ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.09.15р. Справа № 904/5704/15
За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Верена", м. Нікополь Дніпропетровської області

до товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Тьюб", м. Нікополь Дніпропетровської області

про стягнення 20 559,34 грн. заборгованості за поставлену продукцію, 1 023,81 грн. 3% річних та 15 309,86 грн. інфляційних втрат

Суддя Бондарєв Е.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2, довіреність 29.07.2013 року, представник

Від відповідача: ОСОБА_3, довіреність № 74 від 08.09.2015 року, представник

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Верена" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Тьюб" 36 893,01 грн., з яких:

- 20 559,34 грн. заборгованості за поставлену продукцію;

- 1 023,81 грн. 3% річних за період з загальний період з 23.01.2014 року по 24.08.2015 року;

- 15 309,86 грн. інфляційних втрат за загальний період з лютий 2014 року по червень 2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором №111 від 18.01.2013 року в частині своєчасної оплати за товар поставлений за видатковими накладними:

- №РН-2 від 27.11.2013 року на суму 10 260,00 грн.;

- №1 від 03.02.2014 року на суму 17 359,92 грн.

Відповідач заперечує проти позовних вимог посилаючись на те, що постачальник поставив продукцію 03.02.2014 року, але він не подав покупцю передбачених п.3.3 договору № 111 та специфікацією № 4 документів таких як: рахунок фактура та сертифікатів якості чим порушив умови договору. Згідно з видатковою накладною № РН-2 від 27.11.2013 року, доданою до позовної заяви, вбачається поставка товару не передбаченого договором № 111 від 18.01.2013 року та можливими специфікаціями. Таким чином, відповідач вважає, що з огляду на зміст позовної заяви та доданих до неї документів, позивач жодним належним та допустимим доказом не довів настання у відповідача обов'язку щодо сплати суми основного боргу та обґрунтованість своїх вимог в цій частині. У зв'язку з недоведеністю порушення відповідачем строків оплати товару до відповідача не можуть бути застосовані правові наслідки передбачені у разі порушення зобов'язань встановлених договором чи законом, а саме правові наслідки передбачені: статтями 549, 611, 625 Цивільного кодексу України, статтями 216-217, 230-231 господарського кодексу України, п. 7.5 договору, тобто сплата 3% річних від суми заборгованості та інфляційних втрат.

17.08.2015 року до господарського суду надійшла заява представника відповідача про продовження строку розгляду справи № 904/5704/15 на 15 днів.

Ухвалою господарського суду від 17.08.2015 року продовжено строк розгляду спору на 15 днів до 16.09.2015 року.

Провадження у справі було порушено ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 03.07.2015 року з призначенням її до розгляду на 23.07.2015 року, після чого розгляд справи відкладався до 31.07.2015 року.

Згідно із статтею 77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні від 31.07.2015 року було оголошено перерву до 13.08.2015 року, від 13.08.2015 року до 17.08.2015 року, від 17.08.2015 року до 15.09.2015 року.

У судовому засіданні 15.09.2015 року оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

18.01.2013 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Верена" (далі - постачальник, позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Тьюб" (далі-покупець, відповідач) укладений договір № 111 (далі - договір), відповідно до п.1.1 якого постачальник зобовязується поставити, а покупець прийняти і оплатити продукцію матеріально-технічного призначення (далі-товар). Найменування, асортимент, номенклатура, сортамент, кількість, ціна, умови і строки поставки товару зазначені в специфікаціях, оформлених у вигляді додатків до договору, які є його невід'ємною частиною.

Згідно з п. 1.2 договору за взаємною домовленістю сторін в процесі виконання даного договору можуть бути змінені конкретні дані (найменування, асортимент, номенклатура, сортамент, кількість, умови і строки поставки товару), внесені в положення даного Договору і додатків до нього. Будь-які зміни і доповнення повинні бути оформлені у вигляді додаткових угод до даного Договору і підписані уповноваженими представниками Сторін, після чого вони стають невід'ємною частиною даного Договору.

Вартість товару визначається в гривні та зазначена в специфікаціях до цього договору. Ціна товару, визначена у Додатках до цього договору, є фіксованою і не підлягає збільшенню. Сума договору складається з суми специфікацій, які є невід'ємною частиною договору (п.п.2.1., 2.3., 2.4. договору).

Датою поставки товару та датою переходу права власності є дата підписання сторонами Акту приймання-передачі або дата, яка вказана покупцем в товарно-транспортній накладній при прийманні товару. Сторони у відповідній Специфікації можуть визначити інші умови переходу права власності на товар та дати поставки (п.3.9 договору).

Згідно з п.4.1 договору розрахунки за цим договором здійснюються покупцем шляхом перерахування грошових коштів у розмірі вартості партії товару на рахунок постачальника в порядку та строки передбачені відповідною Специфікацією. При оплаті з відстрочкою платежу оплата здійснюється покупцем за фактично прийняту вагу (прийняту кількість).

Договір вступає в силу з моменту фактичного підписання його повноважними представниками сторін та діє до 31.12.2014 року, а в частині невиконаних зобов'язань за договором - до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань (п.10.1 договору з урахуванням специфікації №4 від 31.01.2014 року).

Специфікацією №4 (а.с. 29 том 1) від 31.01.2014 року сторони погодили найменування, кількість, вартість, умови та строки поставки і оплати товару, а саме: припой BrazeТес 49Сu (припой UTP), кількістю 2,5 кг., загальною вартістю 17 100,00 грн. Оплата за товар здійснюється в сумі 100% вартості партії товару, яка вказана в Специфікації до договору шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 30 календарних днів з моменту поставки товару/або партії товару та надання постачальником рахунка.

Строк поставки товару за цією Специфікацією: протягом 5 календарних днів з дати підписання цього додатку, отримання заявки постачальником, яка направлена факсимільним зв'язком або електронною поштою. Датою підписання цього додатку вважати дату, яка вказана в правому верхньому кутку перед текстом документа.

На виконання умов договору та специфікації №4 постачальник поставив покупцю припой UTP на загальну суму 17 359,92 грн., що підтверджується підписаною сторонами видатковою накладною № 1 від 03.02.2014 року на суму 17 359,92 грн.

Крім того, постачальник поставив покупцю ковпачок поліетиленовий №12 д.73(ерш) на загальну суму 10 260,00 грн., що підтверджується підписаною сторонами видатковою накладною № РН-2 від 27.11.2013 року на суму 10 260,00 грн.

Згідно протоколу припинення зобов'язань зарахуванням зустрічної однорідної вимоги від 25.08.2014 року (а.с. 39 том 1) між сторонами була досягнута домовленість про те, що зобов'язання товариства з обмеженою відповідальністю "Верена" перед товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Тьюб" щодо сплати грошових коштів в сумі 18 743,40 грн. відповідно до договору за № 20140110 від 19.08.2014 року згідно рахунку-фактури за № 70030087 від 22.08.2014 року на суму 29 871,81 грн. припиняються зарахуванням зустрічної однорідної вимоги товариств з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Тьюб" перед товариством з обмеженою відповідальністю "Верена" по сплату грошових коштів в сумі 29 871,81 грн. відповідно до наступних рахунків-фактур, а саме: 1) рахунок-фактура № 1 від 13.05.2013 року - 7688,89грн.; 2) рахунок-фактура №2 від 12.06.2013 року - 6 581,70 грн.; 3) рахунок-фактура №3 від 27.06.2013 року - 6 476,64 грн.; 4) рахунок-фактура №1 від 02.09.2013 року - 264,00 грн.; 5) рахунок-фактура № СФ-2 від 27.11.2013 року - 7 060,58 грн.

Таким чином, відповідач зобов'язання по оплаті не виконав частково у сумі 7 060,58 грн.

Позивач посилається на обставини невиконання відповідачем зобовязань за договором в частині оплати вартості поставленого позивачем відповідачу товару, наявності боргу відповідача за поставлений товар у сумі 20 559,34 грн., що і є причиною спору.

Субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Стаття 526 Цивільного кодексу України встановлює вимогу щодо виконання зобовязань належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України).

Покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України).

Враховуючи умови договору та умови специфікації до договору, положення ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України строк оплати товару, поставленого позивачем відповідачу, поставка якого підтверджується зазначеною вище видатковою накладною, є таким, що настав.

Доказів оплати вартості поставленого товару у заявленій до стягнення сумі відповідач не надав, доводи позивача щодо наявності боргу за поставлений товару у сумі 20 559,34 грн. у встановленому порядку не спростував.

За наведеного, є правомірними та підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу у сумі 20 559,34 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (cт.610 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Тобто, у разі неналежного виконання боржником грошового зобов'язання виникають нові додаткові зобов'язання, які тягнуть за собою втрату матеріального характеру.

Позивач нарахував та просить стягнути 3% річних на загальну суму 1 023,81 грн., з яких:

- за видатковою накладною №РН-2 від 27.11.2013 року на суму 10 260,00 грн., з урахуванням оплати у сумі 7 060,58 грн., за період з 23.01.2014 року по 12.08.2015 року сума 3% річних складає 273,29 грн.;

- за видатковою накладною №1 від 03.02.2014 року на суму 17 359,92 грн., за період з 05.03.2014 року по 12.08.2015 року сума 3% річних складає 750,52 грн.

Вимога про стягнення 3% річних у сумі 1 23,81 грн. є правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

Також позивач просить стягнути втрати від інфляції, нараховані за загальний період з лютий 2014 року по червень 2015 року у сумі 15 309,86 грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок втрат від інфляції за загальний період з лютий 2014 року по червень 2015 року суд вважає за необхідне зазначити, що:

- згідно видаткової накладної №РН-2 від 27.11.2013 року на суму 10 260,00 грн., з урахуванням оплати у сумі 7 060,58 грн., втрати від інфляції за період з лютий 2014 року по червень 2015 року складають 2 354,77 грн.;

- згідно видаткової накладної №1 від 03.02.2014 року на суму 17 359,92 грн. втрати від інфляції за період з березня 2014 року по червень 2015 року складають 12 603,30 грн.

Всього сума від інфляції за загальний період становить 14 958,07 грн. (2 354,77 грн. + 12 603,30 грн.).

З огляду на викладене позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у сумі 36 541,22 грн. (20 559,34 грн. - основний борг + 1 023,81 грн. - три відсотки річних + 14 958,07 грн. - сума інфляційного збільшення).

Суд відхиляє доводи відповідача що позивачем не дотримано договірних зобовязань щодо умов здійснення платежів, не надано доказів направлення відповідачеві рахунку та сертифікатів якості; прострочення кредитора (позивача) щодо надіслання на адресу відповідача рахунків дає право останньому відстрочити виконання обовязку по оплаті вартості товару.

З огляду на те, що:

- відповідач не відмовився від отримання товару внаслідок невідповідності його асортименту;

- доказів існування інших специфікацій до договору відповідачем не подано;

- всі необхідні реквізити для перерахування грошових коштів за отриманий товар відповідач мав виходячи з відомостей, вказаних у видатковій накладній та у договорі, суд вважає доводи відповідача необґрунтованими.

Окрім того, слід зазначити, що рахунок-фактура є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти; ненадання рахунку-фактури не є відкладальною умовою у розумінні ст.212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора в розумінні ст.613 Цивільного кодексу України, тому відсутність рахунка-фактури не звільняє відповідача від обовязку сплатити отриманий товар. Наведене узгоджується з позицією Верховного Суду України, яка викладена в постанові від 29.09.2009 року у справі №37/405.

При зверненні з позовом, з урахуванням заяви про збільшення (вх.№21/7 від 21.07.2015 року), на суму 44 974,09 грн. до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1 827,00 грн. згідно платіжного доручення №24 від 24.06.2015 року.

В подальшому, позивачем було подано заяву про зменшення розміру позовних вимог (вх. №12-08-15 від12.08.2015), якою заявлено до стягнення 36 893,01 грн.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Отже, судовий збір в частині позовних вимог, за якими зменшено позовні вимоги, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету України.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 1 484,43 грн.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Тьюб" (53201, Дніпропетровська область, м. Нікополь, пр. Трубніків, 56, ідентифікаційний код 35537363) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Верена" (53210, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Каштанова, б. 58/а, кв. 27, ідентифікаційний код 32289371) основний борг у сумі 20 559,34 грн., 3 % річних у сумі 1 023,81 грн., інфляційні втрати у сумі 14 958,07 грн., витрати, повязані зі сплатою судового збору у сумі 1 484,43 грн., про що видати наказ.

Повернути товариству з обмеженою відповідальністю "Верена" (53210, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Каштанова, б. 58/а, кв. 27, ідентифікаційний код 32289371) з Державного бюджету України в особі Управління Державної Казначейської Служби України у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області (49027, м. Дніпропетровськ, пл. Шевченка, 7, ідентифікаційний код 37989269, р/р 3005 в ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області (Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, код банку за ), МФО 805012, КБКД 22030001, код ЄДРПОУ господарського суду Дніпропетровської області 03499891, КБКД 22030001) сплачений судовий збір у сумі 328,28 грн., сплачений у складі судового збору у сумі 1 827,00 грн. відповідно до платіжного доручення № 24 від 24.06.2015 року, оригінал якого знаходиться у матеріалах справи, про що винести ухвалу.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 21.09.2015 року.

Суддя ОСОБА_4