РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2015Справа №910/18359/15

За позовомДержавної акціонерної холдингової компанії «Артем»
ДоТовариства з обмеженою відповідальністю «Промотекс Сістемс»
Простягнення 19 571,01 грн.
Суддя Спичак О.М.

Представники сторін:

від позивача: Матура О.І. - представник за довіреністю;

від відповідача: не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державна акціонерна холдингова компанія «Артем» звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промотекс Сістемс» про стягнення 17 744,01 грн., з яких: 10 319,40 грн. - основного боргу, 5 674,84 грн. - інфляційних втрат, 270,57 грн. - 3% річних, 1 479,20 грн. - пені.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення умов договору № 387/13-ЕН від 01.12.2013 року про надання комунальних послуг не в повному обсязі оплатив вартість наданих комунальних послуг.

Ухвалою суду від 20.07.2015 року було порушено провадження у справі № 910/18359/15 та призначено її до розгляду на 04.09.2015 року.

Представник позивача 03.09.2015 року через канцелярію суду подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, яке судом розглянуто та задоволено, а в судовому засіданні 04.09.2015 року надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання 04.09.2015 року не з'явився, вимоги ухвали про порушення провадженян у справі не виконав, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Крім того, представник позивача у даному судовому засіданні подав клопотання про продовження строку вирішення спору, яке судом розглянуто та задоволено - продовжено строку розгляду справи на 15 днів.

Ухвалою суду від 04.09.2015 року розгляд справи відкладено на 21.09.2015 року.

Представник позивача в судовому засіданні 21.09.2015 року надав усні пояснення відповідно до яких позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 21.09.2015 року не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності третьої особи.

В судовому засіданні 21.09.2015 року на підставі ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.12.2013 року між Державною акціонерною холдинговою компанією «Артем» (виконавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Промотекс Сістемс» (споживач, відповідач), було укладено договір №387/13-ЕН про надання комунальних послуг, відповідно до п.п. 1.1 якого виконавець зобов'язується поставити споживачу: теплову енергію, у орендоване приміщення, а споживач зобов'язується отримати послуги та сплатити їх відповідно до умов, викладених в цьому договорі.

Відповідно до п. 3.3 договору вартість послуг першого розрахункового періоду (календарний місяць) встановлена згідно тарифів міських енергопостачальних організацій орієнтовано на 01.11.2013 року складає - теплоенергія (тариф - 800,61 грн./Гкал - без ПДВ) - 3 410,60 грн.

Згідно п. 3.4 договору за кожен місяць виконавець розраховує обсяг та вартість комунальних платежів. Акти та платіжні вимоги (рахунки) разом з супровідним листом виконавець надсилає споживачу до 8 числа розрахункового місяця, який впродовж 7 робочих днів повинен належним чином оформити акти (підписати уповноваженою особою, поставити печатку) та повернути один оформлений примірник акту виконавцю. У разі відсутності (впродовж 7 днів з дня отримання) мотивованих письмових заперечень по рахунку споживання комунальних послуг і акту надання додаткових послуг документи вважаються прийнятими споживачем, а послуги надані в повному обсязі та належним чином.

Пунктом 2.4.1 договору сторони погодили, що споживач зобов'язаний впродовж 5 днів сплатити за платіжними вимогами (рахунками) за використані комунальні послуги з дати їх отримання.

Договір набуває чинності з дня його підписання та укладається на термін дії договору оренди, лізингу або іншого виду користування приміщенням та обладнанням (п.5.1); договір вважається продовженим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії не буде письмово заявлено однією із сторін про його припинення (п.5.3).

На виконання умов договору №387/13-ЕН про надання комунальних послуг від 01.12.2013 року позивачем за період з лютого 2014 року по травень 2014 року були надані відповідачу послуги загалом на суму 10 319,40 грн., на підтвердження чого позивач надав суду акти наданих послуг: №509 від 31.03.2014 року за березень 2014 року на суму 3 558,86 грн., №677 від 30.04.2014 року за квітень 2014 року на суму 2 138,62 грн., які підписані відповідачем та №339 від 28.02.2014 року за лютий 2014 року на суму 4 074,43 грн.; №848 від 30.05.2014 року за травень 2014 року на суму 547,49 грн., які відповідачем не підписані.

Позивачем були передані відповідачу платіжні вимоги: №23990 від 07.03.2014 року на суму 7 941,27 грн., №24418 від 03.04.2014 року на суму 11 500,13 грн., №24910 від 07.05.2014 року на суму 13 638,75 грн., №25282 від 04.06.2014 року на суму 10 319,40 грн., отримання яких відповідачем підтверджується відмітками представників відповідача.

Листом вих.№75 від 19.08.2014 року відповідач гарантував оплату за надані послуги на суму 10 319,40 грн. та повідомив позивача про те, що у зв'язку зі скрутним фінансовим становищем буде сплачувати заборгованість частинами, здійснивши остаточний розрахунок - 25.11.2014 року.

Як зазначав позивач, вартість наданих послуг відповідачем сплачена не була.

20.08.2015 року позивач разом з вимогою про сплату заборгованості надіслав відповідачу: акти наданих послуг №339 від 28.02.2014 року за лютий 2014 року та №848 від 30.05.2014 року за травень 2014 року та платіжні вимоги: №23990 від 07.03.2014 року на суму 7 941,27 грн., №24418 від 03.04.2014 року на суму 11 500,13 грн., №24910 від 07.05.2014 року на суму 13 638,75 грн., №25282 від 04.06.2014 року на суму 10 319,40 грн., які отримані відповідачем 26.08.2015 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Враховуючи те, що позивач акти наданих послуг №339 від 28.02.2014 року за лютий 2014 року та №848 від 30.05.2014 року за травень 2014 року та платіжні вимоги за період з лютого 2014 року по травень 2014 року отримав, проте протягом 7 робочих днів з дня отримання акти не підписав та позивачу не повернув, в свою чергу, і мотивованих письмових заперечень по зазначеним актам та платіжним вимогам не надав, послуги за договором № 387/13-ЕН про надання комунальних послуг від 01.12.2013 року за період з лютого 2014 року по травень 2014 року загалом на суму 10 319,40 грн. вважаються наданими позивачем та прийнятими відповідачем в повному обсязі (п. 3.4 договору).

Проте, як зазначав позивач, відповідач в порушення умов договору № 387/13-ЕН про надання комунальних послуг від 01.12.2013 року, відповідач не оплатив позивачу вартість наданих послуг за період з лютого 2014 року по травень 2014 року, в зв'язку з чим у нього виникла заборгованість в сумі 10 319,40 грн.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Згідно з частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов'язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов'язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов'язання. Строк (термін) виконання зобов'язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Судом встановлено, що відповідач свої зобов'язання з оплати наданих, згідно договору № 387/13-ЕН про надання комунальних послуг від 01.12.2013 року, не виконав у зв'язку з чим його заборгованість за період з лютого 2104 року по травень 2014 року становить 10 319,40 грн.

Таким чином, зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу підлягають задоволенню повністю в сумі 10 319,40 грн.

Позивач за прострочення строків сплати за надані послуги, нарахував та просить стягнути з відповідача 1 479,20 грн. пені.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно зі ст. ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов'язань.

Відповідно до частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частин 2 статті 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Згідно частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до п. 4.4.3 договору в разі несплати, несвоєчасної або часткової сплати за комунальні послуги споживач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ з суми заборгованості за кожен день прострочення, починаючи з першого дня наступного місяця після отримання рахунку.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Здійснивши перерахунок пені, з урахуванням умов договору, прострочення відповідачем сплати грошового зобов'язання та порядку розрахунків погодженого сторонами, господарський суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення пені підлягають задоволенню повністю в сумі 1 479,20 грн.

Також позивач за прострочення строків сплати за надані послуги, нарахував та просить стягнути з відповідача 5 674,84 грн. інфляційних втрат та 270,57 грн. 3% річних.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок 3 % річних та інфляційних втрат, з урахуванням умов договору, прострочення відповідачем сплати грошового зобов'язання та порядку розрахунків погодженого сторонами, господарський суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат підлягають задоволенню повністю у розмірі 270,57 грн. та 5 674,84 грн., відповідно.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись, ст.ст. 32, 33, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Промотекс Сістемс» (місцезнаходження: 04086, м. Київ, вул. О.Теліги, буд. 35-А, ) на користь Державної акціонерної холдингової компанії «Артем» (місцезнаходження: 04050, вул. Мельникова, буд. 2/10, ) 10 319 (десять тисяч триста дев'ятнадцять) грн. 40 коп. - основного боргу, 1 479 (одну тисячу чотириста сімдесят дев'ять) грн. 20 коп. - пені, 5 674 (п'ять шістсот сімдесят чотири) грн. 84 коп. - інфляційних втрат, 270 (двісті сімдесят) грн. 57 коп. - 3% річних та 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. - судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Спичак О.М.

Повне рішення складено

24.09.2015 року.