УХВАЛА

14.09.2015Справа № 910/16649/15

За позовом Державного закладу "Республіканська клінічна лікарня МОЗ України"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "КРОНА"

про стягнення 24 547, 24 грн.

Суддя Картавцева Ю.В.

Представники сторін:

від позивача: Чебан О.М. за дов. № 5/66 від 05.02.2014 р.;

Пономарьова О.С. за дов. № 5/816 від 01.11.2013 р.;

від відповідача: Головко М.В. за дов. № 06/2015 від 02.01.2015 р.

СУТЬ СПОРУ:

Державний заклад "Республіканська клінічна лікарня МОЗ України" звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "КРОНА" про стягнення заборгованості за Договором про надання медичних послуг № 01/02/13 від 02.01.2013 р. в розмірі 25 349,89 грн. (16 831,80 грн. - основний борг, 3249, 59 грн. - пеня, 5 028, 80 грн. - інфляційні збитки, 239, 70 грн. 3% річних).

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 02.07.2015 р. порушено провадження у справі №910/16649/15 та призначено справу до розгляду на 20.07.2015 р.

У судове засідання 20.07.2015 р. представник відповідача не з'явився, вимоги ухвали суду не виконав, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

17.07.2015р. відділом діловодства суду від відповідача одержано клопотання про відкладення розгляду справи, згідно якого відповідач просить суд відкласти розгляд справи у зв'язку з неможливістю забезпечити явку представника у судове засідання.

Розглянувши вказане клопотання, суд зазначає таке.

Нормами чинного законодавства України не обмежено коло осіб, які можуть представляти особу в судовому процесі, тому неможливість одного з представників відповідача бути присутнім у судовому засіданні не перешкоджає реалізації права учасника судового процесу на участь у судовому засіданні його іншого представника. Відповідач мав можливість скористатись правилами ст. 28 Господарського процесуального кодексу України та ст. 244 Цивільного кодексу України. Тим більше, відповідач не обґрунтував та не додав на підтвердження відповідних доказів чим викликана неможливість іншого представника (представника за довіреністю, керівника ) бути присутнім в судовому засіданні.

З огляду на вищенаведене, суд відмовляє в задоволенні клопотання відповідача.

20.07.2015 р. відділом діловодства суду отримано від позивача заяву про збільшення розміру позовних вимог, яка за своїм загальним змістом фактично є заявою про зменшення розміру позовних вимог. Згідно даної заяви позивач просить суд стягнути 24 547, 24 грн. (суму основної заборгованості за договором в розмірі 14 955, 50 грн., суму трьох процентів річних в розмірі 239, 70 грн., пеню у розмірі 3954, 38 грн. та інфляційних збитків - 5397, 66 грн.

Розглянувши в судовому засіданні 20.07.2015 р. заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог, яка за своїм загальним змістом фактично є заявою про зменшення розміру позовних вимог, суд зазначає таке.

За приписами ст. 22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

За таких обставин, заява позивача прийнята судом до розгляду.

У зв'язку з нез'явленням в судове засідання представника відповідача, невиконанням вимог ухвали суду про порушення провадження у справі, суд відповідно до ст. 77 ГПК України, відклав розгляд справи на 11.08.2015 р., про що виніс відповідну ухвалу.

У судове засідання 11.08.2015 р. представник позивача не з'явився, вимоги ухвали суду не виконав, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Натомість 27.07.2015 р. відділом діловодства суду отримано від позивача додаткові документи, в тому числі клопотання про відкладення розгляду справи з підстав перебування представників позивача у відпустці та про продовження строків розгляду справи.

Окрім того, у судовому засіданні 11.08.2015 р. представник відповідача подав суду клопотання про відкладення розгляду справи з метою можливого мирного врегулювання спору.

За наслідками розгляду клопотань позивача та відповідача про відкладення розгляду справи, останні судом задоволені.

Щодо клопотання позивача про продовження строку розгляду спору, то оскільки відповідно до ч. 3 ст. 69 ГПК України у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів, то суд задовольнив і зазначене клопотання.

У зв'язку з нез'явленням в судове засідання представника позивача, невиконанням вимог ухвали суду, суд відклав розгляд справи на 31.08.2015 р. та продовжив строку розгляду справи на 15 днів, про що виніс відповідну ухвалу.

28.08.2015 р. відділом діловодства суду отримано від позивача заяву про зміну розміру позовних вимог, яка за своїм загальним змістом фактично є заявою про зменшення розміру позовних вимог. Згідно даної заяви позивач просить суд стягнути 20 230, 56 грн. (суму основної заборгованості за договором в розмірі 10 184, 90 грн., суму трьох процентів річних в розмірі 239, 70 грн., пеню у розмірі 4 408, 30 грн. та інфляційних збитків - 5 397, 66 грн.).

Розгляд вказаної заяви відкладено до наступного судового засідання.

У судовому засіданні оголошено перерву до 14.09.2015р. о 09-30 год.

У судовому засіданні 14.09.2015 р. представник позивача підтримав раніше подану заяву про зміну розміру позовних вимог, що по своїй суті є заявою про зменшення розміру позовних вимог.

Розглянувши у даному судовому засіданні заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог, суд зазначає таке.

Ч. 4 ст. 22 ГПК України визначено, що позивач до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

За таких обставин заява позивача про зменшення розміру позовних вимог приймається до розгляду.

Представник позивача у судовому засіданні 14.09.2015 р. заявив, що відповідач в процесі розгляду справи сплатив на користь позивача 10 184 90 грн., а тому, відповідно, предмет спору в даній справі відсутній. На підтвердження зазначеного, позивач надав виписки по рахунках, станом на 10.09.2015 р.

Таким чином, відповідачем на користь позивача перераховано грошові кошти в розмірі 10 184, 90 грн., що становить суму заявленого основного боргу, а отже заборгованість відповідача перед позивачем в частині основного боргу сплачена в повному обсязі.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011 р., припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові.

Таким чином, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, та враховуючи факт повної сплати суми основного боргу в процесі розгляду справи, суд приходить до висновку про відсутність предмету спору у справі, у зв'язку із чим провадження у справі № 910/16649/15 підлягає припиненню в частині стягнення суми основного боргу, відповідно до п.1-1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, керуючись ст.ст., п.1-1 ч. 1 ст. 80, ст. 86 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

1. Припинити провадження у справі № 910/16649/15 в частині стягнення 10 184 (десять тисяч сто вісімдесят чотири) грн. 90 (дев'яносто) коп. основного боргу.

2. Ця ухвала може бути оскаржена в установленому законодавством порядку.

Суддя Ю.В. Картавцева