КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2015 р. Справа№ 910/4908/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ільєнок Т.В.

суддів: Куксова В.В.

Яковлєва М.Л.

при секретарі

судового засідання: Колеснік М. П.

за участі представників сторін:

позивача Парненка А.А. дов. від 18.03.2015 б/н

відповідача Кошлія Р.В. дов. від 22.10.2014 б/н

третьої особи не з'явився, про день, час та місце розгляду справи

повідомлений належним чином;

розглянувши матеріали

апеляційної скарги позивача ПрАТ "Смарт-Холдинг", м. Київ

на рішення Господарського суду міста Києва від 12.05.2015

у справі № 910/4908/15-г (суддя Демидов В.О.)

за позовом ПрАТ "Смарт-Холдинг", м. Київ

до відповідача ПАТ "Дочірній Банк Сбербанку Росії", м. Київ

третя особа, яка не

заявляє самостійних

вимог на предмет спору

на стороні відповідача Сільськогосподарське товариство з обмеженою

відповідальністю ім. Шевченка, Черкаська обл.,

с. Софіївка

про визнання недійсним п. 2.1.1 та п. 6.1 Договору

поруки від 28.10.2013

ВСТАНОВИВ:

02.03.2015 позивач ПрАТ "Смарт-Холдинг" звернувся до Господарського суду міста Києва із позовом до відповідача, за яким просив визнати недійсними п. 2.1.1 та п. 6.1 Договору поруки від 28.10.2013, укладеного між ПрАТ "Смарт-Холдинг" та ПАТ "Дочірній Банк Сбербанку Росії".

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.05.2015 № 910/4908/15-г у задоволені позову відмовлено, як заявленого необґрунтовано.

Не погоджуючись з прийнятим Рішенням, позивач ПрАТ "Смарт-Холдинг" звернувся до Київського апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить Рішення Господарського суду міста Києва від 12.05.2015 № 910/4908/15-г скасувати та прийняти нове судове рішення, за яким задовольнити позов, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а тому не правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

ПАТ "Дочірній Банк Сбербанку Росії" у своїх Письмових поясненнях на апеляційну скаргу від 03.08.2015 просить колегію суддів залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення, Рішення Господарського суду міста Києва від 12.05.2015 № 910/4908/15-г залишити без змін, як таке, що прийнято у повній відповідності до вимог діючого законодавства України.

Ухвалою КАГС від 15.06.2015 № 910/4908/15-г порушено апеляційне провадження за скаргою позивача та призначено судове засідання (колегія суддів у складі: головуючого судді Ільєнок Т.В., суддів: Куксова В.В., Яковлєва М.Л.).

За Розпорядженням секретаря судової палати КАГС від 18.08.2015, враховуючи перебування судді Куксова В.В. у черговій відпустці, склад колегії суддів змінено, для розгляду даної справи було сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя Ільєнок Т.В., судді: Тарасенко К.В., Яковлєв М.Л..

За Ухвалою КАГС від 18.08.2015 № 910/4908/15-г прийнято апеляційну скаргу позивача до провадження колегією суддів у складі: головуючої судді Ільєнок Т.В., суддів: Тарасенко К.В., Яковлєва М.Л..

За Розпорядженням секретаря судової палати КАГС від 22.15.2015 № 910/4908/15-г, у зв'язку з виходом з чергової відпустки судді Куксова В.В., який входить до постійного складу судової колегії, для розгляду даної скарги було сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючого судді Ільєнок Т.В., суддів: Куксова В.В., Яковлєва М.Л..

Ухвалою КАГС від 22.15.2015 № 910/4908/15-г прийнято апеляційну скаргу відповідача до провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Ільєнок Т.В., суддів: Куксова В.В., Яковлєва М.Л..

В судове засідання від 22.09.2015 представник третьої особи не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про його належне повідомлення свідчить залучене до матеріалів справи зворотнє поштове повідомлення № 09-33/32736/15.

За пунктом 3.9.2 Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1. підпункту 3.9. названої Постанови Пленуму ВГСУ.

Враховуючи, що присутні представники позивача-скаржника та відповідача не заперечували проти розгляду апеляційної скарги у відсутності представника третьої особи, колегія суддів перейшла до здійснення апеляційного перегляду справи по суті за наявними матеріалами.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши присутніх представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку апеляційну скаргу позивача ПрАТ "Смарт-Холдинг" залишити без задоволення, Рішення Господарського суду міста Києва від 12.05.2015 по даній справі залишити без змін, приймаючи до уваги наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 20.05.2010 між ПАТ "Дочірній Банк Сбербанку Росії" (банк) та СТОВ ім. Шевченка (позичальник) було укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 13-Н/10 (далі за тестом - Кредитний договір), за умовами якого банк відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію в іноземній валюті ("кредитна лінія"), та на підставі додаткових угод до нього окремими частинами (траншами) надає позичальнику кредитні кошти (кредит) у порядку і на умовах, визначених цим Договором. Позичальник, в свою чергу, зобов'язався використовувати кредит з метою, вказаною в п. 1.5 Договору, своєчасно та у повному обсязі виплачувати банку проценти за користування кредитом, виконати інші умови цього договору та повернути банку кредит у терміни, встановлені цим договором та/або додатковими угодами до цього Договору.

Ліміт кредитної лінії складає: 1 117 424 242,42 рос. руб..

Розмір процентів за користування кредитними коштами складає 16% річних (п. 1.3 Кредитного договору).

Згідно п.6.3. Кредитного договору проценти, нараховані відповідно до пунктів 6.1-6.2 цього Договору, позичальник зобов'язаний сплачувати щомісяця не пізніше 3 робочих днів, наступного за днем закінчення періоду.

Відповідно до пункту 8.1. Кредитного договору позичальник зобов'язується повернути банку кредит, наданий в межах встановленого ліміту кредитної лінії, в повному обсязі не пізніше останнього дня дії кредитної лінії, зазначеного в п. 1.4. Кредитного договору, тобто не пізніше 19.05.2014.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, в забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором між ПАТ "Дочірній Банк Сбербанку Росії" (кредитор) та ПрАТ "СМАРТ-ХОЛДИНГ" (поручитель) було укладено Договір поруки від 28.10.2013 (далі за текстом - Договір поруки), за умовами пункту 2.1.1 якого поручитель зобов'язався відповідати перед кредитором за зобов'язаннями, які були невиконані СТОВ ім. Шевченка (боржником) та які передбачені Кредитним договором (основне зобов'язання), зокрема, але не обмежуючись:

- зобов'язання повернути кредитору частину кредиту, надану в російських рублях в межах кредитної лінії, відкритої строком до 19.05.2014 за Кредитним договором в сумі 317000000,00 рос. руб. у строк, який зазначений в кредитному договорі, а у випадках, передбачених законодавством України та/або кредитним договором (основним договором) та цим договором - достроково;

- зобов'язання щомісяця, не пізніше перших 3 робочих днів місяця наступного за тим, за який вони нараховані, в порядку, який зазначається в ст.6 Кредитного договору, а у випадках, передбачених законодавством України та/або кредитним договором та/або договором поруки, - до настання строків, які зазначаються в ст. 6 Кредитного договору - сплатити кредитору проценти за користування кредитом за кредитним договором (основним зобов'язанням) з розрахунку 16 % річних за користування кредитом в російських рублях, що нараховуватимуться від суми 317000000,00 рос. руб. (з можливістю зміни розміру процентів та строків їх сплати у випадках та порядку, які зазначаються в ст. 6 основного договору, що відбувається автоматично і не потребує укладення між сторонами будь-якої додаткової угоди/договору про внесення змін до договору поруки та така зміна зобов'язання є погодженою поручителем).

- зобов'язання відшкодувати документально підтверджені збитки, завдані кредитору невиконанням та/або неналежним виконанням зобов'язань по основному договору в частині погашення суми кредиту 317000000,00 рос. руб. та відсотків, що нараховуються на вказану частину кредиту;

- зобов'язання сплатити кредитору штрафні санкції, неустойки (пені, штрафи) за невиконання та/або неналежне виконання зобов'язань по основному договорі у строки та у розмірах, які зазначаються в основному договорі в частині погашення суми кредиту 317000000,00 рос. руб., та відсотків, що нараховуються на вказану частину кредиту;

- зобов'язання сплатити кредитору будь-які інші платежі (якщо такі платежі передбачені умовами кредитного договору) в строки і в порядку, встановлені в кредитному договорі в частині погашення суми кредиту 317000000,00 рос. руб., що нараховуються на вказану частину кредиту.

Відповідно до п. 2.1.3 Договору поруки відповідальність поручителя перед кредитором включає в себе зобов'язання сплати кредитору неустойки у випадку і у розмірі, зазначеному в п.4.4 Договору поруки (зобов'язання із сплати неустойки) в частині погашення суми кредиту 317000000,00 рос. руб. та відсотків, що нараховуються на вказану частину кредиту.

Пунктом 4.1. Договору поруки передбачено, що позичальник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель та боржник залишаються зобов'язаними перед кредитором до того моменту, поки всі зобов'язання за основним договором не будуть виконані повністю або дію поруки не буде припинено.

Пунктом 6.1 Договору поруки його сторони передбачили, що підписанням договору поруки поручитель надає свою згоду на зміну протягом дії цього договору розміру Основного зобов'язання за Основним договором (зокрема, але не виключно: пролонгацію Основного договору, збільшення суми кредиту/ліміту кредитної лінії за Основним договором тощо), внаслідок чого зміниться, зокрема, збільшиться обсяг його (поручителя) відповідальності, без додаткового повідомлення кредитором поручителя про таку зміну та без укладення окремої угоди (договору про внесення змін) до договору поруки.

Пунктом 5.1.1. Договору поруки визначено, що у разі невиконання боржником своїх зобов'язань за основним договором кредитор має право пред'явити свої вимоги безпосередньо до поручителя. Ці вимоги є обов'язковими для виконання поручителем протягом строку, зазначеного в п.4.3 Договору поруки.

Судом першої інстанції встановлено, що внаслідок порушення позичальником умов Кредитного договору банк звернувся до місцевого господарського суду міста Києва з позовом до поручителя ПрАТ "Смарт-Холдинг" про стягнення з останнього заборгованості позичальника за Кредитним договором № 13-Н/10 від 20.05.2010, а також інших нарахувань.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.03.2015 № 910/25221/14, яке залишено без змін за Постановою КАГС від 13.05.2015 № 910/25221/14 та Постановою ВГСУ від 13.07.2015 № 910/25221/14, з ПрАТ "СМАРТ-ХОЛДИНГ" на користь ПАТ "Дочірній Банк Сбербанку Росії" стягнуто 317000000 рос. руб. 00 коп., заборгованості за кредитною лінією, що в гривневому еквіваленті становить 108940220 грн. 00 коп., 17505292 рос. руб. 84 коп. заборгованості з процентів за користування кредитною лінією, що в гривневому еквіваленті становить 6015868 грн. 94 коп., 11420925 грн. 77 коп. пені за прострочення повернення заборгованості за тілом кредиту, 185504 грн. 08 коп. пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом та 73080 грн. 00 коп. витрат на сплату судового збору.

02.03.2015 позивач ПрАТ "Смарт-Холдинг" звернувся до місцевого господарського суду до відповідача ПАТ "Дочірній Банк Сбербанку Росії" з даним позовом, за яким просив визнати недійсними п. 2.1.1 та п. 6.1 Договору поруки від 28.10.2013, укладеного між ПрАТ "Смарт-Холдинг" та ПАТ "Дочірній Банк Сбербанку Росії".

ПрАТ "Смарт-Холдинг", обґрунтовуючи позовні вимоги посилався на те, що оспорювані пункти Договору поруки в порушення вимог ст. 559 ЦК України містять умови щодо збільшення обсягу відповідальності поручителя за Договором поруки - позивача у справі, без повідомлення останнього та без укладення відповідної додаткової угоди. На думку позивача, такі положення Договору поруки суперечать загальним засадам цивільного законодавства, зокрема, ст.6, 559, 627 Цивільного кодексу України, а тому названі пункти договору підлягають визнанню недійсними.

Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що з підписанням Договору поруки позивач надав згоду щодо усіх умов, викладених у Договорі, що відповідає положенням ст. 638 ЦК України. Крім того, відповідач посилався на п. 4.1.2 Постанови Пленуму ВГСУ "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів" від 24.11.2014 № 1, відповідно до якого якщо в договорі поруки є посилання на договір, що регулює забезпечене зобов'язання з відповідними умовами, то у такому випадку відсутні підстави для визнання цього договору поруки недійсним. Також відповідач зазначав, що відповідальність позивача як поручителя за Договором поруки обмежена в частині погашення суми кредиту у розмірі 317000000 рос. руб. та відсотків, що нараховуються на вказану частину кредиту, що спростовує твердження товариства про збільшення обсягу відповідальності у договорі поруки, оскільки Договором поруки передбачена часткова відповідальність поручителя.

Судом першої інстанції зазначено, що Договір поруки від 28.10.2013, укладений між сторонами у даній справі в забезпечення зобов'язань за Кредитним договором від 20.05.2010 № 13-Н/10, що був укладений між ПАТ "Дочірній Банк Сбербанку Росії" та СТОВ ім. Шевченка.

Порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов'язання. Підставою для поруки є договір, який встановлює зобов'язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов'язання боржника та кредитором боржника.

Зміст договору як угоди (правочину) складає сукупність визначених на розсуд сторін та погоджених ними умов, в яких закріплюються їх права і обов'язки, що складають зміст договірного зобов'язання (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ч. 3 ст. 509, п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України).

Обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 Цивільного кодексу України, порука припиняється, зокрема, у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Таким чином, місцевим господарським судом зазначено, що закон пов'язує припинення договору поруки із зміною основного зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому, збільшення обсягу відповідальності поручителя без його згоди на таке збільшення не визначено законом підставою для визнання договору поруки недійсним.

Так, відповідно до ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 вказаного Кодексу.

Вирішуючи спір про визнання угоди недійсною, суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними, і настання відповідних наслідків, а саме: відповідність змісту угоди вимогам закону; додержання встановленої форми угоди; правоздатність сторін за угодою; у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

За загальним правилом частини третьої статті 215 Цивільного кодексу України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Однією із загальних засад цивільного законодавства відповідно до положень ст. 3 Цивільного кодексу України є свобода договору.

Згідно ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Судом першої інстанції зауважено, що сторонами у даній справі на власний розсуд визначено умови Договору поруки від 28.10.2013. Вказаний Договір з боку позивача підписаний уповноваженою на це особою.

Як встановлено ст. 204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Доказів порушення положень ст. 203 Цивільного кодексу України під час укладення договору поруки позивачем у справі не надано.

Судом першої інстанції зазначено, що доводи позивача щодо недійсності правочину внаслідок недотримання сторонами договору поруки вимог ч. 1 ст. 559 Цивільного кодексу України не приймаються судом до уваги, оскільки наслідком збільшення обсягу відповідальності поручителя за договором поруки без його згоди закон встановлює можливість припинення поруки, а не визнання недійсним договору поруки.

Таким чином, за висновком місцевого господарського суду, способом захисту свого права позивачем невірно обрано визнання недійсним договору поруки, оскільки у випадку невизнання кредитором права поручителя, передбаченого ч. 1 ст. 559 Цивільного кодексу України, на припинення кредитного зобов'язання за договором поруки таке право підлягає захисту судом за позовом поручителя шляхом визнання поруки припиненою на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, виходячи із загальних засад цивільного законодавства і судочинства.

ПрАТ "Смарт-Холдинг" у доводах апеляційного оскарження наголошує на тому, що п. 2.1.1 та п. 6.1 Договору поруки від 28.10.2013, за його оцінкою, містять згоду на збільшення обсягу відповідальності поручителя внаслідок будь-яких змін за Кредитним договором без встановлення меж такої відповідальності та без необхідності повідомлення поручителя та отримання його згоди. Враховуючи наведене, на думку позивача, ці положення Договору поруки суперечать загальним засадам цивільного законодавства, зокрема, ст.ст.14, 203, 559, 627 ЦК України, а тому названі пункти Договору підлягають визнанню недійсними, а судове рішення по даній справі скасуванню.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, вважає за необхідне зазначити, що наведені доводи апеляційного оскарження позивача базуються на тих же доказах та поясненнях, що надавалися у суді першої інстанції, яким вже надана належна правова оцінка за оскарженим Рішенням.

ПАТ "Дочірній Банк Сбербанку Росії", заперечуючи доводи апеляційного оскарження позивача стверджує про те, що з підписанням Договору поруки товариство погодилося з усіма умовами цього Договору, що відповідає положенням ст. 628, 638 ЦК України. Банк, щодо доводів ПрАТ "Смарт-Холдинг" про збільшення обсягу відповідальності наголошує, що відповідальність позивача як поручителя за Договором поруки обмежена в частині погашення суми кредиту у розмірі 317000000 рос. руб. та відсотків, що нараховуються на вказану частину кредиту, що спростовує такі ствердження позивача. Серед іншого, відповідач звертає увагу колегії суддів і на те, що за Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.03.2015 № 910/25221/14, яке залишено без змін за Постановою КАГС від 13.05.2015 № 910/25221/14 та Постановою ВГСУ від 13.07.2015 № 910/25221/14, з ПрАТ "СМАРТ-ХОЛДИНГ" на користь ПАТ "Дочірній Банк Сбербанку Росії" стягнуто заборгованість, а тому дійсність даного Договору поруки від 28.10.2013 встановлена рішенням суду.

Колегія суддів, враховуючи наведене, погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову про визнання недійсними п. 2.1.1 та п. 6.1 Договору поруки від 28.10.2013, укладеного між ПрАТ "Смарт-Холдинг" та ПАТ "Дочірній Банк Сбербанку Росії", оскільки позивачем не доведено факту порушення під час укладення спірного Договору вимог ст. 203 ЦК України та інших вимог закону.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів встановила, що у даному випадку скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції. Таким чином, апеляційні вимоги позивача ПрАТ "Смарт-Холдинг" є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, підстав для зміни чи скасування оскарженого Рішення у даній справі колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 85, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ПрАТ "Смарт-Холдинг" залишити без задоволення

Рішення Господарського суду міста Києва від 12.05.2015 № 910/4908/15-г залишити без змін.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 22.09.2015 № 908/5826/14 набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 22.09.2015 № 908/5826/14 може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України у 20-денний строк.

Матеріали справи № 908/5826/14 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя Т.В. Ільєнок

Судді В.В. Куксов

М.Л. Яковлєв