ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

22 вересня 2015 року Справа № 915/1349/14

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е. М., розглянувши у відкритому судовому скаргу за вх. № 15166/15 від 17.08.2015 року ФОП ОСОБА_1 на дії органу Державної виконавчої служби по справі

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до відповідача Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз", вул. Чигрина, 159, м. Миколаїв, 54003

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Арбузинська селищна рада, пров. Каштановий, 18, смт Арбузинка, Арбузинський район, Миколаївська область, 55300.

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

1. ОСОБА_5, АДРЕСА_2

2. ОСОБА_6, АДРЕСА_3;

3. ОСОБА_7, АДРЕСА_4

4. ОСОБА_8, АДРЕСА_5

5. ОСОБА_9, АДРЕСА_6

6. ОСОБА_10, АДРЕСА_7

7. ОСОБА_11, АДРЕСА_8

8. ОСОБА_12, АДРЕСА_9

9. ОСОБА_13, АДРЕСА_10

10. ОСОБА_14, АДРЕСА_11

11. ОСОБА_15, АДРЕСА_12

12. ОСОБА_16, АДРЕСА_13

про зобов'язання вчинити дії

за участю представників сторін:

від позивача (скаржника): ОСОБА_1 пенсійне посвідчення № НОМЕР_1;

від відповідача (боржника): ОСОБА_17, довіреність № 04/1058 від 13.12.2014 року;

від третіх осіб: представники не з'явилися;

від органу ДВС: Суслова М.В., довіреність № 19419 від 09.06.2015 року.

17.08.2015 року до господарського суду Миколаївської області надійшла скарга за вх. № 15166/15 від 17.08.2015 року Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на дії органу Державної виконавчої служби, у якій заявник просить суд:

- визнати незаконною та недійсною постанову Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції від 01.07.2015 року про закінчення виконавчого провадження № 47684595 з примусового виконання наказу господарського суду Миколаївської області від 23.02.2015 № 915/1349/14 про заборону Публічному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" без надання письмового дозволу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 надавати послуги з газопостачання абонентам.

- скасувати постанову Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції від 01.07.2015 року про закінчення виконавчого провадження № 47684595 з примусового виконання наказу господарського суду Миколаївської області від 23.02.2015 № 915/1349/14 про заборону Публічного акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" без надання письмового дозволу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 надавати послуги з газопостачання абонентам.

- визнати незаконною бездіяльність Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, яка виразилась у не проведенні по виконавчому провадженню № 47684595 виконавчих дій направлених на виконання наказу господарського суду Миколаївської області від 23.02.2015 № 915/1349/14 щодо заборони Публічному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" без надання письмового дозволу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 надавати послуги з газопостачання абонентам.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 31.08.2015 року прийнято скаргу на дії органу ДВС до розгляду, розгляд скарги призначено в судовому засіданні на 22.09.2015 року.

Треті особи ОСОБА_14, ОСОБА_11, ОСОБА_15, ОСОБА_10, ОСОБА_8, Арбузинська селищна рада в судове засідання 22.09.2015 року не з'явились, явку повноважних представників не забезпечили, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, які наявні в матеріалах справи. Причини неявки суду не повідомили.

Треті особи ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_13, ОСОБА_12, ОСОБА_16 в судове засідання 22.09.2015 року не з'явилися, явку повноважних представників не забезпечили. Копії ухвали суду, направлені на адресу третіх осіб, повернуті до суду поштовою установою із відміткою причини повернення "за закінченням терміну зберігання", "відмова від отримання".

Керуючись п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, ст. 64, 87, 121-2 ГПК України, п. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року № 18, суд дійшов висновку про вчинення усіх необхідних дій щодо належного повідомлення усіх учасників процесу про дату, час та місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 121-2 ГПК України неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Враховуючи, що явка повноважних представників учасників процесу не визнавалась судом обов'язковою, суд дійшов висновку про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення скарги по суті за відсутності повноважних представників третіх осіб.

Позивач (скаржник) Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 в судовому засіданні 22.09.2015 року вимоги, викладені в скарзі (том ІІІ, арк. 153-157), підтримав в повному обсязі та просив суд скаргу задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування поданої скарги на постанову та бездіяльність органу ДВС зазначив наступне.

Скарга ґрунтується на підставі ч. 5 ст.124 Конституції України, ч. 1 ст. 4-5, ч. 2 ст. 14, ст. 115 ГПК України, п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 1, 11, 75, 89 Закону України "Про виконавче провадження" та мотивована тим, що Ленінський відділ ДВС Миколаївського МУЮ повинен був винести постанову про накладення штрафу на посадову особу - директора та інших осіб ПАТ по газопостачанню і газифікації «Миколаївгаз», відповідальних за виконання рішення суду щодо заборони надання послуг з газопостачання абонентам, а також на боржника юридичну особу - ПАТ по газопостачанню і газифікації «Миколаївгаз», але Ленінський відділ ДВС Миколаївського МУЮ не здійснив жодних заходів примусу, спрямованих на виконання рішення суду, державним виконавцем не перевірено виконання рішення суду, у разі невиконання штрафи визначені ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження» не накладалися та не стягувались, а тому жодних підстав для закінчення виконавчого провадження у Ленінського відділу ДВС Миколаївського МУЮ не було. До того ж, в оскаржуваній постанові взагалі не зазначено чим підтверджується факт виконання судового рішення боржником та які виконавчі дії вчинив державний виконавець з метою примусового виконання рішення суду. Посилання на складений державним виконавцем акт як підставу про виконання рішення суду є не обґрунтованим і передчасним. Акт може діяти після проведення вжитих заходів виконавцем згідно Закону «Про виконавче провадження». Такі дії виконавця призводять до звільнення і навмисного невиконання рішення суду зі сторони ПАТ «Миколаївгаз», які надалі порушують законні права на власність заявника.

Представники відповідача Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" та Ленінського відділу ДВС Миколаївського МУЮ в судовому засіданні 22.09.2015 року заперечили проти задоволення скарги та просили суд в її задоволенні відмовити.

На виконання вимог ухвали господарського суду Миколаївської області від Ленінського відділу ДВС Миколаївського МУЮ надійшли заперечення проти скарги на дії органу державної виконавчої служби з додатками (том ІІІ, арк. 202-212). В обґрунтування заперечень зазначено наступне.

В Ленінському відділі на виконанні перебувало виконавче провадження з примусового виконання наказу № 915/1349/14, виданого 23.02.2015 року господарським судом Миколаївської області, яким заборонено відповідачу ПАТ з газопостачання та газифікації «Миколаївгаз» без надання письмового дозволу позивача ФОП ОСОБА_1 надавати послуги з газопостачання абонентам в смт. Арбузинка Миколаївської області.

02.06.2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого документа.

01.07.2015 року державним виконавцем зроблено вихід за адресою м. Миколаїв, вул. Чигрина, 159. За результатами виходу було доведено резолютивну частину наказу № 915/1349/14, виданого 23.02.2015 року господарським судом Миколаївської області, керівнику відповідача ПАТ по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» ОСОБА_19, про що складено акт державного виконавця від 01.07.2015 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складання акта виноситься постанова про закінчення виконавчого провадження.

Державний виконавець зазначає, що ним було вчинено дії відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» і в межах наданих йому повноважень.

Таким чином, орган ДВС вважає оскаржувану постанову та дії органу ДВС по проведенню та закінченню виконавчих дій по виконавчому провадженню - законними та підставними.

Розглянувши матеріали скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 06.11.2014 року по справі 915/1349/14 позов задоволено частково.

Зобов'язано відповідача Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз", вул. Чигрина, 159, м. Миколаїв, 54003 () за власний рахунок припинити газопостачання від належної позивачу Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1, АДРЕСА_1 (код НОМЕР_1) газової мережі в с.м.т. Арбузинка Миколаївської області шляхом перекриття запірних пристроїв та встановлення пломб на вхідному крані дворових відводів до будинків абонентів:

1. ОСОБА_5 по АДРЕСА_14;

2. ОСОБА_6 по АДРЕСА_15;

3. ОСОБА_7 по АДРЕСА_16;

4. ОСОБА_8 по АДРЕСА_17;

5. ОСОБА_9 по АДРЕСА_18;

6. ОСОБА_12 по АДРЕСА_19;

7. ОСОБА_14 по АДРЕСА_20;

8. ОСОБА_15 по АДРЕСА_21;

9. ОСОБА_16 по АДРЕСА_22.

Заборонено відповідачу Публічному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз", вул. Чигрина, 159, м. Миколаїв, 54003 () без надання письмового дозволу позивача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1 (код НОМЕР_1) надавати послуги з газопостачання абонентам в с.м.т. Арбузинка Миколаївської області:

1. ОСОБА_5 по АДРЕСА_14;

2. ОСОБА_6 по АДРЕСА_15;

3. ОСОБА_7 по АДРЕСА_16;

4. ОСОБА_8 по АДРЕСА_17;

5. ОСОБА_9 по АДРЕСА_18;

6. ОСОБА_12 по АДРЕСА_19;

7. ОСОБА_14 по АДРЕСА_20;

8. ОСОБА_15 по АДРЕСА_21;

9. ОСОБА_16 по АДРЕСА_22.

В решті позову відмовлено.

Стягнуто з відповідача Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз", вул. Чигрина, 159, м. Миколаїв, 54003 () в доход Державного бюджету України (р/р 3002 в ГУДКСУ в Миколаївській області, УДКСУ у м. Миколаєві, код платежу - 22030001, призначення платежу - судовий збір, код 03499980): 2 436 грн. (дві тисячі чотириста тридцять шість грн. 00 коп.) - судового збору.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 03.02.2015 року рішення господарського суду Миколаївської області від 06.11.2014 року по справі 915/1349/14 залишено без змін.

23.02.2015 року господарським судом Миколаївської області на виконання рішення господарського суду Миколаївської області від 06.11.2014 року та постанови Одеського апеляційного господарського суду від 23.02.2015 року було видано накази, а саме:

- наказ господарського суду Миколаївської області № 915/1349/14 від 23.02.2015 року про зобов'язання відповідача Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз", вул. Чигрина, 159, м. Миколаїв, 54003 () за власний рахунок припинити газопостачання від належної позивачу Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1, АДРЕСА_1 (код НОМЕР_1) газової мережі в с.м.т. Арбузинка Миколаївської області шляхом перекриття запірних пристроїв та встановлення пломб на вхідному крані дворових відводів до будинків абонентів:

1. ОСОБА_5 по АДРЕСА_14;

2. ОСОБА_6 по АДРЕСА_15;

3. ОСОБА_7 по АДРЕСА_16;

4. ОСОБА_8 по АДРЕСА_17;

5. ОСОБА_9 по АДРЕСА_18;

6. ОСОБА_12 по АДРЕСА_19;

7. ОСОБА_14 по АДРЕСА_20;

8. ОСОБА_15 по АДРЕСА_21;

9. ОСОБА_16 по АДРЕСА_22.

- наказ господарського суду Миколаївської області № 915/1349/14 від 23.02.2015 року про заборону відповідачу Публічному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз", вул. Чигрина, 159, м. Миколаїв, 54003 () без надання письмового дозволу позивача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1 (код НОМЕР_1) надавати послуги з газопостачання абонентам в с.м.т. Арбузинка Миколаївської області:

1. ОСОБА_5 по АДРЕСА_14;

2. ОСОБА_6 по АДРЕСА_15;

3. ОСОБА_7 по АДРЕСА_16;

4. ОСОБА_8 по АДРЕСА_17;

5. ОСОБА_9 по АДРЕСА_18;

6. ОСОБА_12 по АДРЕСА_19;

7. ОСОБА_14 по АДРЕСА_20;

8. ОСОБА_15 по АДРЕСА_21;

9. ОСОБА_16 по АДРЕСА_22.

- наказ господарського суду Миколаївської області № 915/1349/14 від 23.02.2015 року про стягнення з відповідача Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз", вул. Чигрина, 159, м. Миколаїв, 54003 () в доход Державного бюджету України (р/р 3002 в ГУДКСУ в Миколаївській області, УДКСУ у м. Миколаєві, код платежу - 22030001, призначення платежу - судовий збір, код 03499980): 2 436 грн. (дві тисячі чотириста тридцять шість грн. 00 коп.) - судового збору.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 08.04.2015 року касаційну скаргу ПАТ по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 03.02.2015 року у справі № 915/1349/14 повернуто скаржнику.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

02.06.2015 року заступником начальника Ленінського відділу ДВС Миколаївського МУЮ на підставі ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 47684595 за наказом господарського суду Миколаївської області № 915/1349/14 від 23.02.2015 року про заборону відповідачу ПАТ газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" без надання письмового дозволу позивача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 надавати послуги з газопостачання абонентам в с.м.т. Арбузинка Миколаївської області (том ІІІ, арк. 158, 160).

01.07.2015 року головним державним виконавцем Сусловою М. В. при примусовому виконанні наказу суду здійснено вихід за адресою м. Миколаїв, вул. Чигрина, 159 та доведено резолютивну частину наказу № 915/1349/14 від 23.02.2015 року керівнику ПАТ по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» ОСОБА_19 про заборону ПАТ «Миколаївгаз» без письмового дозволу ФОП ОСОБА_1 надавати послуги з газопостачання абонентам, про що складено Акт державного виконавця від 01.07.2015 року (том ІІІ, арк. 159).

Вищезазначений Акт підписаний державним виконавцем, стягувачем та боржником.

Постановою головного державного виконавця Ленінського відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції про закінчення виконавчого провадження № 47684595 від 01.07.2015 року закінчено провадження на підставі фактичного повного виконання рішення згідно акту державного виконавця від 01.07.2015 року (п. 8 ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження») (том ІІІ, арк. 161, 209).

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Миколаївської області зі скаргою на постанову та бездіяльність ДВС відповідно до наказу господарського суду Миколаївської області від 23.02.2015 року про заборону відповідачу ПАТ по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" без надання письмового дозволу позивача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 надавати послуги з газопостачання абонентам в с.м.т. Арбузинка Миколаївської області.

Отже, предметом скарги є питання законності постанови про закінчення виконавчого провадження та бездіяльності органу ДВС при виконанні одного судового наказу про заборону боржнику вчиняти дії.

При цьому, судом враховано наступне.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

За вимогами ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Згідно зі ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення; за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді.

Відповідно до ч. 1 ст. 11, п. 1 ч. 2 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі згідно з виконавчим документом.

Відповідно ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону.

У разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Державний виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виноситься постанова про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 89 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Системний аналіз вищевказаних норм ст. 75, 89 Закону України "Про виконавче провадження" дозволяє дійти висновку, що при виконанні судових рішень про зобов'язання боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець керується приписами ч. 1-3 ст. 75, ст. 89 Закону України "Про виконавче провадження", які передбачають повноваження державного виконавця та встановлюють дії, які він повинен вчинити при примусовому виконанні вказаних виконавчих документів. Натомість, положення ч. 4 ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження" передбачають повноваження державного виконавця та встановлюють дії, які він повинен вчинити при примусовому виконанні судових рішень про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій.

Як вказано вище, предметом розгляду скарги є питання законності постанови про закінчення виконавчого провадження та бездіяльності органу ДВС при виконанні одного судового наказу про заборону відповідачу ПАТ по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" без надання письмового дозволу позивача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 надавати послуги з газопостачання абонентам в с.м.т. Арбузинка Миколаївської області.

Таким чином, державний виконавець при виконанні наказу № 915/1349/14 від 23.02.2015 року про заборону боржнику вчиняти певні дії повинен керуватись ч. 4 ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження", а саме довести до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що скласти відповідний акт, та винести постанову про закінчення виконавчого провадження. Вчинення інших дій державним виконавцем Законом не передбачено.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що державний виконавець на виконання ч. 4 ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження" здійснив вихід та довів резолютивну частину наказу до керівника боржника, про що склав акт державного виконавця від 01.07.2015 року, а також виніс постанову про закінчення виконавчого провадження. За таких обставин, державним виконавцем вчинено усі дії, передбачені законом про виконанні судового наказу про заборону боржнику вчиняти дії. Таким чином, в спірному випадку відсутні підстави стверджувати про бездіяльність органу ДВС при примусовому виконанні наказу.

Щодо посилань скаржника Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 24.09.2013 року у справі № 5016/2299/2012 (4/75), то слід зазначити, що в спірному випадку вказана постанова не може бути взята судом до уваги, оскільки предметом скарги у справі № 5016/2299/2012 (4/75) була вимога про визнання незаконною та скасування постанови органу ДВС про закінчення виконавчого провадження з виконання судового наказу про зобов'язання боржника вчинити дії, тобто наказу, який має зобов'язальний характер (том ІІІ, арк. 213-218). Натомість, в спірному випадку, предметом скарги є вимога про визнання незаконною та скасування постанови органу ДВС про закінчення виконавчого провадження з виконання судового наказу про заборону боржнику вчиняти дії. Тобто, правовідносини, які склались у даних справах, є різними.

Враховуючи вищевикладене, органом ДВС виконано та вжито по даному виконавчому провадженню (по виконанню наказу № 915/1349/14 від 23.02.2015 року про заборону боржнику вчиняти певні дії) всіх необхідних та можливих заходів примусового виконання рішення, передбачених ч. 4 ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження", у зв'язку з чим прийнято законну постанову про закінчення виконавчого провадження № 47684595.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до п. 9.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" з останніми змінами і доповненнями від 10.07.2014 року за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги. Скаргу на постанову та бездіяльність органу Державної виконавчої служби по примусовому виконанню наказу господарського суду Миколаївської по справі № 915/1349/14 слід відхилити.

Керуючись ст. 19, 124 Конституції України, Законом України "Про виконавче провадження", ст. 33, 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

відхилити скаргу за вх. № 15166/15 від 17.08.2015 року Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову про закінчення виконавчого провадження та бездіяльність органу Державної виконавчої служби.

Ухвала може бути оскаржена відповідно до ст. 93-96, 106, 121-2 ГПК України.

Копію даної ухвали направити на адресу Ленінського відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, вул. Космонавтів, 61, м. Миколаїв, 54056.

Суддя Е.М. Олейняш