на суму 84121,64 грн. та з 8 липня 2015 року по 24 липня 2015 року на суму 125398,35 грн.).

Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно, кваліфікуючими ознаками штрафу є: а) можливість встановлення за майже будь-яке порушення зобов'язання: невиконання або неналежне виконання (порушення умов про кількість, якість товарів, робіт (послуг), виконання зобов'язання неналежним способом тощо); б) обчислення у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

У відповідності до ч. 4 ст. 213 Господарського кодексу України штраф, як різновид неустойки, може бути встановлений договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до пункту 4.3 договору, за кожен випадок невиконання/неналежного виконання зобовязань за цим договором, передбачених п. 3.4 договору, банк має право стягнути, а позичальник зобовязаний сплатити штраф у розмірі 5000,00 грн.

Розмір штрафу у сумі 5000,00 грн., що передбачений пунктом 4.3 договору є обґрунтований та підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Нараховані позивачем 3% річних у сумі 233,84 грн. (періоди: з 10 лютого 2015 року по 19 лютого 2014 року на суму 10000,00 грн., з 11 березня 2015 року по 7 квітня 2015 року на суму 15000,00 грн., з 8 квітня 2015 року по 21 квітня 2015 року на суму 15000,00 грн., з 8 травня 2015 року по 8 червня 2015 року на суму 15000,00 грн., з 9 червня 2015 року по 7 липня 2015 року на суму 30000,00 грн. та з 8 липня 2015 року по 24 липня 2015 року на суму 45000,00 грн.) є обґрунтованими, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню повністю.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (08013, Київська область, Макарівський район, с. Андріївка, вул. Слобода, 4, код НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Златобанк» (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 17/52, код 35894 (два мільйони сімсот девяносто тисяч) грн. 00 коп. заборгованості, 157043 (сто пятдесят сім тисяч сорок три) грн. 83 коп. заборгованості за процентами, 15147 (п'ятнадцять тисяч сто сорок сім) грн. 45 коп. пені, 5000 (пять тисяч) грн. 00 коп. штрафу та 233 (двісті тридцять три) грн. 84 коп. 3% річних.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (08013, Київська область, Макарівський район, с. Андріївка, вул. Слобода, 4, код НОМЕР_1) в дохід Державного бюджету України на р/р 3001, банк ГУ ДКСУ у Київській області, МФО 821018, , одержувач платежу ГУ ДКСУ у Київській області, призначення платежу: 22030001 59348 (пятдесят дев'ять тисяч триста сорок вісім) грн. 50 коп. судового збору.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 25 вересня 2015 року

Суддя Д.Г. Заєць