ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30.09.2015р. Справа № 905/1449/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Краматорськтеплоенерго,

, м.Краматорськ

до відповідача ОСОБА_1 підприємства Архітектура і кадастр, ,

м.Краматорськ

про стягнення заборгованості в сумі 209319 грн.86 коп.

Суддя Левшина Г.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2-по дов.

від відповідача: не зявився

В засіданні суду брали участь:

СУТЬ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Краматорськтеплоенерго, м.Краматорськ, позивач, звернувся до господарського суду з позовною заявою до відповідача, ОСОБА_1 підприємства Архітектура і кадастр, м.Краматорськ, про стягнення заборгованості в сумі 209319,86 грн., у тому числі основний борг в сумі 90117,45 грн., інфляція в сумі 27736,90 грн., три проценти річних в сумі 1348,06 грн. та пеня в сумі 90117,45 грн.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на договір купівлі-продажу (постачання) теплової енергії №1381 від 01.10.2014р., додаткову угоду №1 від 01.11.2014р., акт введення в експлуатацію вузла обліку теплової енергії від 03.11.2014р., актирахунки №1381-11 від 30.11.2014р., №1381-12 від 31.12.2014р., №1381-1 від.31.01.2015р., №1381-2 від 28.02.2015р., №1381-3 від 31.03.2015р., №1381-4 від 30.04.2015р., розрахунок суми позову.

Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не надав. Про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений (повідомлення про вручення поштового відправлення від 09.09.2015р.).

01.09.2015р. до суду надійшла телеграма ОСОБА_1 підприємства Архітектура і кадастр, згідно якої повідомлено суд про неможливість прибуття в судове засідання до 03.09.2015р.

Ухвалою від 02.09.2015р. у звязку з неявкою сторін, ненаданням витребуваних судом документів розгляд справи було відкладено на 30.09.2015р.

Проте, в судове засідання 30.09.2015р. відповідач не зявився, витребуваних судом документів не надав.

За таких обставин, згідно із ст.75 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Статтею 714 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Згідно ст.275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

01.10.2014р. між сторонами був підписаний договір №1381 купівлі-продажу (постачання) теплової енергії, згідно з умовами якого позивач прийняв на себе зобовязання постачати відповідачу теплову енергію до точки продажу (або до точки розподілу у разі відсутності вузлів обліку) згідно додатку №1 до договору, а відповідач зобовязався приймати та оплачувати надану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в строки та на умовах, передбачених договором.

Відповідно до п.2.1 договору теплова енергія постачається на обєкти відповідача в обсягах згідно додатку №2 Перелік обєктів та обсяги постачання теплової енергії, що є невідємною частиною цього договору, на такі потреби: опалення в опалювальний період, гаряче водопостачання протягом календарного року, за умовами цього договору. За змістом додатку №2 до договору визначено місцезнаходження обєктів позивача б.Машинобудівників, 37, офіс.

Згідно п.5.1 договору №1381 від 01.10.2014р. облік обсягу споживання теплової енергії здійснюється за приладами комерційного обліку. У разі відсутності, пошкодження та/або неправильної роботи приладів комерційного обліку або їх невідповідності встановленим вимогам, та/або пошкодження (зриву) пломб на таких приладах, обсяг споживання теплової енергії здійснюється розрахунковим способом відповідно до теплових навантажень споживача, виконаних за вимогами п.3.2.13 цього договору. У разі відсутності у позивача даних про фактичне споживання теплової енергії відповідно до показників приладів обліку за умовами цього договору або ненадання відповідачем теплових навантажень за вимогами п.п.3.2.13 цього договору. У разі відсутності у теплопостачальної організації даних про фактичне споживання теплової енергії відповідно до показників приладів обліку за умовами цього договору обсяг споживання теплової енергії обраховується виходячи з тпелових навантажень об.єктів споживача.

За змістом п.6.5 договору №21381 від 01.10.2014р. споживач оплачує теплову енергію за тарифами(цінами), діючими у розрахунковий період.

Згідно пунктів 11.1 та 11.2 договору він набуває чинності з дня його підписання сторонами та є безстроковим. Термін дії договору може бути змінений шляхом укладення сторонами письмової угоди.

Як встановлено судом, згідно з наданими до матеріалів справи актами-рахунками №1381-11 від 30.11.2014р. на суму 10791,47 грн., №1381-12 від 31.12.2014р. на суму 28141,80 грн., №1381-1 від.31.01.2015р. на суму 12607,52 грн., №1381-2 від 28.02.2015р. на суму 18824,57 грн., №1381-3 від 31.03.2015р. на суму 18124,08 грн., №1381-4 від 30.04.2015р. на суму 3628,01 грн. позивачем було поставлено відповідачу теплову енергію на суму 90117,45 грн., з урахуванням часткового погашення боргу відповідачем.

Факт постачання позивачем обсягів теплової енергії на вказану суму з боку відповідача не спростований.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до п.6.1 договору №267 від 01.10.2008р. споживач здійснює розрахунок протягом 3 (трьох) робочих днів з дня отримання споживачем акту-рахунку за умовами цього договору шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок теплопостачальної організації.

Згідно з наявними на актах-рахунках відмітками останні отримані відповідачем 08.12.2014р., 13.01.2015р., 12.02.2015р., 11.03.2015р., 08.04.2015р., 14.05.2015р.

За висновками суду, свої зобов`язання щодо своєчасної та повної сплати позивачу грошових коштів в сумі 90117,45 грн. всупереч ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України відповідач не виконав.

Статтею 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

За приписом ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з п.8.2.4 договору №1381 від 01.10.2014р. за порушення строків оплати спожитої теплової енергії в гарячій воді за умовами цього договору відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі 1% від належної до сплати суми за кожний день прострочення у відповідності з Законом України «Про відповідальність субєктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій».

На підставі вказаного пункту договору позивачем також нараховано та предявлено до стягнення пеню в сумі 90117,45 грн. за період з 12.12.2014р. по 12.06.2015р.

Розрахунок суми пені є арифметично вірним, таким, що відповідає законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи.

За приписом ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання і на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім суми основного боргу, позивачем на підставі ст.625 Цивільного кодексу України заявлені вимоги про стягнення з відповідача інфляції в сумі 27736,90 грн. за період з грудня 2014р. по травень 2015р. та трьох процентів річних в сумі 1348,06 грн. за період з 12.12.2014р. по 23.06.2015р.

Щодо вимог про стягнення інфляції за період з грудня 2014р. по травень 2015р. в сумі 27736 грн. 90 коп. суд вважає за необхідне зазначити наступне:

Відповідно до п.3.2 постанови пленума Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Таким чином, враховуючи, що за умовами підписаного між сторонами договору відповідач мав сплатити вартість отриманої від позивача у листопаді 2014р. теплової енергії в строк до 11.12.2014р., нарахування позивачем інфляції за грудень 2014р. на суму боргу 10791,47 грн. є неправомірним (вказане стосується й нарахування інфляції на суми заборгованості, які виникли за наступними місяцями поставки).

Як наслідок, за результатами проведеного судом перерахунку інфляції стягненню з відповідача на користь позивача підлягає інфляція в сумі 19582,84 грн. за період з січня 2015р. по травень 2015р., а решта вимог щодо стягнення інфляції в сумі 8154,06 грн. є неправомірною.

Крім цього, судом також встановлено факт неправомірного нарахування позивачем трьох процентів річних на суму 90117,45 грн., починаючи з 12.12.2014р.

Зокрема, порушення відповідачем виконання своїх зобовязань перед позивачем з оплати вартості теплової енергії, отриманої у квітні 2015р., розпочалося з 18.05.2015р.

Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають три проценти річних в сумі 274,05 грн. за період з 18.05.2015р. по 23.06.2015р.

Відповідач заперечень проти позовних вимог не надав.

За таких обставин, враховуючи, що позов доведений позивачем та обгрунтований матеріалами справи, проте в частині вимог про стягнення трьох процентів річних в сумі 1074,01 грн. та інфляції в сумі 8154,06 грн. є неправомірним, виходячи з того, що відповідач заперечень проти позову не надав, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за отриману теплову енергію підлягають частковому задоволенню в сумі 200091,79 грн., у тому числі основний борг в сумі 90117,45 грн., інфляція в сумі 19582,84 грн., три проценти річних в сумі 274,05 грн. та пеня в сумі 90117,45 грн.

Судовий збір підлягає розподілу між сторонами пропорційно задоволеним позовним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4-3, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Краматорськтеплоенерго, м.Краматорськ до ОСОБА_1 підприємства Архітектура і кадастр, м.Краматорськ про стягнення заборгованості в сумі 209319,86 грн.,у тому числі основний борг в сумі 90117,45 грн., інфляція в сумі 27736,90 грн., три проценти річних в сумі 1348,06 грн. та пеня в сумі 90117,45 грн., задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 підприємства Архітектура і кадастр (84313 Донецька область, м.Краматоськ, бул.Машинобудівників, 37; рах.№6077 в філії ПАТ КБ Приватбанк в м.Краматорськ, МФО 335548, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Краматорськтеплоенерго (84305 Донецька область, м.Краматорськ, вул.Орджонікідзе, 5; рах.№6944 у філії Донецького ОУ АТ "Ощадбанк", МФО 335106, ) основний борг в сумі 90117 грн. 45 коп., інфляцію в сумі 19582 грн. 84 коп., три проценти річних в сумі 274 грн. 05 коп. та пеню в сумі 90117 грн. 45 коп., всього заборгованість в сумі 200091 грн. 79 коп., судовий збір в сумі 4001 грн. 77 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні 30.09.2015р. оголошено повний текст рішення.

Суддя Г.В. Левшина