донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

16.09.2015 р. справа №908/1970/15-г

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:ОСОБА_1
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю представників сторін:
від позивача:ОСОБА_4 - за довіреністю,
від відповідача:ОСОБА_5 - за довіреністю

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю "Твинз", м.Слов'янськ Донецької області

на рішення господарського суду Запорізької області

від03.08.2015 року

по справі№908/1970/15-г

за позовомОбласного комунального підприємства Донецьктеплокомуненерго (м.Краматорськ Донецької області) в особі Виробничої одиниці "Слов'янськтепломережа", м.Слов'янськ Донецької області
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Твинз", м.Слов'янськ Донецької області
простягнення 69 181,52 грн.

В С Т А Н О В И В:

Гсподарський суд Запорізької області рішенням від 03.08.2015 позовні вимоги Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі Виробничої одиниці "Слов'янськтепломережа", м.Слов'янськ Донецької області (далі ОКП «Донецьктеплокомуненерго») до Товариства з обмеженою відповідальністю "Твинз" (далі ТОВ «Твинз») задовольнив частково та стягнув з останнього грошові кошти у розмірі 56 384,98 грн. основного боргу, 1 129,99 грн. 3% річних, 10 432,13 грн. інфляційних втрат, 885,32 грн. пені та 1 817,78 грн. витрат зі сплати судового збору.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій рішення господарського суду Запорізької області від 03.08.2015 по справі № 908/1970/15-г просить скасувати у повному обсязі.

Зокрема, заявник в апеляційній скарзі посилається на те, що судом першої інстанції при винесенні рішення не було надано правову оцінку факту фіксування температурного режиму, що оформлювалось відповідачем ОСОБА_6 заміру температури, підписаними споживачами тепла, що, на думку ТОВ «Твинз», свідчить про неналежне виконання позивачем зобов'язання з поставки теплової енергії, оскільки температура в приміщенні не відповідала нормам, встановленим законодавством. В звязку з цим відповідач відмовляється оплачувати неякісні послуги.

На підтвердження своїх доводів відповідач посилається на Постанову Кабінету Міністрів України № 15 від 17.02.2010 «Про затвердження Порядку проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості», відповідно до якої позивач мав перерахувати плату, на непідписання актів виконаних послуг та відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Представник позивача в судовому засіданні 16.09.2015 зазначив, що рішення господарського суду Запорізької області від 03.08.2015 по справі № 908/1970/15-г вважає законним та обґрунтованим, тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

У відзиві на апеляційну скаргу ОКП «Донецьктеплокомуненерго» зазначає, що ним було правомірно заявлено вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості, оскільки факт постачання теплової енергії позивачем на виконання умов договору підтверджується актами включення опалення, що містяться в матеріалах справи.

Також Договором передбачено, що ТОВ «Твинз» зобовязаний виконувати звірку розрахунків за спожиту енергію з підписанням Акту звірки щомісячно, що відповідачем не виконувалось.

Крім того, позивач зазначає, що Договір було укладено на постачання теплової енергії на нежитлове приміщення, що є вбудованим у житловий будинок з єдиною системою централізованого опалення, а тому згідно КТМ 204 України 244-94 «ОСОБА_5 та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні» середня розрахункова температура внутрішнього повітря для громадських будівель та споруд, а саме - адміністративних закладів повинна бути 18 °С, кафе - 14 °С.

Представник відповідача в судовому засіданні 19.02.2014 доводи апеляційної скарги підтримав. Крім того, надав через канцелярію суду додаткові пояснення на відзив позивача.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОКП «Донецьктеплокомуненерго» звернулось до господарського суду Запорізької області з позовом про стягнення з ТОВ «Твинз» основного боргу 56 384,98 грн., інфляційних втрат 10 701, 83 грн., 3% річних 1 209,39 грн., пені 885,32 грн.

В позовній заяві позивачем зазначено Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» Структурний підрозділ «Єдиний розрахунковий центр» ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в інтересах виробничої одиниці «Слов'янськтепломережа». Позов заявлено про стягнення боргу на користь виробничої одиниці Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» «Слов'янськтепломережа» на структурний підрозділ «Єдиний розрахунковий центр» ОКП «Донецьктеплокомуненерго».

Позов підписано директором виробничої одиниці «Слов'янськтепломережа» на підставі довіреності № юр/2463 від 30.12.2014, виданої генеральним директором Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» (а.с. 48).

Виробнича одиниця Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» «Слов'янськтепломережа» є структурним підрозділом Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго», діє на підставі Положення про виробничу одиницю, затвердженого Підприємством (п. 3.1.1 Статуту).

З врахуванням викладеного, судова колегія апеляційного суду вважає, що фактично позивачем у справі є Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Слов'янськтепломережа»

Як вбачається з матеріалів справи, 15.10.2007 між ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Слов'янськтепломережа» (Постачальник) та ТОВ «Твинз» (Споживач) було укладено договір на постачання теплової енергії № 412 (далі Договір) відповідно до умов якого Постачальник бере на себе зобовязання постачати Споживачеві теплову енергію для всіх обєктів загальною площею 188,2 кв.м, а Споживач зобовязується оплачувати теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором. (п.1.2 Договору).

Згідно п.1.5 відповідальність між Постачальником та Споживачем за технічний стан та обслуговування теплоспоживальних установок здійснюється згідно їх балансової належності. Межа балансової належності - приміщення, що є вбудованим в житловий будинок вул. Комунарів, 18. Межею балансового розмежування теплових мереж між ВО СТМ та власником будівлі є зовнішній обріз будівлі.

Відповідно до п.3.2.1 Споживач теплової енергії зобовязується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором.

На виконання умов Договору позивач у період з березня по квітень 2013 року, з жовтня по грудень 2013 року, з січня по квітень 2014 року, з жовтня по лютий 2015 року поставив відповідачу теплову енергію на загальну суму 58 019,95 грн., що підтверджено щомісячними актами виконаних послуг та виставленими рахунками.

Споживачем підписані лише окремі акти, наприклад: за березень, жовтень, листопад, грудень 2013 року.

За правовою природою укладений Договір є договором поставки, до якого згідно ст. 712 Цивільного Кодексу України застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В розділі 6 Договору, що регулює порядок розрахунків, сторони передбачили, що розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться згідно предявлених рахунків, відповідно до встановлених тарифів, надісланих рекомендованим листом або вручених під особистий підпис представниками Споживача (п.6.1). Розрахунковим періодом є календарний місяць.

Споживач за 5 днів до початку розрахункового періоду сплачує енергопостачальній організації 100% вартості зазначеної в Договорі кількості теплової енергії, передбаченої за розрахунковий період, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок місяця (п.6.3 Договору).

Відповідно до п.6.6 Договору Споживач виконує звірку розрахунків за спожиту теплову енергію з підписанням Акту звірки щомісяця.

Планові обсяги постачання теплової енергії (розподіл теплової енергії в гігакалоріях помісячно) в січні-квітні та жовтні-грудні визначені в додатку до Договору (а.с. 13).

Матеріали справи містять: Акти включення опалення обєктів, в тому числі житлого будинку за адресою: вул. Комунарів, 18 від 15.10.2012, 05.10.2013, 23.10.2014 (а.с. 14-15), докази направлення Споживачу даних про зміну тарифів на послуги з теплопостачання, рахунки за період стягнення заборгованості (березень, квітень, жовтень-грудень 2013 року, січень-квітень, жовтень-грудень 2014 року, січень-лютий 2015 року).

Доказів складання Актів звірки розрахунків, як це передбачено п.6.6 Договору, відповідач суду не надав.

Посилання Споживача на непідписання Актів наданих послуг судом першої інстанції обґрунтовано не взято до уваги, оскільки складання таких актів умовами Договору не передбачено, тому вони не є підставою для розрахунків.

Порядок визначення кількості фактично спожитої теплоенергії споживачами, що не мають приладів обліку, до яких відноситься відповідач, визначений в п.6.5 Договору.

З врахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо доведеності позовних вимог про стягнення основного боргу в сумі 56 384,98 грн. та в частині нарахування відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України 3% річних в сумі 1 129,99 грн. та 10 432,13 грн. інфляційних втрат. Судом також обґрунтовано нараховано пеню в сумі 885,32 грн. згідно п.7.2.3 Договору.

Щодо актів заміру температурного режиму, на які посилається заявник апеляційної скарги, то вони є такими, що складені заінтересованою особою в односторонньому порядку, оскільки відповідачем не надано доказів звернення до позивача для здійснення заміру температурного режиму.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків господарського суду, викладених в рішенні, оскільки дійсно згідно актів заміру температурного режиму від 29.01.2014 та 17.02.2014, складених за участю представників теплопостачальної організації, працівників ЖЕК № 7 та керівника ТОВ «Твинз» виявлено, що в приміщенні відповідача без узгодженого проекту з житловою організацією та з постачальником теплової енергії (позивачем) були демонтовані два опалювальні прилади, при заміні теплових труб на пластикові знижені діаметри стояків та підводок до опалювальних приладів.

Комунальним підприємством «ЖЕК № 7» керівнику ТОВ «Твинз» направлено вимогу про усунення виявлених порушень (Лист від 12.08.2014 а.с. 80).

Відповідно до п.3.2.16 Договору Споживач не має права проводити реконструкцію, демонтаж та відключати систему теплоспоживання без дозволу енергопостачальної організації, а згідно п.7.1.1 Договору Постачальник не несе матеріальної відповідальності за недопоставку теплової енергії з вини Споживача.

Доказів звернення до позивача з вимогою здійснити перерахунок вартості теплоенергії за окремі розрахункові періоди в порядку, передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України від 17.02.2010 № 151 «Про затвердження Порядку проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості», відповідачем суду не надано.

За таких обставин рішення господарського суду Запорізької області від 03.08.2015 є таким, що ґрунтується на матеріалах справи та відповідає чинному законодавству.

Керуючись викладеним, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга ТОВ «Твинз» задоволенню не підлягає, а рішення господарського суду Запорізької області від 03.08.2015 у справі № 908/1970/15-г підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, - Донецький апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Твинз», м.Словянськ Донецької області залишити без задоволення, а рішення господарського суду Запорізької області від 03.08.2015 по справі № 908/1970/15-г залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий Т.М. Колядко

Судді: О.А. Скакун

ОСОБА_3

Надруковано 6 прим.:

2 - позивачу

1 - відповідачу

1 - у справу

1 - ДАГС

1 - г/с Запорізької обл.