ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29.09.2015р. Справа № 905/1860/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Восточний Регіон, ,

м.Запоріжжя

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства Азовелектросталь, ,

м.Маріуполь

про стягнення заборгованості в сумі 11523209,76 грн.

Суддя Левшина Г.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2 - по дов.

від відповідача: ОСОБА_3-по дов.

В засіданні суду брали участь:

СУТЬ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Восточний Регіон, м.Запоріжжя, позивач, звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача, ОСОБА_1 акціонерного товариства Азовелектросталь, м.Маріуполь, про стягнення заборгованості в сумі 11523209,76 грн., у тому числі у тому числі основний борг в сумі 6438810,20 грн., інфляція в сумі 4786803,45 грн. та три проценти річних в розмірі 297596,10 грн.

Згідно із ст.22 Господарського процесуального кодексу України позивач заявою від 17.09.2015р. зменшив предмет позову, заявивши вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 11521448,72 грн., у тому числі основний борг в сумі 6438810,20 грн., три проценти річних в сумі 296064,36 грн. та інфляція в сумі 4786574,16 грн.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на договір поставки №28АЭСсн від 01.02.2013р., додаткові угоди №№1-13 до договору, специфікації №№1-16, видаткові накладні за період з 01.02.2013р. по 17.02.2015р., рахунки, банківські виписки, розрахунок суми позову.

Відповідач в судовому засіданні 29.09.2015р. підтвердив наявність несплаченого боргу перед позивачем в сумі 6438810,20 грн. Заперечень проти вимог про стягнення трьох процентів річних та інфляції відповідачем не надано.

29.09.2015р. до суду надійшло клопотання від 28.09.2015р. №523/1022 ОСОБА_1 акціонерного товариства Азовелектросталь, м.Маріуполь про відстрочку виконання рішення суду строком на 3 місяці.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору.

01.02.2013р. між сторонами був підписаний договір №28АЭСсн, за умовами якого позивач (постачальник) зобовязався поставити товар, а відповідач (покупець) прийняти та оплатити товар в асортименті, кількості згідно специфікації №1 (додаток №1), що є невідємною частиною договору.

До договору сторонами було підписано додаткові угоди №1 від 05.05.2013р., №2 від 01.07.2013р., №3 від 01.08.2013р., №4 від 01.09.2013р., №5 за 2013р., №6 від 30.11.2013р., №7 від 10.12.2013р., №8 від 15.12.2013р., №№9, 10 за 2014р., №11 від 01.07.2014р., №12 від 27.11.2014р., №13 від 01.12.2014р., в яких встановлений обовязок позивача додатково поставити та обовязок відповідача прийняти й оплатити товар згідно специфікацій.

У специфікаціях, які є невідємними частинами договору №28АЭСсн від 01.02.2013р., сторонами було узгоджено найменування товару, його кількість та вартість.

Як встановлено судом, згідно з наданими до матеріалів справи видатковими накладними за період з 01.02.2013р. по 17.02.2015р. позивачем було поставлено відповідачу товар на суму 6438810,20 грн. з урахуванням часткового погашення заборгованості з боку відповідача.

Факт отримання від позивача товару на вказану суму за договором №28АЭСсн від 01.02.2013р. з боку відповідача підтверджено.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Пунктом 7.1 договору №28АЭСсн від 01.02.2013р. встановлено, що оплата проводиться покупцем в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 15-ти календарних днів з дати отримання партії товара та виставлення рахунку.

За висновками суду, свої зобов`язання щодо своєчасної та повної сплати позивачу грошових коштів в сумі 6438810,20 грн. за договором №28АЭСсн від 01.02.2013р. всупереч ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України відповідач не виконав.

За приписом ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання і на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем на підставі ст.625 Цивільного кодексу України за період з 07.11.2013р. по 13.07.2015р. нараховано та предявлено до стягнення три проценти річних в сумі 296064,36 грн. та інфляцію в сумі 4786574,16 грн.

За висновками суду, розрахунок трьох процентів річних та інфляції, проведений позивачем, є арифметично вірним, таким, що відповідає законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи.

Відповідач в засіданні суду 29.09.2015р. підтвердив наявність несплаченого боргу перед позивачем в сумі 6438810,20 грн. Одночасно, заперечень проти вимог про стягнення трьох процентів річних та інфляції відповідачем не надано.

За таких обставин, враховуючи, що позов доведений позивачем та обгрунтований матеріалами справи, виходячи з того, що відповідач заперечень проти позову не надав, вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 11521448,72 грн., у тому числі основний борг в сумі 6438810,20 грн., три проценти річних в сумі 296064,36 грн. та інфляція в сумі 4786574,16 грн., підлягають задоволенню.

Судовий збір підлягає віднесенню на відповідача повністю, враховуючи, що, за висновками суду, спір по справі виник внаслідок неправильних дій останнього.

Згідно п.3 позовної заяви, заяви від 17.09.2015р. позивачем заявлено про покладення на відповідача понесених витрат в сумі 10400,00 грн. на правову допомогу.

Частина 1 статті 44 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини 3 статті 48 Господарського процесуального кодексу України витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру".

Враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів, які б підтверджували отримання позивачем послуг адвоката по цій справі, клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Восточний Регіон, м.Запоріжжя про покладення на відповідача понесених витрат на правову допомогу в сумі 10400,00 грн. підлягає залишенню без задоволення.

Клопотання від 28.09.2015р. №523/1022 ОСОБА_1 акціонерного товариства «Азовелектросталь», м.Маріуполь про відстрочку виконання судового рішення по цій справі строком на три місяці, за висновками суду, підлягає задоволенню з огляду на таке:

Згідно із ст.121 Господарського процесуального кодексу України суд може відстрочити виконання рішення при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, і у виняткових випадках, залежно від обставин справи.

При цьому, відстрочка фактично означає відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк. Підставою для відстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом.

Як встановлено, обгрунтовуючи клопотання про надання відстрочки виконання судового рішення відповідач посилається на наявність бюджетної заборгованості з повернення надмірно сплаченого податку на прибуток, наявність фінансових труднощів на підприємстві, проведення антитерористичної операції на території Донецької області.

За приписом ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Виходячи з того, що обставини, якими відповідач обгрунтовує клопотання про відстрочку виконання рішення є такими, що роблять неможливим негайне виконання рішення суду, враховуючи, що позивач проти клопотання відповідача не заперечує, клопотання від 28.09.2015р. №523/1022 ОСОБА_1 акціонерного товариства «Азовелектросталь», м.Маріуполь про відстрочку виконання рішення суду по цій справі строком на три місяці підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.22, 43, 44, 49, 82-85, 121 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Восточний Регіон, м.Запоріжжя до ОСОБА_1 акціонерного товариства Азовелектросталь, м.Маріуполь про стягнення заборгованості 11521448,72 грн., у тому числі основний борг в сумі 6438810,20 грн., три проценти річних в сумі 296064,36 грн. та інфляція в сумі 4786574,16 грн., задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 акціонерного товариства Азовелектросталь (87535 Донецька область, м.Маріуполь, пл.Машинобудівельників, буд.1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Восточний Регіон (69006 м.Запоріжжя, вул.Одеська, буд.8, ) основний борг в сумі 6438810 грн. 20 коп., три проценти річних в сумі 296064 грн. 36 коп. та інфляцію в сумі 4786574 грн. 16 коп., всього заборгованість в сумі 11521448 грн. 72 коп., судовий збір в сумі 73080 грн. 00 коп.

Відстрочити виконання рішення господарського суду Донецької області від 29.09.2015р. по справі №905/1860/15 до 29.12.2015р.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 29.09.2015р. оголошено повний текст рішення.

Суддя Г.В. Левшина