ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.09.2015 Справа № 908/3842/15

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Сич Ю.В.

при секретарі судового засідання Щитовій Л.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом приватного підприємства "Мірт", м.Львів (ідентифікаційний код 22396799)

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Донспецмонтаж", м.Донецьк (ідентифікаційний код 30871714)

про стягнення основного боргу в сумі 44382,44 грн., 3% річних в розмірі 4136,69 грн., інфляційних в розмірі 31311,38 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

Приватне підприємство Мірт м.Львів звернулось до господарського суду Запорізької області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю Донспецмонтаж м.Донецьк про стягнення основного боргу в сумі 44382,44 грн., 3% річних в розмірі 4136,69 грн., інфляційних в розмірі 31311,38 грн.

Ухвалою від 26.06.2015року господарським судом Запорізької області у відповідності з приписами ст.17 Господарського процесуального кодексу України позовну заяву направлено за підсудністю до господарського суду Донецької області.

06.07.2015року вказані матеріали надійшли на адресу господарського суду Донецької області та згідно автоматичного розподілу передані на розгляд судді Cич Ю.В.

Позивачем заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору до прийняття рішення у даній справі, в обґрунтування якого посилається на тяжкий фінансовий стан підприємства, зокрема, знаходження позивача у процессі банкрутства підприємства на стадії санації, на підтвердження чого надані ухвали господарського суду Дніпропетровської області у справі №914/4801/13.

В силу ч.1 ст.8 Закону України Про судовий збір враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Суд, розглянувши клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору, з огляду на скрутне фінансове становище підприємства, що підтверджується наданими суду доказами, вважає за можливе задовольнити заявлене клопотання та відстрочити сплату позивачем судового збору до ухвалення судового рішення суду у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору підряду №2012/03-01 від 01.02.2012р. на виконання будівельно-монтажних робіт на обєкті стадіон до «ЄВРО-2012»: Будівництво стадіону по вул.Стрийській-Кільцевій дорозі у м.Львові (реконструкція хлотарної установки на водопровідній насосній станції "Сокільники") в частині оплати виконаних робіт, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 44382,44 грн., 3% річних в розмірі 4136,69 грн., інфляційних в розмірі 31311,38 грн.

На підтвердження вказаних обставин позивач надав копії договору, довідки про вартість виконаних будівельних робіт/та витрат, акту приймання виконаних будівельних робіт, підсумкової відомості, розрахунку загальновиробничих витрат до локального кошторису №6-12-11 на Зовнішні мережі водопроводу (реконструкція хлораторної) додаток 1 до лок. Кошториса 6-12-11, розрахунків.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує ст. ст. 4, 8 ЗУ «Про судовий збір», ст.ст. 509, 525, 526, 530, 599, 610, 625, 837, 875 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст.61, 86 Господарського процесуального кодексу України.

17.07.2015р. від позивача надійшла заява в якій у порядку ст.74-1 Господарського процесуального кодексу України заявник просить забезпечити участі останнього у судовому засіданні в режимі відеоконференції в господарському суді Львівської області. Ухвалою господарського суду Донецької області від 20.07.2017р. зазначена заява залишена без задоволення, в звязку із тим, що на час звернення позивача з відповідною заявою, господарський суд Донецької області не забезпечений технічними засобами звязку для проведення відеоконференції.

На адресу господарського суду Донецької області 18.09.2015р. від позивача надійшли додаткові документи, які долучено до матеріалів справи та письмові пояснення, в яких зазначає, що ПП «Мірт» в особі керуючого санації ОСОБА_1 з обєктивних причин позбавлене можливості надати суду копії договірної ціни (додаток №1) та календарного графіка будівництва (додаток №2) до договору підряду №011/03-01 від 01.02.2012р., оскільки серед переданої підприємством арбітражному керуючому (ліквідатору, керуючому санації) документації зазначені документи відсутні.

Від відповідача 26.08.2015р. надійшло клопотання, в якому просить відкласти розгляд справи, продовжити строк розгляду справи та надати можливість ознайомитись з матеріалами справи. Судом клопотання розглянуто та задоволено. Ухвалою від 28.08.2015р. продовжено строк розгляду спору на 15 днів.

26.08.2015р. від позивача надійшов супровідний лист з додатками, які долучені до матеріалів справи та письмові пояснення, в яких пояснює дату виникнення заборгованості за актом №1.

Від позивача 08.09.2015р. надійшов супровідний лист з додатковими документами, які долучено до матеріалів справи.

Від відповідача на адресу господарського суду Донецької області 17.09.2015р. надійшов відзив на позов, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Та зазначає, що строк позовної давності по зобовязанням по оплаті виконаних робіт за актом приймання-передачі виконаних будівельних робіт за 2012р. сплинув ще 11.04.2015р. Також, останнім надано клопотання про розгляд справи за відсутності представника.

Розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу відповідно до ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням та заслухавши представника позивача, суд встановив:

01.02.2012р. між товариством з обмеженою відповідальністю «Донспецмонтаж» (замовник) та приватним підприємством «Мірт» (підрядник) був укладений договір №2012/03-01, за умовами якого підрядник зобовязується своїми та залученими силами та коштами виконати передбачені цим Договором будівельно-монтажні роботи на обєкті: будівництво стадіону по вул. Стрийській-Кільцевій дорозі у м.Львові (реконструкція хлораторної установки на водопровідній насосній станції «Сокільники») відповідно до погодженої Проектної Документації та передати виконані роботи Замовнику відповідно до цього договору, додатків до нього. (п.1.1. Договору).

Договір набирає чинності після підписання його Сторонами та діє до повного виконання Сторонами усіх передбачених договором зобовязань. (п.14.6. Договору)

Відповідно до п.4.1. Сума даного Договору є динамічною та становить 44382,44грн, в т.ч. ПДВ 20% - 7397,07грн. і визначається у Додатку №1, який є невідємною частиною даного Договору.

Сума договору підлягає зміні у випадках передбачених цим Договором та законодавством України, за взаємною згодою сторін шляхом укладення додаткової угоди.

За пунктом 4.2 Договору сторони домовились про те, що затримка Замовника в будь-якій оплаті, що не перевищує 30 днів не розглядається як порушення цього Договору. Замовник не зобовязаний повідомляти про причини затримки та строк її усунення.

До останнього числа кожного поточного місяця підрядник надає Замовнику акт прийому-передачі виконаних робіт, у якому вказуються виконані роботи, використані матеріали, устаткування, техніка і їх вартість. Якщо буде потреба перевищити Кошторис, Підрядник зобовязаний письмово сповістити про це Замовника за 2 дні до моменту початку виконання робіт з перевищеного кошторису. До повідомлення повинні бути прикладені документи, що обґрунтовують перевищення кошторису. Замовник зобовязаний протягом пяти днів після одержання повідомлення про необхідність про необхідність перевищення кошторису направити Підряднику відповідну відповідь про згоду на перевищення кошторису або про відмову в цьому. Згода на перевищення загальної вартості робіт оформлюється відповідною до додатковою угодою до даного Договору.(п.4.3. Договору)

Пунктом 4.4 Договору передбачено, що Замовник щомісяця здійснює оплату виконаних робіт на підставі предявлених Підрядником актів виконаних робіт з форми КБ-2В і КБ-3 протягом 10 календарних днів після підписання акту виконаних робіт шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Підрядника.

Пунктом 8.1 Договору встановлено, що здача-прийняття виконаних робіт оформляється актами прийому-передачі, підписаними обома сторонами, які щомісяця подаються Підрядником Замовнику.

Так, позивачем 03.02.2012р. складено акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2012 від на загальну суму 44382,44грн., що підтверджується довідкою про вартість виконаних робіт за лютий. Вищезазначений акт та КБ3 підписані представниками сторін. Отже, суд робить висновок що виконані роботи прийняті замовником без заперечень.

Відтак, кінцевий термін оплати виконаних робіт на суму 44382,44грн. становить 14.03.2012р.

У відповідності з ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Проте, у встановлені терміни замовник не здійснив розрахунків з виконавцем, у зв'язку із чим з 15.03.2012р. у замовника перед підрядником виникла заборгованість у розмірі 44382,44грн.

Проаналізувавши вищезазначений договір, судом встановлено, що останній за своєю правовою природою є договором підряду та підпадає під регулювання статей 837-864 Цивільного кодексу України.

За статтею 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 509 Цивільного кодексу України закріплено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права і обов'язки.

Частиною 2 ст.11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Доказів погашення заборгованості у розмірі 44382,44грн. відповідачем суду не представлено.

Як вище зазначалось, товариством з обмеженою відповідальністю «Донспецмонтаж» надано заяву про застосування строків позовної давності до зазначеного позову та відмовити у задоволенні позову.

Із змісту ст. 257 ЦК України загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки.

У відповідності до ст. 256 Цивільного кодексу України, позовна давність це встановлений законом строк, у межах якого особа, право якої порушено, може вимагати примусове здійснення або захисту свого цивільного права або інтересу шляхом звернення із позовною заявою до суду.

Нормами ст. 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, а якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Так, позовна давність до вимог за актом №1 від 03.02.2012р. у розмірі 44382,44грн. сплила 15.03.2015р.

Із матеріалів справи вбачається, що позов поданий до суду 18.06.2015р., про що свідчить штамп установи зв'язку.

Відповідно до ч.1 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Доказів переривання перебігу строку позовної давності позивачем не надано.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Отже, судом встановлено, строк позовної давності за вимогами щодо стягнення заборгованості у розмірі 44382,44грн. сплив.

Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості у розмірі 44382,44грн.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 4136,69 грн., інфляційних в розмірі 31311,38 грн., то суд виходить з наступного.

Приписами ст. 266 ЦК України встановлено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

З огляду на те, що судом встановлено, що строк для пред'явлення позовної вимоги про стягнення заборгованості в розмірі 44382,44грн. сплив, то й підстави для задоволення вимог щодо стягнення 3% річних в розмірі 4136,69 грн., інфляційних в розмірі 31311,38 грн. відсутні у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Враховуючи наведене, суд відмовляє у задоволенні вимог, щодо стягнення 3% річних в розмірі 4136,69 грн., інфляційних в розмірі 31311,38 грн.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у зв'язку з відмовою у задоволенні позову покладаються на позивача.

Враховуючи те, що позовна заява надіслана до суду 18.06.2015р., то сума судового збору, яка підлягає стягненню з позивача становить 1827 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12; 32-34; 36; 43; 49; 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог приватного підприємства "Мірт", м.Львів до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Донспецмонтаж", м.Донецьк про стягнення основного боргу в сумі 44382,44 грн., 3% річних в розмірі 4136,69 грн., інфляційних в розмірі 31311,38 грн. відмовити.

Стягнути з приватного підприємства "Мірт", м.Львів (79038, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код 22396799) на користь Державного бюджету України (отримувач: Управління державної казначейської служби м.Харкова/22030001, банк отримувача: Головне управління державної казначейської служби України (ГУ ДКСУ) у Харківській області, МФО: 851011, , рахунок: 3002, ідентифікаційний код господарського суду Донецької області: 03499901) судовий збір у розмірі 1827 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні 21.09.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційного скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 23.09.2015р.

Суддя Ю.В. Сич