ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2015 року Справа № 904/3349/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Кузнецової І.Л. (доповідача),

суддів Герасименко І.М., Подобєда І.М.,

при секретарі судового засідання: Мацекос І.М.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 представник, довіреність № 19 від 29.07.15;

від відповідача: ОСОБА_2 представник, довіреність № 4 від 02.02.15,

розглянувши апеляційну скаргу Першотравенського міського житлово-комунального підприємства на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.06.2015р. у справі №904/3349/15

за позовом приватного підприємства "Фірма ЗЕТ", м.Павлоград, Дніпропетровська область

до Першотравенського міського житлово-комунального підприємства, м.Першотравенськ, Дніпропетровської області

про стягнення 156 775грн.21 коп.

ВСТАНОВИВ:

- рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 16.06.2015р. у справі №904/3349/15 (суддя Рудовська І.А.) позов приватного підприємства (далі-ПП)"Фірма ЗЕТ" задоволено частково, з Першотравенського міського житлово-комунального підприємства (далі-Першотравенське МЖКП) на користь позивача стягнуто 87933грн.03коп. інфляційних збільшень та 11474грн.85коп. трьох процентів річних, в решті в позові відмовлено, в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі відмовлено;

- приймаючи рішення, господарський суд виходив з доведеного під час судового розгляду справи №904/2252/14 факту виконання позивачем робіт за договором підряду №84/188 від 13.12.2013р., порушення відповідачем встановленого для оплати робіт строку, з відсутності підстав для нарахування позивачем неустойки на заборгованість за судовим рішенням у справі №904/2252/14, а також з необґрунтованості клопотання відповідача про зупинення провадження у даній справі;

- не погодившись з прийнятим рішенням, Першотравенське МЖКП подало апеляційну скаргу, в якій з посиланням на неправильне застосування господарським судом норм процесуального права просить це рішення скасувати і припинити провадження у справі;

- у поданій скарзі йдеться про недослідження господарським судом у повній мірі обставин справи, на які посилався позивач та ненадання останнім доказів в підтвердження правомірності заявлених вимог, про невідповідність суми за рішенням суду у справі №904/2252/14 від 20.05.2014р., яка складає 890843грн.20коп. сумі, заявленій у даній справі 747973грн.17коп., про те, що позивач не надав суду відомості стосовно накладення арешту на всі рахунки підприємства згідно з поданою до відділу державної виконавчої служби заяви позивача, про те, що станом на 16.06.2015р. у провадження Першотравенського міського суду перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 директора ПП"Фірма ЗЕТ", обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 Кримінального кодексу України, про те, що в рамках даного провадження підприємством подано цивільний позов про відшкодування 99652грн.80коп. шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, предметом судового дослідження є вказаний вище договір підряду №84/188 від 13.12.2013р. на реконструкцію житлового будинку, що постраждав внаслідок вибуху газоповітряної суміші та правомірність оплати виконаних за цим договором робіт, про те, що за рішенням суду у справі №904/2252/14 з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість по оплаті робіт і штрафні санкції, але за результатами судової будівельно-технічної експертизи №2136 від 19.02.2015р. вбачається, що роботи, передбачені договором підряду виконані не в повному обсязі, а також про відсутність можливості у відповідача надати пояснення та заперечення по суті спору, оскільки суд першої інстанції не перейшов до дослідження фактичних обставин справи, які мають суттєве значення для правильного вирішення спору;

- позивач вважає рішення суду обґрунтованим, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на безпідставність доводів скаржника.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.12.2013р. Першотравенським МЖКП (замовником) та ПП"Фірма ЗЕТ" (підрядником) укладено договір підряду, на підставі якого підрядник зобов"язався за завданням замовника виконати та здати в установлений договором строк закінчені роботи "Реконструкція житлового будинку №37 по вул.Комсомольська в м.Першотравенську (аварійні роботи у зв"язку з вибухом газоповітряної суміші)", а замовник надати підряднику будівельний майданчик, передати дозвільну та проектну документацію, прийняти закінчені роботи, а також оплатити їх.

З огляду на порушення Першотравенським МЖКП зобов"язань за укладеним договором ПП"Фірма ЗЕТ" звернулася до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення заборгованості по оплаті вартості виконаних робіт.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 20.05.2014р. у справі №904/2252/14 позов ПП"Фірма ЗЕТ" задоволено, з Першотравенського МЖКП на користь позивача стягнуто заборгованість за договором підряду в сумі 890843грн.20коп. та штрафні санкції в сумі 15678грн.96коп..

06.06.2014р. на виконання прийнятого рішення господарським судом видано відповідний наказ.

Матеріали справи свідчать також і про те, що заборгованість за рішенням господарського суду у справі №904/2252/14 сплачена відповідачем 05.09.2014р. в сумі 73019грн.24коп. та 19.12.2014р. в сумі 851633грн.36коп..

Викладені обставини слугували визначальними для нарахування позивачем відповідачу втрат від інфляції в сумі 87933грн.03коп. за період червня-грудня 2014р., трьох процентів річних в сумі 11474грн.85коп. за період з 06.06. по 19.12.2014р. та пені в сумі 57367грн.33коп. також за період з 06.06. по 19.12.2014р..

Нарахування виконано позивачем виходячи з суми заборгованості, яка в період з 06.06. по 05.09.2014р. складала 747973грн.17коп., а в період з 06.06 по 19.12.2014р. 674953грн.93коп..

Зазначена сума заборгованості визначена позивачем шляхом зменшення суми заборгованості за рішенням господарського суду від 20.05.2014р. у справі №904/2252/14 в розмірі 890843грн.20коп. на 99652грн.80коп. суму цивільного позову, заявленого Першотравенським МКЖП в кримінальному провадженні, 43971грн.13коп. суму оплати за платіжним дорученням №F0715 ТQ F91 від 15.07.2015р. (а.с.103) та суму проплати, яка була здійснена відповідачем 05.09.2014р. в розмірі 73019грн.24коп..

Ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання не допускається. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ст.599 названого Кодексу зобов"язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.625 Кодексу боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Ст.629 Кодексу встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В абз.2, 3 п.7.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. N14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов"язань" зазначено, що саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум.

Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов'язання.

Щодо досліджуваної справи, то з урахуванням положень наведених норм та вищезазначених фактичних обставин справи, а саме: наявність невиконаного відповідачем рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.05.2014р. у справі №904/2252/14 в період з 06.06. по 19.12.2014р. та ненадання відповідачем доказів, які б спростовували таке невиконання господарським судом зроблено правильний висновок про обґрунтованість нарахування позивачем втрат від інфляції та трьох процентів річних на заборгованість за цим рішенням, а також про задоволення позовних вимог у відповідних частинах.

Таким чином, рішення господарського суду в частині стягнення з відповідача 87933грн.03коп. втрат від інфляції та 11474грн.85коп. трьох процентів річних слід залишити без змін.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягнення пені в сумі 57367грн.33коп., господарський суд послався на те, що у разі, коли судовим рішенням з боржника стягнуто суму неустойки (штрафу, пені), то правова природа відповідної заборгованості саме як неустойки у зв"язку з прийняттям такого рішення залишається незмінною, і тому на неї в силу припису частини другої статті 550 Цивільного кодексу України проценти не нараховуються.

Проте, суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками господарського суду, оскільки вважає їх зробленими всупереч положенням ст.43 Господарського процесуального кодексу України без ґрунтовного дослідження обставин справи.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, пояснень, наданих позивачем на вимогу апеляційного суду з розрахунком ціни позову позивач взагалі не нарахував проценти на суму штрафних санкцій, стягнутих з відповідача за рішенням господарського суду у справі №904/2252/14.

Пеня, запропонована до стягнення по даній справі в сумі 57367грн.33коп. нарахована ним на суми заборгованості по рішенню у справі №904/2252/14, визначена з урахуванням проплат у вказаних вище розмірах за період з 06.06. по 19.12.2014р..

Відповідно до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

У даному випадку, нарахування позивачем пені здійснено поза межами строку, встановленого наведеною нормою з огляду на умови п.3.3 договору підряду №84/188 від 13.12.2013р..

У цьому зв"язку підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені відсутні.

Одночасно колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що невірні висновки господарського суду не вплинули на вирішення спору по суті.

Тому рішення господарського суду в цій частині слід також залишити без змін.

Клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, подане ним в процесі розгляду справи господарським судом є необґрунтованим.

Так, відповідно до ч.1 ст.79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Обовязок господарського суду щодо зупинення провадження у справі виникає у разі повязаності справи, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом, а також неможливості розгляду справи до вирішення взаємоповязаного спору.

Повязаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема факти, що мають преюдиціальне значення. При цьому ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. При цьому йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи.

Перебування у провадженні Першотравенського міського суду кримінального провадження відносно ОСОБА_3 директора ПП"Фірма ЗЕТ" не перешкоджає з"ясуванню обставин по даній справі, оцінці наданих сторонами доказів, тобто фактичному розгляду справи і винесенню остаточного рішення та не свідчить про неможливість розгляду даної справи.

При цьому слід звернути увагу на те, що рішення господарського суду від 20.05.2014р. у справі №904/2252/14, яким встановлена сума заборгованості відповідача за договором підряду в установленому порядку не скасовано.

Посилання скаржника на порушення господарським судом норм процесуального права та неможливість надати суду свої пояснення і заперечення колегією суддів не прийняті до уваги, оскільки в протоколі судового засідання від 16.06.2015р. чітко зафіксовано факт заслуховування судом пояснень представників позивача та відповідача.

Ч.5 ст.81-1 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають право знайомитися з протоколами і протягом п'яти днів після їх підписання подавати письмові зауваження з приводу допущених у протоколах неправильностей або неповноти протоколу. Зауваження на протоколи у всіх випадках долучаються до матеріалів справи.

Однак в матеріалах справи відсутні будь-які зауваження на вищевказаний протокол.

Керуючись ст.ст.101 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

- рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.06.2015р. у справі №904/3349/15 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення

Головуючий І.Л.Кузнецова

Суддя І.М.Герасименко

Суддя І.М.Подобєд

Повна постанова складена 30.09.2015р.