РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2015Справа №910/21738/15

За позовом Приватного підприємства "КСВ Інтернешнл"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вікоіл ЛТД"

про стягнення 367010,10 грн.

Суддя Демидов В.О.

За участю представників сторін:

від позивача: Тарабан О.С. (представник за довіреністю);

від відповідача: не з'явились.

встановив:

20.08.2015 до Господарського суду міста Києва звернулося Приватне підприємство "КСВ Інтернешнл" з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вікоіл ЛТД" про стягнення з відповідача заборгованості за договором про надання транспортних послуг № 14/05-15 від 14.05.2015 в сумі 341352,13 грн. (триста сорок одна тисяча триста п'ятдесят дві гривні 13 копійок), 3% річних у розмірі 1221,81 грн. (одна тисяча двісті двадцять одна гривня 81 копійка) та пені у сумі 24436,16 грн. (двадцять чотири тисячі чотириста тридцять шість гривень 16 копійок).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач як Замовник не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання за договором про надання транспортних послуг № 14/05-15 від 14.05.2015, зокрема, у визначені відповідним договором строки не здійснив в повному обсязі оплату вартості наданих йому позивачем як Виконавцем послуг, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за відповідним правочином.

Позивач зазначає, що на виконання умов укладеного сторонами договору він надав відповідачу узгоджені сторонами в договорі послуги на суму 466084,19 грн., однак, Замовник послуги оплатив лише частково, зокрема, в розмірі 124732,06 грн., внаслідок чого у відповідача за розрахунками позивача утворилась заборгованість за Договором в сумі 341352,13 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача за позовом. Крім того, до стягнення з відповідача позивачем заявлені 3% річних та пеня у вказаних вище сумах.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.08.2015 порушене провадження по справі № 910/21738/15, розгляд справи призначено на 15.09.2015.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, участь свого представника в судові засідання не забезпечував. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом надсилання за його належною юридичною адресою ухвали господарського суду.

У відповідності до п. 3.9.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, вислухавши присутніх під час судового розгляду справи представників учасників судового процесу, суд встановив такі фактичні обставини.

14.05.2015 позивачем (надалі - Виконавець) та відповідачем (далі - Замовник) укладено договір про надання транспортних послуг № 14/05-15 (належним чином засвідчена копія договору міститься в матеріалах справи, надалі - Договір або Договір послуг), згідно умов п. 1.1. якого Виконавець зобов'язується надати Замовнику послуги по перевезенню спеціальними автомобілями персоналу Замовника для виконання ним сейсморозвідувальних, топографічних та інших геофізичних робіт в межах України, а Замовник зобов'язується оплатити ці послуги.

У підтвердження надання Виконавцем послуг за Договором та отримання їх Замовником сторонами в травні-липні 2015 року складено та підписано Акти виконаних робіт №№: ОУ-0000016 від 31.05.2015 на суму 124732,06 грн., ОУ-0000020 від 30.06.2015 на суму 231886,01 грн. та ОУ-0000021 від 15.07.2015 на суму 109466,12 грн., а всього на загальну суму 466084,19 грн. (належним чином засвідчені копії актів містяться в матеріалах справи). Відповідні акти виконаних робіт підписані обома сторонами та скріплені печатками сторін.

За п. 2.4. Договору розрахунки Замовника з Виконавцем за надання транспортних послуг, проводяться Замовником на підставі акту приймання-передачі транспортних послуг протягом трьох робочих днів з дня його підписання з врахуванням наданого авансу.

Замовник послуги оплатив лише частково, зокрема, в розмірі 124732,06 грн., внаслідок чого утворилась заборгованість з оплати наданих за Договором послуг в сумі 341352,13 грн.

Вказані обставини відповідачем в процесі судового розгляду справи не спростовані.

За п. 5.3. Договору у випадку прострочення оплати вартості транспортних послуг Замовник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожен день прострочення.

До стягнення з відповідача позивачем заявлена заборгованість за договором в сумі 341352,13 грн., 3% річних у розмірі 1221,81 грн. та пеня у сумі 24436,16 грн.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог та необхідність часткового задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

У відповідності до статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як встановлено судом, 14.05.2015 сторонами укладено договір про надання транспортних послуг, згідно умов п. 1.1. якого позивач зобов'язався надати відповідачеві послуги по перевезенню спеціальними автомобілями персоналу Замовника для виконання ним сейсморозвідувальних, топографічних та інших геофізичних робіт в межах України, а Замовник зобов'язується оплатити ці послуги.

З матеріалів справи вбачається, що в підтвердження надання Виконавцем послуг за Договором та отримання їх Замовником між сторонами в травні-липні 2015 року складено Акти виконаних робіт №№: ОУ-0000016 від 31.05.2015 на суму 124732,06 грн., ОУ-0000020 від 30.06.2015 на суму 231886,01 грн. та ОУ-0000021 від 15.07.2015 на суму 109466,12 грн., а всього на загальну суму 466084,19 грн. Відповідні акти виконаних робіт підписані обома сторонами та скріплені печатками сторін.

З огляду на викладене суд доходить висновку про підтвердження та доведеність позивачем факту надання Виконавцем Замовнику послуг за Договором на зазначену вище суму.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За п. 2.4. Договору розрахунки Замовника з Виконавцем за надання транспортних послуг, проводяться Замовником на підставі акту приймання-передачі транспортних послуг протягом трьох робочих днів з дня його підписання, з врахуванням наданого авансу.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України). Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Замовник послуги оплатив лише частково, зокрема, в розмірі 124732,06 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.08.2015 відповідача було зобов'язано надати суду відзив на позов, докази на підтвердження відповідних заперечень, контррозрахунок суми заявленої до стягнення.

Всупереч вимогам вказаної ухвали контррозрахунку заявлених до стягнення сум відповідач до суду не надав та не надіслав.

З урахуванням викладеного, зважаючи на відсутність в матеріалах справи контррозрахунку відповідача, а також те, що доказів оплати послуг за Договором у більшому розмірі, аніж вказано позивачем в позовній заяві, станом на вересень 2015 року до суду не представлено, обґрунтованими є позовні вимоги Виконавця про стягнення з Замовника боргу за Договором по оплаті послуг в розмірі 341 352,13 грн. з розрахунку 466 084,19 грн. (сума послуг) - 124 732,06 грн. (частково оплачені послуги).

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Частиною 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

За п. 5.3. Договору у випадку прострочення оплати вартості транспортних послуг Замовник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожен день прострочення.

У відповідності до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

З урахуванням викладеного, за порушення Замовником строків оплати наданих Виконавцем вартості транспортних послуг за Договором по актам №№: ОУ-0000020 від 30.06.2015 на суму 231886,01 грн. та ОУ-0000021 від 15.07.2015 на суму 109466,12 грн., стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 12 238,32 грн. пені по кожному акту окремо, що становить:

Сума боргу (грн.)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
231886.0103.07.2015 - 19.07.20151730.0000 %0.164 %*6480.10
Сума боргу (грн.)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
109466.1220.07.2015 - 20.08.20153230.0000 %0.164 %*5758.22
За ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Дослідивши матеріали справи, доведеними є заявлені позивачем вимоги про стягнення з Замовника, на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України, на користь Виконавця 611,92 грн. 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання за Договором щодо оплати вартості транспортних послуг за Договором по актам №№: ОУ-0000020 від 30.06.2015 на суму 231886,01 грн. та ОУ-0000021 від 15.07.2015 на суму 109466,12 грн. окремо, з розрахунку:

Сума боргу (грн.)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
231886.0103.07.2015 - 19.07.2015173 %324.01
Сума боргу (грн.)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
109466.1220.07.2015 - 20.08.2015323 %287.91
Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у частині стягнення з відповідача заборгованості за договором у розмірі 341352,13 грн., 3% річних - 611,92 грн., пені - 12 238,32 грн.

Судові витрати позивача зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених вимог в сумі 7 084,03 грн. відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вікоіл ЛТД" (ідентифікаційний код 32308598, адреса: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд. 7, оф. 211, п/р 8001 в AT «ТАСКОМБАНК», код банку 339500), або з будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Приватного підприємства "КСВ Інтернешнл" (ідентифікаційний код 37177505, адреса: 04071, м. Київ, вул. Хорива, буд. 55А, п/р 1702 в ПАТ «МІБ», код банку 380582), або на будь-який інший рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду, заборгованість у розмірі 341 352,13 грн. (триста сорок одна тисяча триста п'ятдесят дві гривні 13 копійок), 3% річних - 611,92 грн. (шістсот одинадцять гривень 92 копійки), пені - 12 238,32 грн. (дванадцять тисяч двісті тридцять вісім гривень 32 копійки) та судові витрати - 7 084,03 грн. (сім тисяч вісімдесят чотири гривні 03 копійки). Видати наказ.

3. В решті позову відмовити.

В судовому засіданні 15.09.2015 оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Повне рішення складено 21.09.2015.

Суддя В.О. Демидов