УХВАЛА

14.09.2015Справа № 910/5942/15-г

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Укрбізнесгруп Гарантія"
до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аквітенс" 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕРІД", 3. Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАДДІНГТОН", 4. Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРТІКС-КОМПАНІ", 5. Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАОРДІ", 6. Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІТОН КОМПАНІ", 7. Товариства з обмеженою відповідальністю "МАКСТГРУП", 8. Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕСТАТ"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні
позивачаПриватного акціонерного товариства "Українська фінансова мережа"
пропереведення прав та обов'язків покупця

Головуючий суддя: Грєхова О.А.

Судді: Пукшин Л. Г.

Смирнова Ю.М. Представники сторін:

від позивача: Тума О.В. - представник за довіреністю;

від відповідачів-1-8: не з'явилися;

від третьої особи: не з'явилися.

СУТЬ СПОРУ:

Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрбізнесгруп Гарантія" заявлено позов про переведення на позивача прав і обов'язків покупця цінних паперів (акцій) Приватного акціонерного товариства "Українська фінансова мережа", що були відчужені з порушенням переважного права Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбізнесгруп Гарантія" на придбання вказаних акцій.

Разом з позовною заявою 12.03.2015 через відділ діловодства суду від Приватного акціонерного товариства "Українська фінансова мережа" по справі надійшла заява про забезпечення позову, відповідно до якої позивач просив накласти арешт на цінні папери та до набрання чинності рішенням у справі заборонити у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо відчуження наступних цінних паперів:

- простих іменних акцій ПрАТ "Українська фінансова мережа" в без документарній формі, які належать ТОВ «Лестат» в кількості 2830 простих іменних акцій, що становить 9,4333% статутного капіталу ПрАТ "Українська фінансова мережа";

- простих іменних акцій ПрАТ "Українська фінансова мережа" в без документарній формі, які належать ТОВ "ПАДДІНГТОН" в кількості 2830 простих іменних акцій, що становить 9,4333% статутного капіталу ПрАТ "Українська фінансова мережа";

- простих іменних акцій ПрАТ "Українська фінансова мережа" в без документарній формі, які належать ТОВ "Ерід" в кількості 2830 простих іменних акцій, що становить 9,4333% статутного капіталу ПрАТ "Українська фінансова мережа";

- простих іменних акцій ПрАТ "Українська фінансова мережа" в без документарній формі, які належать ТОВ "Макстгруп" в кількості 2830 простих іменних акцій, що становить 9,4333% статутного капіталу ПрАТ "Українська фінансова мережа";

- простих іменних акцій ПрАТ "Українська фінансова мережа" в без документарній формі, які належать ТОВ "Лаорді" в кількості 2830 простих іменних акцій, що становить 9,4333% статутного капіталу ПрАТ "Українська фінансова мережа";

- простих іменних акцій ПрАТ "Українська фінансова мережа" в без документарній формі, які належать ТОВ "Вертікс-компані" в кількості 2830 простих іменних акцій, що становить 9,4333% статутного капіталу ПрАТ "Українська фінансова мережа";

- простих іменних акцій ПрАТ "Українська фінансова мережа" в без документарній формі, які належать ТОВ "Дітон компані" в кількості 2830 простих іменних акцій, що становить 9,4333% статутного капіталу ПрТ "Українська фінансова мережа".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.03.2015 порушено провадження у справі №910/5942/15-г, розгляд справи призначено на 20.04.2015.

Також, ухвалою суду від 16.03.2015 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Укрбізнесгруп Гарантія" в задоволенні заяви про вжиття заходів до забезпечення позову.

20.04.2015 відповідач-7 через відділ діловодства суду подав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечив з підстав того, що позивачем не доведено ту обставину, що статут ПрАТ "Українська фінансова мережа" на момент відчуження спірних акцій передбачав переважне право його акціонерів на придбання акцій цього товариства, що пропонуються їх власником до відчуження третій особі. Крім того, позивачем не доведено, якою саме є дата відчуження вказаних акцій. При цьому, зазначає, що ПрАТ "Українська фінансова мережа" не виконало вимоги ч. 4 ст. 362 ЦК України.

У зв'язку з нез'явленням в судове засідання 20.04.2015 представників відповідачів та третьої особи розгляд справи відкладено на 12.05.2015.

12.05.2015 представник відповідачів-2, 3, 4, 5, 6, 8 через відділ діловодства суду подав відзив на позовну заяву, в якому наголосив на тому, що позивач у своїй позовній заяві посилається на п.п. 6.4.2., 6.4.5., 6.2.8 статуту ПрАТ "Українська фінансова мережа", який було затверджено рішенням №5 від 03.11.2011, проте 15.07.2014 затверджено нову редакцію статуту, яка не передбачає переважного права акціонерів на придбання акцій цього товариства. Також зауважив, що позивачем не внесено грошову суду на депозитний рахунок суду, що свідчить про неможливість придбання ним акцій.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.05.2015 продовжено строк вирішення спору; витребувано у Головного управління юстиції у м. Києві в особі Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців в Подільському районі реєстраційну справу Приватного акціонерного товариства "Українська фінансова мережа"; зобов'язано позивача: надати докази виконання вимог статті 362 ЦК України; докази того, що позивач був акціонером ПрАТ "Українська фінансова мережа" станом на 11.06.2014 та 08.10.2014; Статут в редакції чинній на момент відчуження цінних паперів; зобов'язано відповідача-1 надати договори купівлі-продажу цінних паперів, укладені з ТОВ "ЛЕСТАТ", ТОВ "ПАДДІНГТОН", ТОВ "ЕРІД", ТОВ "МАКСТГРУП", ТОВ "ЛАОРДІ", ТОВ "ВЕРТІКС-КОМПАНІ", ТОВ "ДІТОН КОМПАНІ". Розгляд справи відкладено на 18.05.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.05.2015 у зв'язку з нез'явленням в судове засідання представників позивача, відповідачів-1, 7, третьої особи та невиконання позивачем та відповідачем-1 вимог ухвали суду від 12.05.2015, розгляд справи відкладено на 25.05.2015. Повторно зобов'язано Головне управління юстиції у м. Києві в особі відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців в Подільському районі надати реєстраційну справу Приватного акціонерного товариства "Українська фінансова мережа". Повторно зобов'язано позивача надати: докази виконання вимог статті 362 ЦК України; докази що позивач був акціонером ПрАТ "Українська фінансова мережа" станом на 11.06.2014 та 08.10.2014; Статут в редакції чинній на момент відчуження цінних паперів. Повторно зобов'язано відповідача-1 надати договори купівлі-продажу цінних паперів, укладені з ТОВ "ЛЕСТАТ", ТОВ "ПАДДІНГТОН", ТОВ "ЕРІД", ТОВ "МАКСТГРУП", ТОВ "ЛАОРДІ", ТОВ "ВЕРТІКС-КОМПАНІ", ТОВ "ДІТОН КОМПАНІ".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.05.2015 призначено колегіальний розгляд справи.

Відповідно до автоматичного розподілу справу №910/5942/15-г передано на розгляд наступному складу колегії: суддя Грєхова О.А. (головуючий), судді: Морозов С.М., Смирнова Ю.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.05.2015 справу №910/5942/15-г прийнято до провадження колегії суддів у складі: суддя Грєхова О.А. (головуючий), судді: Морозов С.М., Смирнова Ю.М., розгляд справи призначено на 15.06.2015. Зобов'язано позивача надати: докази виконання вимог статті 362 ЦК України; докази що позивач був акціонером ПрАТ "Українська фінансова мережа" станом на 11.06.2014 та 08.10.2014; Статут в редакції чинній на момент відчуження цінних паперів. Зобов'язано відповідача-1 надати договори купівлі-продажу цінних паперів, укладені з ТОВ "ЛЕСТАТ", ТОВ "ПАДДІНГТОН", ТОВ "ЕРІД", ТОВ "МАКСТГРУП", ТОВ "ЛАОРДІ", ТОВ "ВЕРТІКС-КОМПАНІ", ТОВ "ДІТОН КОМПАНІ".

26.05.2015 через відділ діловодства суду надійшла копія реєстраційної справи Приватного акціонерного товариства "Українська фінансова мережа".

Судове засідання 15.06.2015 у справі №910/5942/15-г не відбулося у зв'язку з перебуванням судді Морозова С М. на лікарняному.

У зв'язку з тривалим лікарняним судді Морозова С.М. розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва від 19.06.2015 призначено повторний автоматичний розподіл справи №910/5942/15-г.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.06.2015 справу №910/5942/15-г передано на розгляд наступному складі колегії: суддя Грєхова О.А. (головуючий), судді: Пукшин Л. Г., Смирнова Ю.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.06.2015 справу №910/5942/15-г прийнято до провадження колегії суддів у складі: суддя Грєхова О.А. (головуючий), судді: Пукшин Л.Г., Смирнова Ю.М., розгляд справи призначено на 03.08.2015. Зобов'язано позивача надати: докази виконання вимог статті 362 ЦК України; докази що позивач був акціонером ПрАТ "Українська фінансова мережа" станом на 11.06.2014 та 08.10.2014; Статут в редакції чинній на момент відчуження цінних паперів. Зобов'язано відповідача-1 надати договори купівлі-продажу цінних паперів, укладені з ТОВ "ЛЕСТАТ", ТОВ "ПАДДІНГТОН", ТОВ "ЕРІД", ТОВ "МАКСТГРУП", ТОВ "ЛАОРДІ", ТОВ "ВЕРТІКС-КОМПАНІ", ТОВ "ДІТОН КОМПАНІ".

Представник позивача в судовому засіданні 03.08.2015 подав клопотання про продовження строку розгляду спору на п'ятнадцять днів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.08.2015 продовжено строк розгляду спору на п'ятнадцять днів та в зв'язку з невиконанням позивачем та відповідачем-1 вимог ухвал суду, розгляд справи відкладено на 14.09.2015. Зобов'язано позивача надати: докази виконання вимог статті 362 ЦК України; докази що позивач був акціонером ПрАТ "Українська фінансова мережа" станом на 11.06.2014 та 08.10.2014; Статут в редакції чинній на момент відчуження цінних паперів. Зобов'язано відповідача-1 надати договори купівлі-продажу цінних паперів, укладені з ТОВ "ЛЕСТАТ", ТОВ "ПАДДІНГТОН", ТОВ "ЕРІД", ТОВ "МАКСТГРУП", ТОВ "ЛАОРДІ", ТОВ "ВЕРТІКС-КОМПАНІ", ТОВ "ДІТОН КОМПАНІ".

В судовому засіданні 14.09.2015 представник позивача подав клопотання про залучення до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Національну комісію з цінних паперів та фондового ринку.

Крім того, представником позивача в судовому засіданні заявлено клопотання про витребування у Національного депозитарія України доказів, а саме: копій розпоряджень на проведення операцій по списанню акцій ТОВ «ФК «Аквітенс» на користь ТОВ "ЕРІД", ТОВ "ПАДДІНГТОН", ТОВ "ВЕРТІКС-КОМПАНІ", ТОВ "ЛАОРДІ", ТОВ "ДІТОН КОМПАНІ", ТОВ "МАКСТГРУП", ТОВ "ЛЕСТАТ", а також договорів купівлі-продажу цінних паперів, укладені з ТОВ "ЛЕСТАТ", ТОВ "ПАДДІНГТОН", ТОВ "ЕРІД", ТОВ "МАКСТГРУП", ТОВ "ЛАОРДІ", ТОВ "ВЕРТІКС-КОМПАНІ", ТОВ "ДІТОН КОМПАНІ".

Відповідачі та третя особа в засідання суду своїх представників не направили, про причини неявки суду не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином.

Розглянувши в судовому засіданні 14.09.2015 клопотання позивача про залучення до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Національну комісію з цінних паперів та фондового ринку та про витребування доказів, суд дійшов наступного висновку.

У частині першій статті 27 Господарського процесуального кодексу зазначено, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора.

Дослідивши доводи, наведені у клопотанні про залучення участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Національну комісію з цінних паперів та фондового ринку, господарський суд міста Києва дійшов висновку про відмову в задоволенні названого клопотання, оскільки Комісія відповідно до Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» здійснює державне регулювання ринку цінних паперів, і рішення господарського суду з даної справи ніяким чином не може вплинути на права і обов'язки названої особи.

Статтею 38 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів.

У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, що перешкоджають його наданню; підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація; обставини, які може підтвердити цей доказ.

Суд зазначає, що обов'язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до ст. 33 ГПК України покладено на сторони та інших учасників судового процесу.

У п. 2.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено, що згідно з частиною другою статті 43 ГПК та статтею 33 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Якщо подані сторонами та іншими учасниками судового процесу докази є недостатніми, господарський суд може за їх клопотанням чи за власною ініціативою витребувати в порядку підготовки справи до розгляду необхідні для цього письмові і речові докази, інші матеріали (пункти 3, 4, 6, 8 і 11 статті 65 ГПК), притому не лише від учасників судового процесу, а й від інших підприємств, установ, організацій, державних органів. У разі неможливості самостійно подати необхідні для розгляду справи докази сторона, прокурор, третя особа вправі звернутися до господарського суду, в тому числі й апеляційної інстанції, з клопотанням про витребування доказів; при цьому обґрунтування такої неможливості покладається на особу, що заявляє відповідне клопотання.

Слід звернути увагу на те, що згідно зі ст. 38 ГПК України витребування доказу є правом, а не обов'язком суду. Попередня редакція цієї статті передбачала, що у випадку, коли подані сторонами докази є недостатніми, господарський суд зобов'язаний витребувати від підприємств та організацій незалежно від їх участі у справі документи і матеріали, необхідні для вирішення спору. Нова ж редакція статті, запроваджена Прикінцевими положеннями Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010, звільнила суд від обов'язку витребувати докази, навіть тоді, коли докази, подані сторонами, є недостатніми для вирішення спору. Таким чином, зазначеною нормою не передбачено активну роль суду у збиранні доказів, оскільки не передбачена його ініціатива у цьому процесі.

Звертаючись з клопотанням про витребування доказів, позивач фактично перекладає на суд свій обов'язок по збиранню доказів. При цьому суд не приймає до уваги доводи ТОВ "Укрбізнесгруп Гарантія" щодо відсутності у нього права і можливості отримати ці докази раніше, оскільки дана справа перебуває в провадженні господарського суду з березня 2015 року та представник позивача не був позбавлений права заявляти клопотання, що прямо передбачено ст. 22 ГПК України.

За таких обставин, суд відмовляє в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбізнесгруп Гарантія" про витребування доказів.

Крім того, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд дійшов висновку про залишення позову без розгляду, з огляду на наступне.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

За приписами статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Пунктом 2.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» №18 від 26.12.2011 роз'яснено, що неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, може тягнути за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до п. 4.9 постанови №18 від 26.12.2011 при вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду (стаття 81 ГПК) господарським судам слід мати на увазі, що застосування пункту 5 частини першої цієї статті можливо лише за наявності таких умов:

- додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, - в протоколі такого засідання;

- витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті;

- позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду (стаття 65 ГПК) або в порядку статті 38 названого Кодексу, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин. Отже, перш ніж залишити позов без розгляду господарський суд зобов'язаний з'ясувати причини невиконання його вимог позивачем і об'єктивно оцінити їх поважність.

Поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об'єктивних, тобто, незалежних від позивача обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов'язків, покладених на нього судом. Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України.

У разі неповідомлення позивачем таких причин суд вправі, в залежності від конкретних обставин справи, в тому числі, залишити позов без розгляду.

Ухвалами від 12.05.2015, 18.05.2015, 26.05.2015, 22.06.2015 та 03.08.2015 суд зобов'язував позивача надати: докази виконання вимог статті 362 ЦК України; докази що позивач був акціонером ПрАТ "Українська фінансова мережа" станом на 11.06.2014 та 08.10.2014; Статут в редакції чинній на момент відчуження цінних паперів.

Проте, всупереч названим обставинам, позивач вказаних в ухвалах суду дій щодо надання витребуваних судом доказів, які мають значення для правильного вирішення спору, не виконав. При цьому, позивачем не зазначено причин невиконання вимог суду в частині надання витребуваних судом документів, як і не представлено відомостей відносно виникнення труднощів у виконанні вимог статті 362 ЦК України.

Таким чином, судом не встановлено поважних причин невиконання вимог, викладених в ухвалах Господарського суду міста Києва від 12.05.2015, 18.05.2015, 26.05.2015, 22.06.2015 та 03.08.2015.

У зв'язку з цим, оскільки суд неодноразово відкладав розгляд справи, надаючи можливість учасникам судового процесу реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд, враховуючи процесуальні строки розгляду спору, встановлені ст. 69 ГПК України, не знаходить підстав для повторного відкладення розгляду справи.

Судом, посеред іншого враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).

Крім того, відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України від 25 січня 2006 року № 1-5/45, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання «розумності» строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

За висновками суду, подальший розгляд справи неможливий, внаслідок невиконання позивачем вимог суду, перелічених у відповідних процесуальних документах, що перешкоджає всебічному та повному розгляду справи та унеможливлює вирішення спору по суті з огляду на те, що наявні у справі документи є недостатніми для прийняття об'єктивного, мотивованого судового рішення.

Пунктом п'ятим статті 81 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Відтак, суд залишає позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбізнесгруп Гарантія" без розгляду, на підставі п. 5 ст. 81 ГПК України.

У відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.43, 33, 49, п. 5 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбізнесгруп Гарантія" залишити без розгляду.

Головуючий суддя:О.А. Грєхова

Судді:Л. Г. Пукшин

Ю.М. Смирнова