ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.09.15р. Справа № 904/8090/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Запорізької зовнішньоторгової фірми "ФЕРРОЕКС", м. Запоріжжя

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургійний завод "ДНІПРОСТАЛЬ", м. Дніпропетровськ

про стягнення 255 420,06 грн.

Суддя Рудовська І.А.

Представники:

від позивача: Іоффе В.Л., довіреність № 001 від 14.08.15р.

від відповідача: не з'явився

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю Запорізької зовнішньоторгової фірми "ФЕРРОЕКС" (далі - позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургійний завод "ДНІПРОСТАЛЬ" (далі - відповідач) про стягнення 154 876,80 грн. - основного боргу, 43 492,80 грн. - пені, 2 673,22 грн. - 3 % річних, 54 377,24 грн. - втрат від інфляції та витрат по сплаті судового збору.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № ДП08130549 від 16.08.2013 року в частині повного та своєчасного розрахунку.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 08.09.2015 р. по справі № 904/8090/15 порушено провадження і розгляд справи призначено до розгляду у судовому засіданні на 24.09.2015 р.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд її задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, вимог суду, викладених в ухвалі про порушення провадження у справі не виконав, письмовий відзив на позов не надав.

Через канцелярію суду 23.09.2015 р. представником відповідача надано клопотання про відкладення розгляду справи.

Клопотання відповідача про відкладення розгляду справи не підлягає задоволенню, оскільки відповідач, як юридична особа був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи та, відповідно до ст. 28 ГПК України надання повноважень на представництво інтересів сторони у процесі не обмежено будь-яким певним колом осіб.

Відповідно до абзацу п'ятого підпункту 3.6. пункту 3 Роз'яснень Президії Вищого арбітражного суду України від 18.09.97р. N 02-5/289 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" (з подальшими змінами) господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може не брати до уваги доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т.п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою-четвертою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника відповідачем не доведена.

Крім того, відкладення розгляду справи є правом, а не обов'язком суду, якщо суд дійде висновку про можливість вирішення спору в даному судовому засіданні.

Статтею 22 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

За таких обставин, господарський суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на участь представника у судовому засіданні.

Згідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 24.09.2015 року оголошені вступна та резолютивна частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

16.08.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Запорізької зовнішньоторгової фірми "ФЕРРОЕКС" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Металургійний завод "ДНІПРОСТАЛЬ" (покупець) укладений Договір поставки № ДП08130549 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов'язується поставити, а покупець прийняти та оплатити продукцію матеріально-технічного призначення, в подальшому іменується товар. Найменування, асортимент, номенклатура, сортамент, кількість, ціна умови та строки поставки товару вказані в Специфікаціях, оформлених у вигляді Додатків до даного Договору які є невід'ємною його частиною.

Ціна товару, поставленого по даному Договору, визначається в гривнях та вказана в Специфікаціях до даного Договору. Ціна товару не включає ПДВ, порядок нарахування якого встановлений Податковим кодексом України (п. 2.1. Договору).

Відповідно до п. 4.1. Договору розрахунки по даному Договору здійснюються покупцем шляхом перерахування грошових коштів, в розмірі вартості поставленого товару на рахунок постачальника в повному об'ємі. Умови оплати партії товару вказані в Специфікаціях до даного договору. При оплаті з відстрочкою платежу оплата здійснюється покупцем за фактично прийняту вагу.

Відповідно до Специфікації № 4 від 23.01.2015 р. до Договору:

п. 1. загальна вартість товару, вказаного в специфікації, складає 129 064,00 грн. без урахування ПДВ, ПДВ - 25812,80 грн., всього з ПДВ - 154 876,80 грн.; п. 4 - умови оплати: 50 передоплати, 50 % - по факту поставки протягом 10 календарних днів з дати поставки; п. 5 строк поставки Товару - протягом 2 календарних днів з дати підписання даного Додатку.

На виконання умов Договору та Специфікації до Договору № 4 позивач здійснив поставку продукції матеріально - технічного призначення, а відповідач прийняв товар на загальну суму 154 876,80 грн.

Факт поставки товару відповідачу підтверджується видатковою накладною № РН-0000002 від 24.01.2015 р., копії якої долучено до матеріалів справи (а.с. 16).

Відповідач свої зобов'язання за Договором не виконав, внаслідок чого у нього утворився борг перед позивачем зі сплати товару на суму 154 876,80 грн., що і є причиною виникнення спору.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Основні засади господарювання в Україні визначає Господарський кодекс України (надалі по тексту Господарський кодекс України), який регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб'єктами господарювання, а також між цими суб'єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання (ст. 1 Господарського кодексу України).

Стаття 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

На момент розгляду справи основний борг відповідача складає 154 876,80 грн., докази погашення якого в матеріалах справи відсутні, внаслідок чого суд вважає, що позовні вимоги в цій частині обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Водночас, порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За вимогами статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, у вигляді сплати неустойки.

Відповідно до статті 549 названого Кодексу неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно п. 7.5. Договору у випадку несвоєчасного здійснення розрахунків по даного Договору покупець виплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої в період, за який нараховується пеня, від неоплачуваної суми за кожний день прострочення.

Крім того покупець, який прострочив сплату, зобов'язаний сплатити постачальнику, суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочки, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. (ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України).

На підставі п. 7.5. Договору позивачем відповідачу нараховано 43 492,80 грн. (за період з 04.02.2015 р. по 03.08.2015 р.) - пеню та на підставі п. 2 ст. 625 ЦК України відповідачу нараховано 2673,22 грн. - 3 % річних (за період з 04.02.2015 р. по 28.08.2015 р.) та 54 377,24 грн. - втрат від інфляції (за період з лютого - по липень 2015 року).

Перевіривши здійснені позивачем нарахування розміру пені, 3 % річних та втрат від інфляції, суд визнає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В силу вимог ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обов'язку в натурі та застосуванням штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене та з урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що вимоги позивача до відповідача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у розмірі: 154 876,80 грн. - основного боргу, 43 492,80 грн. - пені, 2 673,22 грн. - 3 % річних, 54 377,24 грн. - втрат від інфляції.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору по справі покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 47, 33, 43, 49, 75, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургійний завод "ДНІПРОСТАЛЬ" (49051, м. Дніпропетровськ, вул. Винокурова, б. 4; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Запорізької зовнішньоторгової фірми "ФЕРРОЕКС" (69000, м. Запоріжжя, бул. Центральний, 21; ) 154 876,80 грн. (сто п'ятдесят чотири тисячі вісімсот сімдесят шість грн. 80 коп.) - основного боргу, 43 492,80 грн. (сорок три тисячі чотириста дев'яносто дві грн. 80 коп.) - пені, 2 673,22 грн. (дві тисячі шістсот сімдесят три грн. 22 коп.) - 3 % річних, 54 377,24 грн. (п'ятдесят чотири тисячі триста сімдесят сім грн. 24 коп.) - втрат від інфляції, 3831,30 грн. (три тисячі вісімсот тридцять одна грн. 30 коп.) - судового збору, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя І.А. Рудовська

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК

України " 24 " вересня 2015 р.