ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23 вересня 2015 р. Справа № 903/939/15

за позовом Луцької міської ради, м.Луцьк

до фірми "НПП Каскад" товариство з обмеженою відповідальністю, м.Луцьк

про повернення земельної ділянки

Суддя Вороняк А.С.

секретар судового засідання Чорний С.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Лабінська Л.О., довіреність №1.1-8/2456 від 06.05.2015р.;

від відповідача: Осадовський Р.Е., довіреність б/н від 20.05.2015р..

Відповідно до ст.20 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) роз'яснено право відводу судді. Відводу судді не заявлено. На підставі ст.22 ГПК України роз'яснено процесуальні права та обов'язки сторін.

Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу не поступало.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Луцька міська рада звернулось з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "НПП Каскад" про повернення земельної ділянки площею 644 кв.м., кадастровий номер 220660089, розташовану за адресою: проспект соборності, 36а в м. Луцьку по акту приймання-передачі, у стані придатному для подальшого використання та стягнення судових витрат по справі.

В обґрунтування позову позивач посилається на закінчення дії договору оренди землі від 07.09.2009р., яким передавалась в оренду спірна земельна ділянка, норми ст.ст.173, 193 Господарського кодексу України(далі - ГК України), ст.ст.373, 374, 526, 530 Цивільного кодексу України(далі - ЦК України), ст.ст.116, 152 Земельного кодексу України(далі - ЗК України) та ст.ст.31, 34, 35 Закону України «Про оренду землі».

Ухвалою господарського суду Волинської області від 27.08.2015р. справу призначено до розгляду на 09.09.2015р. та зобов'язано сторони надати суду ряд документів, необхідних для об'єктивного розгляду справи по суті.

У судовому засіданні 09.09.2015р. представник позивача подала суду клопотання про зміну найменування відповідача з товариства з обмеженою відповідальністю "НПП Каскад" на фірму "НПП Каскад" товариство з обмеженою відповідальністю.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців(станом на 07.09.2015р.) повне найменування відповідача - фірма "НПП Каскад" товариство з обмеженою відповідальністю(а.с.26).

Суд розглянувши дане клопотання представника позивача, в порядку ст.22 ГПК України ухвалив прийняти його та змінити найменування відповідача на фірму "НПП Каскад" товариство з обмеженою відповідальністю.

У судовому засіданні 09.09.2015р. було оголошено перерву до 23.09.2015р. для надання сторонами додаткових доказів та можливого мирного врегулювання спору.

23.09.2015р. через канцелярію суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення по справі.

У судовому засіданні 23.09.2015р. представник відповідача надав суду докази оплати земельного податку за земельну ділянку, розташовану за адресою: проспект Соборності, 36а в м. Луцьку. Додатково усно заявив клопотання про оголошення перерви у судовому засіданні для можливого мирного врегулювання спору.

У судовому засіданні 23.09.2015р. представник позивача щодо оголошення перерви поклалася на розсуд суду. Позов підтримала, вимоги просила задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні 23.09.2015р. просив у задоволені позовних вимог відмовити, оскільки відповідач має намір в подальшому орендувати спірну земельну ділянку та шукати інвестора для забудови.

Суд розглянувши усне клопотання представника відповідача про оголошення перерви, зазначає таке.

Згідно ч.3 ст.77 ГПК України суддя має право оголосити перерву в засіданні в межах встановленого строку вирішення спору з наступною вказівкою про це в рішенні або ухвалі. Однак ст.77 ГПК України встановлює не обов'язок суду оголошувати перерву в судовому засіданні, а визначає лише право суду при наявності певних обставин.

Згідно ч.3 ст.22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Враховуючи те, що в судовому засіданні 09.09.2015р. вже було оголошено перерву, в тому числі і для вжиття сторонами заходів щодо добровільного, безпосереднього врегулювання спору мирним шляхом, суд вважає наведене клопотання відповідача про оголошення перерви необґрунтованим та безпідставним, а тому відхиляє його.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

встановив:

07.09.2009р. між Луцькою міською радою (далі - Орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю фірма "НПП Каскад" (далі - орендар) був укладений договір оренди землі несільськогосподарського призначення-землі житлової та громадської забудови, площею 644кв.м., що знаходиться за адресою: проспект соборності, 36а в м. Луцьку, кадастровий номер 220660089(далі - Договір)(а.с.8-12) з додатком №1 від 12.11.2009р. до нього(а.с.14).

Договір зареєстрований у Державному реєстрі земель 12.11.2009р. за №72.

Згідно п.8 Договору, останній укладено на 5 років. Після закінчення строку Договору Орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його.

Згідно п.19 Договору передача земельної ділянки орендарю здійснюється у 15-денний строк після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі.

Згідно п.20 Договору, після припинення дії Договору Орендар повертає Орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому у порівнянні з тим, у якому він її одержав в оренду.

Згідно п.36 Договору, останній припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено.

Згідно п.42 Договору, останній набуває чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Згідно акту-передачі земельної ділянки(додаток №1 до Договору) слідує, що відповідач, 12.11.2009р. отримав в оренду земельну ділянку площею 644кв.м. для будівництва та обслуговування багатоповерхового житлового будинку, на підставі Договору оренди від 07.09.2009р.(а.с.14).

Згідно листа №1.1-30/6629 від 02.12.2014р. Луцької міської ради «Про заперечення у поновлені договору оренди землі»(а.с.20), ТОВ фірма "НПП Каскад" не звернулися в Луцьку міську раду та не надали документів необхідних для розгляду питання поновлення дії Договору оренди землі.

Зважаючи на те, що договір припинив свою дію 12.11.2014р., відповідач вимоги позивача про повернення йому земельної ділянки не виконав, це стало причиною для звернення до суду.

За змістом ст.12 ЗК України розпорядження землями територіальної громади на території сіл, селищ, міст належить до повноважень сільських, селищних, міських рад та здійснюється відповідно до вимог цього Кодексу.

Відносини, пов'язані з орендою землі регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про оренду землі", законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (стаття 2 Закону України "Про оренду землі").

Згідно ст.792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно ст.1 Закону України "Про оренду землі", оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно ст.13 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Згідно ст.124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою ст.134 цього Кодексу. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою ст.134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому ст.123 цього Кодексу.

Згідно ст.125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації; право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації; приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Як було зазначено вище, згідно п.8 термін дії Договору оренди землі від 07.09.2009р. (який був підставою для користування спірною земельною ділянкою) закінчився 12.11.2014р..

Згідно ст.31 Закону України "Про оренду землі", договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Згідно ст.34 Закону України "Про оренду землі", у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця; у разі невиконання орендарем обов'язку щодо умов повернення орендодавцеві земельної ділянки орендар зобов'язаний відшкодувати орендодавцю завдані збитки.

Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Позивачем на адресу відповідача був направлений лист №1.1.-30/579 від 31.01.2015р. «Про повернення земельної ділянки Луцькій міській раді» шляхом підписання акту прийому-передачі земельної ділянки(а.с.15-16). Даний лист отримано відповідачем 16.02.2015р.(а.с.17), проте останній залишився без відповіді та виконання.

Згідно п."б" ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Вищий господарський суд України у п.2.3 постанови пленуму №6 від 17.05.2011р. "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" зауважив, що господарським судам слід враховувати, що способи захисту прав юридичних та фізичних осіб на земельні ділянки, визначені ст.152 ЗК України, положення якої у відповідних правовідносинах підлягають переважному застосуванню перед нормами ЦК України та ГК України.

Згідно п.2.17 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. №6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах що виникають із земельних відносин" у вирішенні спорів, пов'язаних з поновленням (пролонгацією) договорів оренди земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, судам слід враховувати положення ст.33 Закону України "Про оренду землі". Як вбачається зі змісту ч.3 ст.33 Закону України "Про оренду землі", нею не передбачено порядок автоматичного поновлення договору оренди земельної ділянки в разі відсутності заперечень з боку сторін, а лише визначено, що в цьому разі договір підлягає поновленню. Вказана норма не передбачає зміну відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування, яке є підставою для надання в оренду земельної ділянки, щодо встановлених в ньому строків оренди. Відтак, якщо за законом такий договір підлягає поновленню, то таке поновлення має здійснюватися за волевиявленням сторін. Таке волевиявлення має бути оформлене відповідно до п.34 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рішенням міської ради. За відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади або місцевого самоврядування, підстави для задоволення вимог позивача про зміну строку дії договору відсутні, а у випадку незгоди орендодавця щодо подовження договору оренди земельної ділянки орендар зобов'язаний звільнити займану земельну ділянку, привівши її у належний стан.

В силу ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При цьому вимоги, що пред'являються до доказів, визначені ст.34 ГПК України, відповідно до якої, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Беручи до уваги наявні в матеріалах справи документи, припинення дії Договору та не повернення відповідачем спірної ділянки, докази та письмові пояснення сторін, господарський суд, оцінюючи подані сторонами докази за своїм переконанням, що ґрунтується на всебічному й об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку про підставність та обґрунтованість пред'явленого позивачем до відповідача позову, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити.

Беручи до уваги, що спір до суду було доведено з вини відповідача, судові витрати в сумі 1218 грн. в порядку ст.ст.44,49 ГПК України слід покласти на нього.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, -

вирішив:

1. Позов задовольнити.

2. Зобов'язати фірму "НПП Каскад" товариство з обмеженою відповідальністю (43021, Волинська область, м. Луцьк, вул. Винниченка, 67, офіс 804, ) повернути Луцькій міській раді (43025, Волинська область, м. Луцьк, вул. Б. Хмельницького, 19, код 34745204) земельну ділянку площею 644 кв.м., кадастровий номер 220660089, розташовану за адресою: проспект Соборності, 36а в м. Луцьку по акту приймання-передачі, у стані придатному для подальшого використання.

3. Стягнути з фірми "НПП Каскад" товариство з обмеженою відповідальністю (43021, Волинська область, Волинська область, м. Луцьк, вул. Винниченка, 67, офіс 804, ) на користь Луцької міської ради (43025, м. Луцьк, вул. Б. Хмельницького, 19, ) 1218 (одну тисячу двісті вісімнадцять гривень) грн. витрат по сплаті судового збору.

Повний текст рішення складено

28.09.2015

Суддя А. С. Вороняк