ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.09.2015 Справа № 907/269/15

Колегія суддів у складі: головуючого судді Русняк В.С., суддів Васьковський О.В., Журавчак Л.С. розглянувши матеріали справи №907/269/15

За позовною заявою Державного територіально-галузевого об'єднання" Львівськазалізниця", м. Львів в особі Відокремленого підрозділу "Ужгородська дирекція залізничних перевезень", м. Ужгород

до відповідача Державного підприємства "Перечинське лісове господарство", с. Сімер Перечинського району

третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Закарпатська митниця ДФС, м. Ужгород

про стягнення 87559,75 грн.

Суть спору: Державне територіально-галузевеоб'єднання" Львівськазалізниця", м. Львів в особі Відокремленого підрозділу "Ужгородська дирекція залізничних перевезень", м. Ужгород звернулось з позовною заявою до відповідача Державного підприємства "Перечинське лісове господарство", с. Сімер Перечинського району за участі третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Закарпатська митниця ДФС, м. Ужгород про стягнення 87559,75 грн.

та за зустрічним позовом Державного підприємства "Перечинське лісове господарство", с. Сімер Перечинського району

до відповідача Державного територіально-галузевого об'єднання "Львівська залізниця", м. Львів в особі Відокремленого підрозділу "Ужгородська дирекція залізничних перевезень", м. Ужгород

про стягнення збитків в розмірі 3946,27 грн.

Суть спору: Державне підприємство "Перечинське лісове господарство", с. Сімер Перечинського району звернулось із зустрічним позовом до відповідача Державного територіально-галузевого об'єднання "Львівська залізниця", м. Львів в особі Відокремленого підрозділу "Ужгородська дирекція залізничних перевезень", м. Ужгород про стягнення збитків в розмірі 3946,27 грн.

Представники, присутні в судовому засіданні:

від позивача ( відповідача за зустрічним) - ОСОБА_1, довіреність № НЮ-27 від 02.01.2015

від відповідача (позивача за зустрічним позовом) - ОСОБА_2, довіреність від 26.06.2015

від третьої особи (за первісним позовом) - ОСОБА_3, довіреність № 07-70-03-1-10-35/2981 від 16.03.2015

В судовому засіданні 17.09.2015р. за участі представників: від позивача ( відповідача за зустрічним) - ОСОБА_1, довіреність № НЮ-27 від 02.01.2015 від відповідача (позивача за зустрічним позовом) - ОСОБА_2, довіреність від 26.06.2015від третьої особи (за первісним позовом) - ОСОБА_4, довіреність № 07-78-03-1-10-35/5616 від 28.08.2015 відповідно до ст.. 77 ГПК України оголошувалась перерва до 21.09.2015р. на 17:00год.

В судовому засіданні 21.09.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач по первісному позову подав відзив на позов та доповнення до нього згідно якого проти позову заперечує посилаючись при цьому на безпідставність затримки залізничних вагонів на підставі листа Закарпатської прокуратури з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері від 17.07.2014року через відсутність у листі посилань на норму законодавства, відповідач також зазначає, що факт порушення митних правил встановлено тільки по одному протоколу про порушення митних правил від 01.08.2014року по адміністративній справі.

Відповідач також не згідний із застосуванням коефіцієнту при здійсненні розрахунку на підставі телеграми, оскільки телеграма не може бути нормативно-правовим актом. В додаткових поясненнях відповідач ( за первісним і позивач за зустрічним позовом) вказує на те, що позивач ( за первісним і відповідач за зустрічним позовом) не надав суду накопичувальні картки, пам'ятки про подавання/забирання вагонів, а також відомості плати за користування вагонами, які б мали бути складені на підставі вказаних пам'яток, позивач не надав доказів, що від відповідача надходили вимоги про виконання маневрових робіт.

Розглянувши матеріали справи по первісному позову, заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія

ВСТАНОВИЛА:

28 квітня 2013року між Державним територіально-галузевим об'єднанням" Львівська залізниця" в особі начальникам Відокремленого підрозділу "Ужгородська дирекція залізничних перевезень" (Залізниця) та Державним підприємством "Перечинське лісове господарство" (Вантажовласник) укладено договір № 128 "Про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги".

Між ДП "Перечинське лісове господарство" та фірмою "Букоза Експорт-Імпорт а.с.", Словаччина, укладено контракт №02/2014 від 02.01.2014року.

На виконання умов вказаного контракту 15.07.2014р та 16.07.2014 Державним підприємством "Перечинське лісове господарство" відправлено зі ст. Перечин Львівської залізниці вагони №№ 96399043, 32261257, 96396551, 96397187 по відправках Перечин-Нижній Грабовець № № 37887070, 37987088, 37987104, 37987096 із вантажем "бревна из бука". Вантажоодержувач "Букоза Експорт-Імпорт а.с.", Hencovska 2073, 09302 Hencovce Slovensko.

18 липня 2014 вагони відправки затримано по ст. Ужгород на підставі листів Закарпатської прокуратури з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері від 17.07.2014 №61-1351вих14, УСБ України по Закарпатській області №58/14-2021 від 18.07.2014р. та Слідчого відділу ЛB на ст. Чоп УМВС України на Львівській залізниці №12/2820 від 18.07.2014 щодо проведення спільного переогляду вагонів у зв"язку з можливою невідповідністю сортименту лісоматеріалів. Станцією Ужгород Львівської залізниці по даному факту складено акти загальної форми №3328 від 18.07.14 про затримку вагонів, №3353 від 21.07.14 про нарахування зборів та випуск вагонів та №3354 від 21.07.14 про добір тарифу.

На підставі заявки начальника митного поста "Павлове" Чопської митниці Міндоходів України від 21.07.2014 320/24-1479 у зв"язку з відсутністю на ст. Ужгород умов та можливостей для здійснення повного переогляду вищевказані вагони 21.07.2014 подано залізницею на підкрановий майданчик МЧ-Львів для проведення митного огляду вантажу з повним вивантаженням вантажу.

З метою недопущення можливих порушень митного законодавства було прийнято рішення про проведення переогляду цього вантажу із залученням експерта Закарпатської торгово-промислової палати для визначення кількості, якості, породи та об"єму лісоматеріалів.

Чопською митницею Міндоходів та зборів України по факту проведення митного огляду вантажу складено Акти про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу.

Згідно зі ст.129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, відправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми.

Так, працівниками ст.Чоп складено акти загальної форми по факту затримки митницею вагонів відправки за №№20,21,22,23,4533,4534,4535,4536.

По даному факту митним органом складено Протоколи про порушення митних правил від 01.08.2014 №№1158/30500/14, 1159/30500/14 про вчинення дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підставу для митного оформлення в режимі "експорт" партії лісоматеріалів документів, що містять неправдиві дані щодо партії лісопродукції.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.11.2014 по справі №308/2584/14-п підтверджено факт порушення митних правил зафіксований в протоколі №1159/30500/14 від 01.08.2014р.

У справі про порушення митних правил № 1158/30500/14 від 01.08.2014року постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.11.2014р. справа № 308/12580/14-п факт порушення митних правил зафіксований . Постановою Апеляційного суду Закарпатської області від 30.01.2015року постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.11.2014року по справі № 308/12580/14-п скасовано, а матеріали адміністративної справи направлено прокурору Перечинського району для проведення перевірки щодо порушень посадової особи відповідача митних правил через службову недбалість.

Відповідач на виконання вимоги ухвали суду подав постанову про закриття кримінального провадження від 02.06.2015року щодо порушень митних правил інженером з реалізації ДП "Перечинське лісове господарство", в якій зазначено, що в ході досудового розслідування, до матеріалів даного кримінального провадження, було приєднано довідки про вартість лісопродукції станом на липень місяць 2014 року, згідно яких, було встановлено, що внаслідок недбалості інженера з реалізації ДП "Перечинське ЛГ" - ОСОБА_5, а саме неналежного контролю за навантаженням лісопродукції у вагони № 32261257, 96399043, 96397187, 96396551, державі могла бути спричинена матеріальна шкода на загальну суму 4535,10 грн., однак її спричинено не було в зв'язку з тим, що вказані вагони з навантаженою лісопродукцією, в які частково було завантажено половника породи "Бук" 1-3 сортів, не перетнули кордон України, а були затримані на Чопській митнитті.

Тобто, матеріальна шкода державі не була спричинена завдяки діям Чопської митниці, чим підтверджується вина посадової особи відповідача в порушенні митних правил через службові недбалість.

За період затримки вагонів для митного огляду залізницею нараховано наступні платежі та збори (розрахунок яких внесено в акти загальної форми, складених ст. Ужгород та Чоп): по станції Ужгород: плата за користування вагонами - 3494,80 грн.; збір за зберігання вантажу - 1818,10 грн. ; повідомлення вантажовласника про затримку-145,20грн. ; маневрова робота -801,10 грн.; тариф Ужгород держ.кордон-Чоп - 5048,00 грн. Загалом нараховано: 11307,20 грн + ПДВ 20%= 13568,64 грн. По станції Чоп : плата за користування вагонами - 28657,60 грн.; збір за зберігання вантажу у вагоні-2562,70 грн.; маневрова робота-801,10 грн; повідомлення вантажовласника про затримку -163,20 грн.; розвантажувальні роботи - 3504,26 грн. Загалом нараховано: 35688,86 грн + ПДВ20%= 42826,63 грн.

Збір за зберігання вантажу на землі з моменту його повного вивантаження з вагонів (23.07.2014 та 25.07.2014) до його вивезення митницею (25.09.2014) становить 31 164,60 грн. (з ПДВ) - акт загальної форми №1124 від 25.09.2014р. Загальна сума нарахованих зборів становить - 87 559,75 грн. (з ПДВ).

У відповідності п.2 ст.218 Митного Кодексу "Митні формальності на залізничному транспорті" розвантажувальні, навантажувальні та перевантажувальні роботи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, проводяться підприємствами залізниці за рахунок власників товарів, або уповноважених ним осіб.

Нараховані суми зборів розраховані на підставі Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги (ОСОБА_3 керівництво №1), затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 26 березня 2009 р. № 317.

Згідно ст.119 Статуту залізниць України за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами користування вагонами і контейнерами.

За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати. Зазначена плата стягується також з вантажовідправників, вантажоодержувачів у разі затримки вагонів (контейнерів), пов'язаної з митним оформленням.

Пункт 16 Правил користування вагонами і контейнерами передбачає випадки, коли вантажовідправник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами. Митні процедури не являються підставою звільнення вантажовідправника від плати за користування вагонами та контейнерами.

Згідно п. 5.15 Роз'яснення президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 № 04-5/601 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею" плата за користування вагонами як належності України, так і належності інших держав не є заходом відповідальності, яка може застосовуватись лише за наявності вини сторони у зобов'язанні.

Пункт 9 Правил зберігання вантажів встановлює, що за зберігання на місцях загального користування та на коліях станції відправлення вантажів, завантажених у вагони (контейнери), які простоюють в очікуванні оформлення перевезення (у т. ч. під під митним оформленням та з інших причин, не залежних від залізниці), збір сплачується з моменту ввезення вантажу на станцію до моменту закінчення затримки.

Відповідно до ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Згідно ч. 2 ст. 908 Цивільного кодексу України загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ст. 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до § 1 статті 11 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (УМВС) відправник повинен додати до накладної супровідні документи, необхідні для здійснення митних та інших правил на всьому шляху прямування вантажу.

Нормативні положення § 2 статті 11 УМВС передбачають відповідальність відправника перед залізницею за наслідки, що виникли у результаті відсутності, недостатності чи неправильності супровідних документів.

Позивачем на підставі актів загальної форми ГУ-23 №№4533, 4534, 4535, 4536 від 22.07.2014року, №20 від 23.07.2014року , №№21,22,23 від 25.07.2014р., № 1124 від 25.09.2014року було нараховано плату за користування вагонами, збір за зберігання вантажу , збір за телеграфне повідомлення про затримку, плата за маневрову роботу, плата за розвантажувальні роботи, які були виконані залізницею через затримку спірних вагонів з вини відповідача.

Вищевказані нарахування внесено до накладних, як це передбачено § 2 статті 11 УМВС.

Враховуючи вищевикладене позовні вимоги підлягають до задоволення повністю.

Заперечення відповідача судом не можуть бути прийняті до уваги, як підстави для відмови у позові, з огляду на таке.

Відповідачем у відзиві зазначається про безпідставність затримки залізницею вагонів 18.07.2014 по ст.Ужгород на підставі листа Закарпатської прокуратури з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері від 17.07.2014 №61-1351вих14 через відсутність у листі посилання на норму законодавства.

Суд вважає, дане твердження безпідставним, оскільки у листі Закарпатського транспортного прокурора є чітке посилання на номер кримінального провадження, по якому ним здійснювалося процесуальне керівництво і яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У відповідності до ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта.

Прокурор, як сторона кримінального провадження, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, керується ст.З6 КПК.

Провести процесуальні та слідчі дії без затримки вагонів було б неможливим.

Щодо затримки вагонів за ініціативою позивача без наявності законодавчих підстав на її здійснення.

У відповідності до ч.5 ст.338 МК України огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення може проводитися за наявності достатніх підстав вважати, що переміщення цих товарів, транспортних засобів через митний кордон України здійснюється поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю, у тому числі в разі отримання відповідної офіційної інформації від правоохоронних органів.

З метою проведення огляду (переогляду) товарів посадові особи органів доходів і зборів самостійно вживають заходів, передбачених цим Кодексом, на всій митній території України, включаючи зупинення транспортних засобів для проведення їх огляду (переогляду), в межах контрольованого прикордонного району та прикордонної смуги.

В даному випадку вагони зупинено у відповідності до вимог даної статті інспектором митниці ОСОБА_6, що підтверджується актом загальної форми від 18.07.2014 №3328 про затримку вагонів.

Дії працівника митниці та працівників залізниці відповідають вимогами спільного наказу Державної митної служби та Міністерство транспорту та зв'язку від 18.09.2008 № 1019/1143 "Про затвердження інструкцій про взаємодію посадових осіб митних органів, що здійснюють митні процедури в міжнародному залізничному сполученні, і працівників залізниць України".

Послідовність дій посадових осіб митних органів при організації, проведенні та оформленні результатів огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення з метою реалізації положень ст. 338 Митного кодексу України визначається наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2012 №1316 "Про затвердження Порядку проведення огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення".

Так, згідно п.1.5 Розділу І Огляд проводиться з метою перевірки наявної інформації про порушення законодавства України з питань державної митної справи.

Таким чином, на підставі отриманих листів УСБ України по Закарпатській області №58/14-2021 від 18.07.2014 та Слідчого відділу ЛВ на ст.Чоп УМВС України на Львівській залізниці №12/2820 митниця була зобов"язана здійснити спільний огляд вагонів для чого і було проведено затримку вагонів.

Заявка митниці про подання вагонів на підкрановий майданчик Євро-ТЕВ для проведення митного огляду з повним або частковим вивантаженням свідчить тільки про вимогу відчеплення вагонів зі складу поїзда та направлення їх в зону митного контролю, на якій технічно можливо провести вивантаження вантажу, так як згідно п.2.16 наказу Державної митної служби та Міністерство транспорту та зв'язку від 18.09.2008 № 1019/1143 "Про затвердження інструкцій про взаємодію посадових осіб митних органів, що здійснюють митні процедури в міжнародному залізничному сполученні, і працівників залізниць України" працівники залізниць не мають права видавати товари (вантажі), що перебувають під митним контролем, виконувати з ними будь-які операції (навантаження, вивантаження, перевантаження, усунення пошкоджень упаковки, розпакування, упакування, перепакування або зміну ідентифікаційних знаків чи маркування, нанесених на упаковку) без дозволу митниці.

Фактично заявка митниці це письмовий дозвіл на проведення операцій з вантажем, який перебував під митним контролем.

Таким чином, позивач вчинив дії щодо процедури митного огляду та взаємодії з посадовими особами митниці у відповідності до норм чинного законодавства, протиправної затримки вагонів не здійснював.

Щодо застосування коефіцієнту.

При нарахуванні зборів залізницею застосовуються коефіцієнти, які затверджені наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 26 березня 2009 року N 317 "Коефіцієнти, що застосовуються до тарифів Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги (із змінами і доповненнями). На момент затримки вагонів та нарахування зборів діяли коефіцієнти, розмір яких встановлено наказом Міністерства інфраструктури України від 11.07.2014 № 306 "Про внесення змін до Коефіцієнтів, що застосовуються до тарифів Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги".

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають до задоволення повністю на суму 87559,75 грн.

Розглянувши матеріали зустрічної позовної заяви, судова колегія

ВСТАНОВИЛА:

Державне підприємство "Перечинське лісове господарство" - позивач (відповідач по первісному позову) подав до суду зустрічну позовну заяву про стягнення з відповідача Державного територіально-галузевого об'єднання" Львівська залізниця" в особі Відокремленого підрозділу "Ужгородська дирекція залізничних перевезень" ( позивач по первісному позову) збитків у вигляді упущеної вигоди на суму 3946,27 грн.

Позовні вимоги мотивує неправомірними діями залізниці, які полягають у затримці вагонів залізницею на підставі листа Закарпатської прокуратури з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері від 17.07.2014 №61-1351вих14, які в свою чергу заподіяли збитки позивачу (відповідачу по первісному позову) у вигляді упущеної вигоди на суму 3946,27 грн., яка є різницею між розміром прибутку, який позивач міг отримати від реалізації лісопродукції на експорті між розміром прибутку, який позивач отримує від реалізації лісопродукції на внутрішньому ринку.

Відповідач ( позивач по первісному позову) подав пояснення на зустрічну позовну заяву від 11.06.2015року №ДНЮ/129 в якій просить відмовити в позові як безпідставно заявлений.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до слідуючого.

Відшкодування збитків, як окремий спосіб захисту, визначений п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України та категорія яких розкривається в приписах ст. 22 ЦК України, передбачає як спеціальний предмет доказування, так і може стосуватись лише випадків завдання матеріальної шкоди або спричинення упущеної вигоди.

Так, статтею 22 ЦК України передбачено, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності.

Для застосування такої міри відповідальності потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Слід довести, що протиправні ДІЇ чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи - безумовним наслідком такої протиправної поведінки.

В даному випадку, позивач стверджує, що ним понесено збитки у формі упущеної вигоди, на підтвердження чого подав розрахунок без документального підтвердження.

Слід зазначити, що у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті доходи, які б могли бути реально отримані при належному виконанні зобов'язання.

Відповідно до статті 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збиткам розуміються, зокрема, витрати, зроблені управненою стороною.

Пред'явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов'язок довести , що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були би ним отримані у разі належного виконання боржником своїх обов'язків. При визначенні реальності неодержаних доходів мають враховуватися заходи, вжиті кредитором для їх одержання, зроблені з цією метою приготування.

При обрахуванні розміру упущеної вигоди мають враховуватись тільки ті точні дані, які безспірно підтверджують реальну можливість отримання грошових сум або інших цінностей, якби зобов'язання було виконано належним чином. Розмір упущеної вигоди повинен визначатися з урахуванням часу, протягом якого тривали протиправні дії відповідача, розумних витрат на отримання доходів, які кредитор поніс би, якби не відбулося порушення права.

Таким чином, вимагаючи відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди, позивач повинен довести, що за звичайних обставин він мав реальні підстави розраховувати на одержання певного доходу; при цьому протиправні дії відповідача є причиною, а збитки, які виникли, - наслідком такої протиправної поведінки.

Отже, для прийняття рішення про відшкодування упущеної вигоди протиправні дії відповідача мають бути єдиною і достатньою причиною неотримання позивачем доходу, на одержання якого позивач мав реальні підстави розраховувати.

Враховуючи, відсутність протиправної поведінки та вини залізниці (відповідача) про що зазначено у мотивувальній частині по первісному позову, а втрата можливості реалізувати лісопродукцію на експорт викликана порушеннями працівників позивача митних правил, а тому в позові слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача за (первісним позовом та позивача за зустрічним) і становить 1 827 грн.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд колегія,

ВИРІШИЛА:

1. По первісному позову.

1.1. Позов задоволити повністю

1.2 Стягнути з Державного підприємства "Перечинське лісове господарство" (89203, Закарпатська область, Перечинський район, с. Сімер, вул. Будівельників, 7, ) на користь Державного територіально-галузевого об'єднання" Львівська залізниця" (79000, м. Львів, вул. Гоголя, 1 ) суму зборів 87559,75 грн. грн. (вісімдесят сім тисяч п'ятсот п'ятдесят дев'ять грн. 75 коп), а також суму 1827,00 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору. Видати наказ.

2. По зустрічному позову.

2.1 В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 25.09.2015.

Головуючий суддя Русняк В.С.

Суддя Васьковський О.В.

Суддя Журавчак Л.С.