КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2015 р. Справа№ 910/19981/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коршун Н.М.

суддів: Алданової С.О.

Дикунської С.Я.

за участю представників:

Від позивача: представник Приходько Д.В. - за довіреністю.

Від відповідача: представник не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомобільне підприємство С.Т.Р. Україна"

на рішення Господарського суду Київської області від 27.11.2014 року

у справі № 910/19981/14 (суддя Рябцева О.О.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомобільне

підприємство С.Т.Р. Україна"

про стягнення 570 959, 66 Євро

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2014 року Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомобільне підприємство С.Т.Р. Україна" про стягнення 570 959, 66 Євро, що в національній валюті за курсом НБУ станом на 28.07.2014 р. складає 8 757 980,23 грн., з яких 512 000,00 Євро заборгованості за кредитом за договором № 010/14/415 від 24.06.2008 р., що в національній валюті за курсом НБУ станом на 28.07.2014 р. складає 8 160 085,50 грн., 32 429,58 Євро заборгованості за відсотками за користування кредитом, що в національній валюті за курсом НБУ станом на 28.07.2014 р. складає 516 851,85 грн., 3 619,47 Євро пені за несвоєчасне повернення кредиту, що в національній валюті за курсом НБУ станом на 28.07.2014 р. складає 57 685,91 грн. та 1 465,52 Євро пені за несвоєчасне повернення відсотків за користування кредитом, що в національній валюті за курсом НБУ станом на 28.07.2014 р. складає 23 356,97 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором № 010/14/415 від 24.06.2008 р. в частині своєчасного повернення кредиту та своєчасної сплати відсотків за користування кредитом.

Вказана позовна заява була передана до Господарського суду Київської області за підсудністю з Господарського суду міста Києва.

Позивачем до Господарського суду Київської області подано заяву про уточнення позовних вимог, яка за своїм змістом є заявою про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача 570 959,66 Євро, з яких 512 000,00 Євро заборгованості за кредитом, 47 579,17 Євро заборгованості за відсотками, 8 016,32 Євро пені за кредитом та 3 364,17 Євро пені за відсотками.

Рішенням Господарського суду Київської області від 27.11.2014 року у справі № 910/19981/14 позовні вимоги задоволено частково, а саме стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомобільне підприємство С.Т.Р. Україна" на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" 512 000,00 Євро (п'ятсот дванадцять тисяч Євро 00 Євроцентів) заборгованості за кредитом, 47 579,17 Євро (сорок сім тисяч п'ятсот сімдесят дев'ять Євро 17 Євроцентів) заборгованості за відсотками, 8 011,31 Євро (вісім тисяч одинадцять Євро 31 Євроцентів) пені за прострочення сплати кредиту, 3 364,16 Євро (три тисячі триста шістдесят чотири Євро 16 Євроцентів) пені за прострочення сплати відсотків за користування кредитом та 73 077,44 грн. (сімдесят три тисячі сімдесят сім грн. 44 коп.) судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Автомобільне підприємство С.Т.Р. Україна" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати повністю та прийняти нове, яким у позові відмовити.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт зазначає, що він повністю не погоджується з розрахунками позивача.

Позивачем надано відзив на апеляційну скаргу, в якому він проти її вимог заперечує та просить суд залишити її без задоволення.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.02.2015 року у справі № 910/19981/14 було призначено судово-економічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз. На час проведення експертизи апеляційне провадження було зупинено.

Після надходження до Київського апеляційного господарського суду висновку судово-економічної експертизи № 3295/15-45 від 31.07.2015 р. апеляційне провадження у даній справі було поновлено.

Відповідачем не використано наданого йому законом права на участь його представника у судовому засіданні суду апеляційної інстанції. Причин неявки суду не повідомлено. Матеріали справи містять докази належного повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання.

За таких обставин, судова колегія дійшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача, за наявними в матеріалах справи доказами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги та відзиву, дослідивши зібрані у справі докази, заслухавши пояснення представника позивача, судова колегія встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.06.2008 р. між Відкритим акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (банк), яке змінило найменування на публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль", та Товариством з обмеженою відповідальністю "Автомобільне підприємство С.Т.Р. Україна" (позичальник) було укладено кредитний договір № 010/14/415 "Відновлювальна Кредитна Лінія на поповнення обігових коштів для корпоративних клієнтів" до генеральної кредитної угоди № 01-02-02/130 від 03.10.2003 р., за умовами якого відповідно до умов договору та Генеральної кредитної угоди кредитор зобов'язується надати позичальнику кредит в формі відновлювальної кредитної лінії з лімітом 1 120 000 євро, а позичальник зобов'язується отримати кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути кредитору суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, а також виконати інші обов'язки, визначені договором.

Відповідно до п. 1.2. договору кінцевий термін погашення кредиту позичальником - 10.06.2009 р. (останній день строку користування кредитом).

Пунктом 2.1. договору сторони узгодили, що плата за користування кредитом розраховується на основі процентної ставки в розмірі 11,25% річних.

Згідно з п. 2.2. договору проценти за користування кредитом позичальник сплачує щомісяця на рахунок нарахованих доходів кредитора не пізніше останнього робочого дня кожного місяця та остаточно при погашенні кредиту.

Пунктом 2.4. договору передбачено, що нарахування процентів за кредитом здійснюється згідно внутрішніх положень банку, але не рідше одного разу на місяць, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та році. Проценти нараховуються на залишок фактичної заборгованості за кредитом протягом всього строку користування кредитом. День видачі та день погашення кредиту враховуються як один день (при розрахунку процентів враховується день видачі кредиту; день погашення кредиту не враховується).

У п. 6.1. договору сторони встановили, що позичальник погашає заборгованість за кредитом протягом 30 календарних днів, що передують останньому дню строку користування кредитом (п. 1.2. договору), а саме з 12.05.2009 р. по 10.06.2009 р. Проценти за користування кредитом сплачуються позичальником на користь кредитора на умовах, визначених договором (п. 6.2. договору).

Згідно з п. 6.7. договору всі платежі позичальника щодо повернення суми кредиту та сплати процентів за кредитом повинні здійснюватись у валюті, що відповідає валюті кредиту.

Відповідно до п. 6.8. договору комісії, пені та штрафи за договором розраховуються в валюті кредиту.

У п. 8.1. договору визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за договором кредитор має право припинити надання кредитних коштів за договором, скасувати ліміт кредитування, вимагати дострокового повного погашення заборгованості позичальника за кредитом разом зі сплатою всіх сум належних до сплати на дату пред'явлення вимоги, включаючи проценти за кредитом (в тому числі, прострочені проценти), пеню, штраф та інші платежі відповідно до договору.

Пунктом 8.2. договору передбачено, що кредитор вправі пред'явити позичальнику вимогу про дострокове погашення кредиту та виконання інших зобов'язань за договором, зокрема у випадку порушення позичальником строків виконання грошових зобов'язань, передбачених договором, більше ніж на 30 календарних днів (пп. 8.2.8.).

Як передбачено п. 10.1. договору, позичальник зобов'язується використати кредит на зазначені у договорі цілі і забезпечити повернення одержаного кредиту та сплату нарахованих процентів, комісій, пені, штрафів та інших платежів на умовах, передбачених договором.

Матеріали справи свідчать про те, що на виконання умов договору позивачем було надано відповідачу кредитні кошти у сумі 1 120 000,00 Євро, що підтверджується меморіальними валютними ордерами № 12 від 25.06.2008 р. на суму 200000,00 Євро, № 04 від 26.06.2008 р. на суму 440891,84 Євро та № 1 від 27.06.2008 р. на суму 479108,16 Євро.

Як вбачається з матеріалів справи, сторонами неодноразово вносились зміни до кредитного договору № 010/14/415 від 24.06.2008 р. в частині кінцевого терміну погашення кредиту та розміру ліміту кредитної лінії шляхом підписання додаткових угод до договору та графіків погашення заборгованості за кредитом.

Встановлено, що 18.09.2013 р. сторонами було підписано додаткову угоду № 010/14/415/11 про продовження строку користування кредитом та зміну графіку погашення кредиту до кредитного договору № 010/14/415 від 24.06.2008 р., відповідно до якої сторони дійшли згоди продовжити строк користування кредитом за договором на наступних умовах:

- кінцевий термін погашення кредиту позичальником - 31.10.2014 р. (останній день строку користування кредитом);

- сторони встановлюють, що позичальник погашає заборгованість за кредитом у відповідності до Графіку (додаток № 1 до додаткової угоди).

Також, відповідно до п. 1.3. додаткової угоди № 010/14/415/11 від 18.09.2013 р. сторони домовились внести зміни до п. 1.1. договору та викласти його в наступній редакції: " 1.1. Відповідно до умов цього Договору та Генеральної кредитної угоди Кредитор зобов'язується надати позичальнику кредит у формі не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 551 000,00 Євро, а Позичальник зобов'язується отримати Кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути кредитору суму Кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, а також виконати інші обов'язки, визначені цим Договором".

Відповідно до ст.193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Дана норма кореспондується з положеннями ст. 526 ЦК України.

В силу ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

За приписами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення договору про позику, якщо інше не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріали справи свідчать про те, що відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконував належним чином, у зв'язку з чим позивачем 07.08.2014 р. було направлено на адресу відповідача вимогу (повідомлення) про дострокове погашення заборгованості, яка отримана відповідачем 20.08.2014 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 07987356, в якій позивач на підставі п. 8.1. договору та ч. 2 ст. 1050 ЦК України вимагав від відповідача протягом 30 календарних днів погасити заборгованість за кредитним договором, яка станом на 28.07.2014 р. складала 549514,57 Євро, з яких 512000,00 Євро - заборгованість за кредитом (із них прострочена 66000,00 Євро), 32429,58 Євро - заборгованість за відсотками, 3619,47 Євро - пеня за несвоєчасне повернення кредиту та 1465,52 Євро - пеня за несвоєчасне повернення відсотків за користування кредитом (а.с. 9).

Проте, вказана вимога позивача залишена відповідачем без відповіді та без задоволення.

Таким чином, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 010/14/415 від 24.06.2008 р. у сумі 559 579,17 Євро, з яких 512 000,00 Євро заборгованості за кредитом та 47 579,17 Євро заборгованості за відсотками за користування кредитом, нарахованих за період з 13.12.2013 р. по 31.10.2014 р.

Враховуючи висновок судово-економічної експертизи № 3295/15-45 від 31.07.2015 р., судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вказана позовна вимога про стягнення з відповідача 512 000,00 Євро заборгованості за кредитом та 47 579,17 Євро заборгованості за відсотками за користування кредитом, нарахованих за період з 13.12.2013 р. по 31.10.2014 р. підлягає задоволенню в повному розмірі.

Окрім цього, позивач, враховуючи заяву про збільшення позовних вимог, просить стягнути з відповідача 8 016,32 Євро пені за прострочення сплати кредиту та 3 364,17 Євро пені за прострочення сплати відсотків за користування кредитом нарахованої за загальний період з 01.11.2013 р. по 31.10.2014 р.( а.с.51-53 ).

Як передбачено п. 14.4. договору, за прострочення виконання будь-яких грошових зобов'язань за договором позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, від суми простроченого платежу за кожен календарний день прострочення. Нарахування пені здійснюється, починаючи з наступного календарного дня після дати, коли відповідне грошове зобов'язання мало бути виконаним, і по день виконання позичальником простроченого зобов'язання включно.

Враховуючи положення п.14.4 договору, наявність прострочення сплати кредиту та висновок судово-економічної експертизи № 3295/15-45 від 31.07.2015 р., відповідно до якого пеня за несвоєчасне повернення кредиту складає 8011,32 Євро ( за курсом НБУ станом на 03.11.2014р. - 129 939,60 грн. ), судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для часткового задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача пені за прострочення сплати кредиту, однак, стягненню підлягає 8011,32 Євро відповідно до зазначеного вище Висновку експерта. У зв»язку з чим, рішення господарського суду в цій частині підлягає зміні.

Щодо позовної вимоги про стягнення пені за прострочення сплати відсотків за користування кредитом, нарахованої за загальний період з 01.11.2013 р. по 31.10.2014р. у розмірі 3 364,17 Євро судовою колегією встановлено, що згідно з висновком судово-економічної експертизи № 3295/15-45 від 31.07.2015р. неможливо документально обґрунтувати розрахунок заборгованості у розмірі 3 364,17 Євро пені за прострочення сплати відсотків за користування кредитом нарахованої за загальний період з 01.11.2013 р. по 31.10.2014 р., оскільки з наявних документів це не видається за можливе.

19.03.2015 року Головуючим суддею Коршун Н.М. було направлено Публічному акціонерному товариству "Райффайзен Банк Аваль" клопотання судового експерта Ратуш Н.П про надання останньому регістрів з обліку нарахування та погашення всіх видів зобов'язань за кредитним договором № 010/14/415 від 24.06.2008 р. (тіла кредиту, відсотків, прострочених відсотків, простроченої заборгованості) за період з 24.06.2008 року по 03.11.2014 року.

Зазначене вище підтверджує той факт, що у позивача відсутне документальне обґрунтування розрахунку заборгованості у розмірі 3 364,17 Євро пені за прострочення сплати відсотків за користування кредитом нарахованої за загальний період з 01.11.2013 р. по 31.10.2014 р.

За таких обставин, судова колегія приходить до висновку про те, що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 2 ст.34 ГПК України передбачено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доводи апеляційної скарги знайшли часткове підтвердження матеріалами справи.

Виходячи з наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, рішення Господарського суду м. Києва від 27.11.2014 року у даній справі - скасуванню в частині задоволення позовних вимог про стягнення 3 364,17 Євро пені за прострочення сплати відсотків за користування кредитом нарахованої за загальний період з 01.11.2013 р. по 31.10.2014 р., щодо яких слід відмовити, а також в частині стягнення пені за прострочення сплати кредиту та задовольнити позов в цій частині, стягнувши 8011,32 Євро.

В силу ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.12.2014 року про порушення провадження у даній справі було задоволено клопотання апелянта та відстрочено сплату судового збору Товариству з обмеженою відповідальністю "Автомобільне підприємство С.Т.Р. Україна" до винесення постанови Київським апеляційним господарським судом по даній справі.

Враховуючи зазначене вище, судова колегія приходить до висновку про стягнення з апелянта та позивача необхідний розмір судового збору пропорційно задоволених вимог в дохід державного бюджету.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 99, 103, 104, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомобільне підприємство С.Т.Р. Україна" на рішення Господарського суду Київської області від 27.11.2014 року задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 27.11.2014 року у справі № 910/19981/14 - скасувати частково.

Резолютивну частину рішення викласти в наступній редакції:

„ Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомобільне підприємство С.Т.Р. Україна" (07416, Київська обл., Броварський р-н, с. Погреби, код 22909478) на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (01011, м. Київ, Печерський р-н, вул. Лєскова, буд. 9, код 14305909) 512 000,00 Євро (п'ятсот дванадцять тисяч Євро 00 Євроцентів) заборгованості за кредитом, 47 579,17 Євро (сорок сім тисяч п'ятсот сімдесят дев'ять Євро 17 Євроцентів) заборгованості за відсотками, 8 011,32 Євро (вісім тисяч одинадцять Євро 31 Євроцентів) пені за прострочення сплати кредиту та 72 648,82 грн. (сімдесят дві тисячі шістсот сорок вісім грн. 44 коп.) судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомобільне підприємство С.Т.Р. Україна" (07416, Київська обл., Броварський р-н, с. Погреби, код 22909478) в дохід Державного бюджету 36 324,41 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (01011, м. Київ, Печерський р-н, вул. Лєскова, буд. 9, код 14305909) в дохід Державного бюджету 215,59 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Доручити Господарському суду Київської області видати накази.

5. Матеріали справи № 910/19981/14 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова може бути оскаржена впродовж двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Н.М. Коршун

Судді С.О. Алданова

С.Я. Дикунська