донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

23.09.2015 справа №913/201/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів При секретарі судового засідання За участю представників сторін: від позивача: від відповідача 1. : від відповідача 2.: від прокуратури: від третьої особи :Кододової О.В. Малашкевича С.А., Мартюхіної Н.О. Дем'яновій Є.Є. Не з»явився Не з»явився Чернік Ю.В. (за довіреністю) Горгуль Н.В. (прокурор Харківської області, посвідчення №016182) Не з»явився
розглянувши апеляційну скаргу Фермерського господарства «Слава-Віт», с. Кризьке Марківського району Луганської області
на рішення господарського суду Луганської області
від05.08.2015 р. (повний текст рішення складений та підписаний 06.08.2015року)
у справі№913/201/15 (суддя Іванов А.В.)
за позовомЗаступника прокурора Луганської області в інтересах держави
до відповідачів За участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів1. Марківської районної державної адміністрації Луганської області, смт.Марківка Луганської області 2. Фермерського господарства «Слава-Віт», с.Кризьке Марківського району Луганської області Кризької сільської ради, с.Кризьке, харківського району Луганської області
про Визнання недійсними розпоряджень голови Марківської районної державної адміністрації.
В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 05.08.2015р. у справі №913/201/15 визнано недійсним розпорядження голови Марківської районної державної адміністрації Луганської області № 368 від 17.08.2011 "Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства, розташованої на території Кризької сільської ради"; Визнано недійсним розпорядження голови Марківської районної державної адміністрації Луганської області № 413 від 02.09.2011 "Про внесення змін до розпорядження голови райдержадміністрації № 368 від 17.08.2011"; Визнано недійсним розпорядження голови Марківської районної державної адміністрації Луганської області № 18 від 03.01.2012 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ФГ "Слава - Віт" в оренду для ведення фермерського господарства, розташованої за межами населеного пункту, на території, яка за даними державного земельного кадастру враховується в Кризькій сільській раді"; Визнано недійсним розпорядження голови Марківської районної державної адміністрації Луганської області № 844 від 18.12.2012 "Про внесення змін до розпорядження голови райдержадміністрації № 18 від 03.01.2012".

Рішення суду мотивоване тим, що частиною 1 ст.134 Земельного кодексу України передбачено, що земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Вказаний перелік у частині другій ст.134 Земельного кодексу України вичерпним, тому оскільки не передбачено випадків надання в оренду земельних ділянок для ведення фермерського господарства юридичним особам без проведення торгів, тому органом виконавчої влади не було дотримано цієї процедури .

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовної вимоги прокурора про визнання недійсними розпорядження голови Марківської районної державної адміністрації № 368 від 17.08.2011, № 413 від 02.09.2011, № 18 від 03.01.2012 та № 844 від 18.12.2012.

Господарський суд Запорізької області зазначає, що прокурор звертається за захистом інтересів держави тоді, коли йому стало відомо про їх порушення. З урахуванням обізнаності прокурора тільки з 20.01.2015 про порушення процедури торгів, трирічна позовна давність станом на дату звернення прокурора до суду, не пропущена, а тому застосування позовної давності за заявою 1-го відповідача є безпідставним.

Відповідач 2. - Фермерське господарства «Слава-Віт» не погодився із прийнятим рішенням та звернувся до Донецького апеляційного суду із апеляційною скаргою у якій просить рішення господарського суду Луганської області скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд при вирішенні спору не дослідив жодного доказу, наданого апелянтом, не зазначив, чому відхилив чи спростував їх. У рішенні виклав лише доводи та докази, надані позивачем. Фактичні обставини не встановив і не провів оцінку доказів.

Щодо застосування строку позовної давності апелянт зазначає, що доказом підтверджуючим факт того, що прокуратура могла дізнатися про порушення, є відповідь заступника голови Марківської райдержадміністрації про те, що починаючи з січня 2012року, щомісяця до прокуратури надаються копії розпоряджень голови райдержадміністрації. Крім того, 12.08.2015року Марківська райдержадміністрація надала відповідь на запит про те, що на вимоги прокуратури Марківського району (листи від 02.11.2011року №95/2055 та від 01.10.2014року №2972) всі розпорядження райдержадміністрація передавала до прокуратури для перевірки щомісяця до 5 числа. За результатами перевірок питання про невідповідність чинному законодавству оспорюваних розпоряджень прокуратурою не порушувалося.

Апелянт зазначає, що при прийнятті спірних розпоряджень було дотримано основної вимоги закону - надання земельної ділянки саме для ведення фермерського господарства, яка повинна передаватися без проведення земельних торгів. Та обставина, що питання про надання земельної ділянки було вирішено не протягом місяця, як передбачено законом, а тільки 17.08.2011року, після проведення державної реєстрації фермерського господарства як юридичної особи, не може бути підставою для проведення земельних торгів і визнання розпоряджень недійсними, адже при реєстрації фермерського господарства 02.06.2010року інша земельна ділянка із земель державної чи комунальної власності для ведення фермерського господарства не надавалась.

Від Прокуратури Луганської області через канцелярію суду 23.09.2015року (вхід.№02-48/2622/15) надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому Прокуратура просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення господарського суду Луганської області без змін.

Від відповідача 1. 22.09.2015року надійшли письмові пояснення по справі (вхід.№02-48/2606/15) у яких відповідач 1. просить скасувати рішення господарського суду Луганської області та відмовити позивачу у задоволенні позову за необґрунтованістю або за пропущенням строку позовної давності.

Згідно з положеннями ст.101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішень місцевого господарського суду в повному обсязі.

У відповідності до п.п. 2, 3, 4 частини 3 ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами (ст.ст. 42, ст.43 Господарського процесуального кодексу України).

Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Донецьким апеляційним господарським судом встановлено:

Розпорядженням голови Марківської районної державної адміністрації № 368 від 17.08.2011р. надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ФГ "Слава-Віт" для ведення фермерського господарства, розташованого за межами населеного пункту, на території, яка за даними державного земельного кадастру враховується в Кризькій сільській раді.

Розпорядженням голови Марківської районної державної адміністрації № 413 від 02.09.2011р. внесено зміни до попереднього розпорядження та доповнено словами "орієнтовною площею 61 га".

Розпорядженням голови Марківської районної адміністрації № 18 від 03.01.2012р. затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ФГ "Слава-Віт" для ведення фермерського господарства та рекомендовано керівнику ФГ "Слава-Віт" Черніку В.О. укласти договір оренди земельної ділянки та зареєструвати його у встановленому законодавством порядку.

До вказаного розпорядження внесено зміни розпорядженням голови Марківської районної державної адміністрації № 844 від 18.12.2012р. та доповнено абзацом наступного змісту: "Надати ФГ "Слава-Віт" в оренду земельну ділянку загальною площею 62 га із земель державної власності для ведення фермерського господарства. розташованої за межами населеного пункту, на території, яка за даними державного земельного кадастру враховується в Кризькій сільській раді, терміном на 17 років"

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, Донецький апеляційний господарський суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що спірні правовідносини виникли внаслідок передачі земельної ділянки державної форми власності юридичній особі в оренду для ведення фермерського господарства, які регулюються зокрема Законом України "Про фермерське господарство".

Частиною 1 ст. 7 Закону України "Про фермерське господарство" встановлено, що для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації

Відповідно до ч.3 ст. 7 Закону України "Про фермерське господарство", земельні ділянки для ведення фермерського господарства передаються громадянам України у власність і надаються в оренду із земель державної або комунальної власності.

Згідно ч.5 ст. 7 Закону України "Про фермерське господарство", громадянам України - членам фермерських господарств передаються безоплатно у власність надані їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. Це положення не поширюється на громадян, які раніше набули права на земельну частку (пай).

Отже, наведені норми лише громадян України, як членів фермерського господарства наділяють правом отримати земельну ділянку державної форми власності для ведення фермерського господарства.

Статтею 8 Закону України "Про фермерське господарство" встановлено, що після одержання засновником державного акта на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, державна реєстрація фермерського господарства "Слава-Віт" проведена 02.06.2010р., що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серія АОО №337578, тобто з 02.06.2010р. фермерське господарство "Слава-Віт" набуло статусу юридичної особи.

Відповідно до ч.1 ст. 92 ЦивільногоУкраїни, юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом.

Згідно з ч.1 ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до норм статті 124 Земельного кодексу України (в редакції чинній на момент прийняття розпорядження №368 від 17.08.2011р.) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 134 Земельного кодексу України, земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

При цьому, перелік випадків надання земельних ділянок державної чи комунальної власності в оренду, що визначено ч.2 ст. 134 Земельного Кодексу України не містить випадку передачі юридичним особам земельних ділянок для ведення фермерського господарства.

Положення ч.1, ч.2 ст. 134 Земельного кодексу України в частині надання саме громадянину, а не юридичній особі права отримання земельної ділянки для фермерського господарства кореспондується з ч.1, ч.2, ч.3, ч.5 ст. 7 Закону України "Про фермерське господарство".

Статтею 8 Закону України "Про фермерське господарство" визначено, що після одержання засновником державного акта на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб.

З приписів наведених норм вбачається, що без конкурентних засад (земельних торгів) земельні ділянки передаються в оренду для ведення фермерського господарства лише громадянам.

При цьому, Цивільний кодекс України розмежовує людину як учасника цивільних відносин (статті 24-26 Цивільного кодексу України), і юридичну особу, також як учасника таких відносин.

В даному випадку, оспорювані розпорядження № 368 від 17.08.2011р. про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ФГ "Слава-Віт" для ведення фермерського господарства; № 413 від 02.09.2011р. про внесення зміни до попереднього розпорядження ; № 18 від 03.01.2012р. про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ФГ "Слава-Віт" та № 844 від 18.12.2012р.

, першим відповідачем було порушено порядок передання земельних ділянок в оренду фермерським господарствам, а саме: надано в оренду земельну ділянку загальною площею 620000га фермерському господарству "Слава_Віт" без проведення аукціону, всупереч положенням статті 124 Земельного кодексу України, з урахуванням частини другої статті 134 цього Кодексу, та з урахуванням наведених положень статей 7, 8 Закону України "Про фермерське господарство".

Частиною 1 статті 21 Цивільного кодексу України визначено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

А тому, діяльність зазначених органів та їх посадових осіб повинна здійснюватися на основі правових актів, у їх межах і за процедурою, встановленою цими актами.

Статтею 43 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" встановлено, що акти місцевих державних адміністрацій, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, актам Президента України та Кабінету Міністрів України або інтересам територіальних громад чи окремих громадян, можуть бути оскаржені до органу виконавчої влади вищого рівня або до суду.

Згідно зі статтею 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Враховуючи вищенаведене, місцевий господарський суд правомірно задовольнив позовні вимоги прокурора та визнав недійсним розпорядження голови Марківської районної державної адміністрації Луганської області № 368 від 17.08.2011 "Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства, розташованої на території Кризької сільської ради"; розпорядження голови Марківської районної державної адміністрації Луганської області № 413 від 02.09.2011 "Про внесення змін до розпорядження голови райдержадміністрації № 368 від 17.08.2011"; розпорядження голови Марківської районної державної адміністрації Луганської області № 18 від 03.01.2012 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ФГ "Слава - Віт" в оренду для ведення фермерського господарства, розташованої за межами населеного пункту, на території, яка за даними державного земельного кадастру враховується в Кризькій сільській раді"; розпорядження голови Марківської районної державної адміністрації Луганської області № 844 від 18.12.2012 "Про внесення змін до розпорядження голови райдержадміністрації № 18 від 03.01.2012".

Крім того колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду погоджується із висновком суду першої інстанції , щодо заяви першого відповідача про застосування позовної давності до вимог прокурора, оскільки прокурор звертається за захистом інтересів держави тоді, коли йому стало відомо про їх порушення. З урахуванням обізнаності прокурора тільки з 20.01.2015р. про порушення процедури торгів, трирічна позовна давність станом на дату звернення прокурора до суду, не пропущена, а тому застосування позовної давності за заявою 1-го відповідача є безпідставним.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Доводи заявника, викладені в апеляційній скарзі не обґрунтовані, не доведені належними та допустимими доказами в розумінні ст.33, ст.34 Господарського процесуального кодексу України.

Відтак колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що апеляційна скарга Фермерського господарства «Слава-Віт» задоволенню не підлягає, а рішення господарського суду Луганської області від 05.08.2015року у справі №913/201/15 ґрунтується на чинному законодавстві та підстав для його скасування не вбачається.

Результати апеляційного провадження у справі №913/201/15 оголошені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України усі судові витрати відносяться на апелянта.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства «Слава-Віт», с. Кризьке Марківського району Луганської області на рішення господарського суду Луганської області від 05 серпня 2015 року у справі № 913/201/15 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Луганської області на рішення господарського суду Луганської області від 05 серпня 2015 року у справі № 913/201/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий О.В.Кододова

Судді: С.А.Малашкевич

Н.О.Мартюхіна

Надруковано: 7 прим.

1.позивачу;

2. відповідачам;

1- третій особі;

1. у справу;

1. апеляційному суду;

1. ГСЛО.