КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2015 р. Справа№ 5011-39/9978-2012

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Коршун Н.М.

Алданової С.О.

при секретарі Драчук Р.А.

за участю представників:

від позивача Сидоренка А.С. - дов. №14-100 від 18.04.2014 р.

від відповідача Сидорова П.В. - дов. №4 від 25.06.2015 р.

Скржешевського М.С. - дов. №12/9-15 від 12.09.2015 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газовик»

на ухвалу господарського суду міста Києва

від 31.08.2015 р. (суддя Гумега О.В.)

за заявою Публічного акціонерного товариства

«Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

про поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу

до виконання (заява на підставі ст. 119 ГПК України)

у справі №5011-39/9978-2012

за позовом Публічного акціонерного товариства

«Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

(далі - ПАТ «НАК «Нафтогаз України»)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газовик»

(далі - ТОВ «Газовик»)

про стягнення 5 979 154,95 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 31.08.2015 р. у справі №5011-39/9978-2012 задоволено заяву ПАТ «НАК «Нафтогаз України» про поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання, відновлено строк для пред'явлення до виконання наказу господарського суду міста Києва від 06.03.2013 р. №5011-39/9978-2012 про примусове виконання рішення, яким стягнуто з ТОВ «Газовик» на користь ПАТ «НАК «Нафтогаз України» 3 010 276,06 грн. основного боргу, 413 633,13 грн. пені, 431 375,98 грн. 7% штрафу, 51 238,27 грн. інфляційних нарахувань, 119 422,95 грн. трьох відсотків річних, 64 380,00 грн. судового збору.

Не погодившись із згаданою ухвалою місцевого суду, ТОВ «Газовик» оскаржило її в апеляційному порядку, просило скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у відновленні строку для пред'явлення наказу від 06.03.2013 р. у справі №5011-39/9978-2012 до виконання. В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначив, що не погоджується із висновками суду, адже позивачем не наведено обґрунтованих підстав пропуску строку для пред'явлення наказу господарського суду міста Києва №5011-39/9978-2012 від 06.03.2013 р. до виконання, не надано доказів на підтвердження обставин, які були об'єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення позивача та пов'язаних з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій, направлених на отримання та пред'явлення наказу до виконання тощо.

Відповідно до автоматизованого розподілу справ між суддями, справу №5011-39/9978-2012 за апеляційною скаргою ТОВ «Газовик» передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Дикунська С.Я., судді: Алданова С.О., Коршун Н.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.09.2015 р. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено розгляд справи на 29.09.2015 року.

В судовому засіданні представники апелянта доводи скарги підтримали, просили її задовольнити, оскаржену ухвалу скасувати за наведених в скарзі підстав та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні заяви ПАТ «НАК «Нафтогаз України» відмовити.

Представник позивача в судовому засіданні доводи скарги заперечив, просив не брати їх до уваги, а оскаржену ухвалу місцевого суду як законну та обґрунтовану залишити без змін.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню.

Так, рішенням господарського суду міста Києва від 08.10.2012 р. у справі №5011-39/9978-2012 позовні вимоги задоволено повністю та стягнуто з ТОВ «Газовик» на користь ПАТ «НАК «Нафтогаз України» 3 010 276,06 грн. основного боргу, 413 633,13 грн. пені, 431 375,98 грн. 7% штрафу, 51 238,27 грн. інфляційних нарахувань, 119 422,95 грн. трьох відсотків річних, 64 380,00 грн. судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ГПК України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Після набрання судовим рішенням законної сили наказ видається за заявою стягувачу чи прокурору, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, або надсилається стягувачу рекомендованим чи цінним листом.

22.10.2012 р. на виконання рішення господарського суду міста Києва від 08.10.2012 р. у справі №5011-39/9978-2012 видано наказ, який позивачем отримано наручно 24.10.2012 року. Строк пред'явлення до виконання згаданого наказу встановлено до 20.10.2013 року.

Як встановлено матеріалами справи, рішення господарського суду міста Києва від 08.10.2012 р. у справі №5011-39/9978-2012 було оскаржене відповідачем (згідно ухвали Київського апеляційного господарського суду апеляційне провадження відкрито 28.12.2012 р.) та залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.02.2013 року.

В зв'язку з оскарженням згаданого судового рішення в апеляційному порядку, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в місті Києві 16.01.2013 р. винесено постанову про повернення виконавчого документа (наказу господарського суду міста Києва №5011-39/9978-2012 від 22.10.2012 р.) до господарського суду міста Києва.

Відповідно до статті 116 ГПК виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Наказ видається за заявою стягувачу чи прокурору, який здійснює у справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, або надсилається стягувачу місцевим господарським судом після набрання судовим рішенням законної сили згідно з вимогами статті 85 ГПК і повернення матеріалів справи із суду апеляційної інстанції (якщо рішення оскаржувалося в апеляційному порядку і не було скасоване чи змінене). Строк пред'явлення наказу до виконання повинен відповідати приписам статті 22 Закону України «Про виконавче провадження». Якщо судове рішення місцевого господарського суду переглядалося в суді апеляційної інстанції і наказ видається (надсилається) після здійснення такого перегляду, то дата видачі наказу має збігатися з датою повернення матеріалів справи (матеріалів апеляційного провадження) із суду відповідної інстанції до місцевого господарського суду. Після закінчення апеляційного перегляду справа невідкладно повертається до суду першої інстанції (п. 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України»).

У відповідності до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Так, на виконання рішення господарського суду міста Києва від 08.10.2012 р. у справі №5011-39/9978-2012, залишеного без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.02.2013 р., видано наказ від 06.03.2013 року. Строк пред'явлення до виконання згаданого наказу встановлено до 20.02.2014 року.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до господарського суду міста Києва з заявою про видачу наказу №5011-39/9978-2012 від 06.03.2013 р. лише 08.07.2015 р., в той час як рішення набрало законної сили ще 20.02.2013 р. (постанова Київського апеляційного господарського суду у справі №5011-39/9978-2012), про суть якого позивачу було достеменно відомо, адже його представник був присутній при прийнятті постанови судом апеляційної інстанції. Таким чином цей наказ не був пред'явлений до виконання в межах визначеного строку (20.02.2014).

У разі пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання з причин, визнаних господарським судом поважними, пропущений строк може бути відновлено (ч. 1 ст. 119 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 53 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Звертаючись 27.07.2015 р. з заявою про поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання, заявник посилався на те, що пропущення згаданого строку сталося не з його вини, оскільки наказ на виконання рішення господарського суду міста Києва від 08.10.2012 р. у справі №5011-39/9978-2012 не було надіслано на адресу стягувача після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Постановляючи оскаржену ухвалу про задоволення заяви позивача та відновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу №5011-39/9978-2012 від 06.03.2013 р. до виконання, місцевий суд вважав, що причини поважності пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання оцінюються судом виходячи з обґрунтування поважності цих причин, наданих доказів за правилами ст. 43 ГПК України, й встановивши, що стягувач дійсно отримав згаданий наказ після закінчення строку його пред'явлення до виконання, дійшов висновку про задоволення заяви позивача тощо.

Апеляційний господарський суд не погоджується з такими висновками місцевого суду вважаючи, що поважними визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними і пов'язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій. При цьому ГПК України не пов'язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, які спричинили пропуск строку. Таким чином, в кожному випадку суд з врахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює наведені в обґрунтування заяви на відновлення строку для пред'явлення наказу до виконання доводи та приходить до висновку щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку з огляду на надані за правилами ст. 43 ГПК України докази.

Так, Вищий господарський суд України в п. 1 інформаційного листа від 15.03.2007 р. №01-8/123 «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році» на запитання щодо вирішення господарським судом питання про відновлення процесуального строку й достатності для цього самого лише клопотання про це або наявність поважної причини пропуску строку має бути доведена, послався на приписи ч. 1ст. 53 ГПК, згідно яких за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк. Таким чином, наведена норма пов'язує можливість відновлення процесуального строку з обов'язковою наявністю поважної причини (чи причин) пропуску відповідного строку. Це стосується й тих випадків, коли таке відновлення здійснюється з ініціативи господарського суду, що має зазначити відповідну причину (причини) в судовому рішенні, в якому йдеться про відновлення строку. Якщо відновлення процесуального строку здійснюються за заявою сторони чи прокурора, заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього за загальними правилами розділу V ГПК.

Оскільки позивачем не наведено аргументованих обставин щодо поважних причин пропуску процесуального строку для пред'явлення наказу до виконання, не подано доказів на підтвердження цих обставин, а наведене ним не доводить наявності суттєвих перешкод для своєчасного звернення до господарського суду з заявою про видачу наказу, апеляційний господарський визнав висновки місцевого суду помилковими та необґрунтованими підставами для поновлення пропущеного строку для пред'явлення до виконання наказу господарського суду міста Києва №5011-39/9978-2012 від 06.03.2013 року.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржена ухвала - скасуванню з подальшою відмовою в задоволенні заяви ПАТ «НАК «Нафтогаз України» про поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання. В зв'язку з цим витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на позивача на підставі ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 99, 101-106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газовик» задовольнити, ухвалу господарського суду міста Києва від 31.08.2015 р. у справі №5011-39/9978-2012 - скасувати.

В задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» про поновлення строку для пред'явлення до виконання наказу господарського суду міста Києва №5011-39/9978-2012 від 06.03.2013 р. - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01001, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, будинок 6, ідентифікаційний код 20077720) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газовик» (03150, м. Київ, вул. Предславинська, будинок 39, ідентифікаційний код 32736800) 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Видачу наказу доручити господарському суду міста Києва.

Матеріали справи №5011-39/9978-2012 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді Н.М. Коршун

С.О. Алданова