РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2015Справа №910/21660/15

За позовом Дочірнього підприємства "Лакталіс-Україна"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські продуктові традиції"

про стягнення грошових коштів

Суддя Демидов В.О.

У засіданні брали участь:

від позивача: Кондрашова А.В. (представник за довіреністю);

від відповідача: не з'явилися.

встановив:

20.08.2015 до Господарського суду міста Києва від Дочірнього підприємства "Лакталіс-Україна" (надійшла позовна заява № 232 від 19.08.2015, в якій викладені вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські продуктові традиції" заборгованості за договором поставки № 250 від 01.08.2013 в розмірі 297764,45 грн.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, участь свого представника в судове засідання не забезпечив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом надсилання за його належною юридичною адресою ухвали господарського суду.

У відповідності до п. 3.9.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

01.08.2013 між позивачем як Постачальником та відповідачем як Покупцем укладено договір поставки № 250 (далі за текстом - договір), відповідно до п. 1.1. якого Постачальник зобов'язується систематично доставляти і передавати на умовах та у встановлені Договором строки продовольчу та (або) непродовольчу продукцію /надалі - товар/ у власність Покупця, а Покупець зобов'язується приймати товар у власність і оплачувати його на умовах Договору.

На виконання умов Договору Продавець передав, а Покупець прийняв товар на загальну суму - 297 764,45 грн., однак Покупець за товар не розрахувався, а відтак, за розрахунками позивача, відповідач має заборгованість за Договором в розмірі 297764,45 грн., яка станом на дату прийняття судом даного рішення відповідачем не сплачена.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі з таких підстав.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За ст. 205 Цивільного кодексу України правочин може вчиняться усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 665 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) сплатити за нього певну грошову суму.

Як встановлено судом, 01.08.2013 сторонами укладено договір поставки.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання умов договору в період з березня по червень 2015 року позивач передав товар на загальну суму 297764,45 грн., що підтверджується видатковими накладними, в кількості 154 (сто п'ятдесят чотири) шт. (належним чином засвідчені копії накладних містяться в матеріалах справи), а відповідач отримав товар, що підтверджується підписом та відбитком штампу відповідача на відповідних накладних. Факт поставки та прийняття товару також підтверджується актом звірки станом на 27.07.2015.

Статтею 691 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Згідно із частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Пунктом 5.8. Договору встановлено, що оплата здійснюється Покупцем в національній грошовій одиниці України через 21 календарний день.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Доказів здійснення Покупцем на користь Продавця оплати отриманого товару суду не надано.

Враховуючи викладене, зважаючи на відсутність в матеріалах справи контррозрахунку суми, заявленої до стягнення, з урахуванням того, що доказів оплати товару суду не надано, обґрунтованими є позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором поставки в розмірі 297764,45 грн. (сума поставленого та неоплаченого товару).

Враховуючи все вищевикладене, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати позивача зі сплати судового збору в сумі 5955,29 грн. відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські продуктові традиції" (ідентифікаційний код 38451148, адреса: 01103, м. Київ, вул. Кіківідзе/Бастіонна, буд. 1/2, платіжні реквізити: р/р 1 в ПАО "МАРФИН БАНК", м. Іллічівськ, р/р 6082 в ОАО "КБ "Премиум), або з будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Дочірнього підприємства "Лакталіс-Україна" (ідентифікаційний код 25593656, адреса: 03062, м. Київ, вул. Естонська, буд.120, платіжні реквізити: п/р 9000 в Філії «КІБ ПАТ Креді Агріколь» м. Києва, МФО 300379), або на будь-який інший рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду, борг у розмірі 297764,45 грн. (двісті дев'яносто сім тисяч сімсот шістдесят чотири гривні 45 копійок) та судові витрати у розмірі 5955,29 грн. (п'ять тисяч дев'ятсот п'ятдесят п'ять гривень 29 копійок). Видати наказ.

В судовому засіданні 15.09.2015 відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Повне рішення складене 21.09.2015.

Суддя В.О. Демидов