РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2015Справа №910/23910/15
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ММК-Україна» до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" про стягнення 2 271,35 грн., за участю представників позивача - Кучаєвої Ю.Г., довіреність №361 від 10.08.2015 року, відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року позивач звернувся до господарського суду міста Києва з вимогами до відповідача про стягнення 2 024,00 грн. заборгованості по оплаті страхового відшкодування за страховим випадком, що стався 04.01.2015 року реєстраційний номер , 151,39 грн. пені та 95,96 грн. інфляційних втрат у зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань з виплати страхового відшкодування за договором добровільного страхування майна, яке використовується в підприємницьких (комерційних) цілях №11/1137320/9069/14 від 01.12.2014 року.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 04.01.2015 року у м. Києві на ст.м. «Нивки», вул. Щербакова, 1, стався страховий випадок, а саме: невідомі особи під погрозою застосування предмета, схожого на пістолет заволоділи грошовими коштами у сумі 3 024,00 грн., що знаходились у відокремленому підрозділі ТОВ «ММК-Україна» ОФП №23.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 08.09.2015 року, порушено провадження та призначено до розгляду на 18.09.2015 року.

17.09.2015 року відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, в якому він просив суд відмовити в позові.

Представник відповідача, у судове засідання 18.09.2015 року не з'явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином відповідно до вимог ст. 64 ГПК України.

Враховуючи те, що нез'явлення представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов за відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами згідно з вимогами статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

01.12.2014 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Провідна" (страховик, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ММК-Україна" (страхувальник, позивач) укладено договір добровільного страхування майна, яке використовується в підприємницьких (комерційних) цілях № 11/1137320/9069/14 (далі - договір), предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать закону і пов'язані з володінням, користуванням, розпорядженням майном, зазначеним у п. 5.2. договору, що належить страхувальникові на правах власності та (або) використовується на інших законних підставах.

Відповідно до п. 3.1. договору страховик зобов'язався у разі настання страхового випадку виплатити страхове відшкодування на умовах і в обсязі, передбаченими цим договором, шляхом відшкодування страхувальнику або іншій особі, визначеній страхувальником у договорі страхування (вигодонабувачу), збитку, понесеного ними у зв'язку із пошкодженням, знищенням (загибеллю), втратою застрахованого майна, а страхувальник зобов'язується вчасно і в повному обсязі сплачувати страхові платежі і виконувати інші умови договору.

Відповідно до умов договору застрахованим майном є, зокрема готівкові кошти в касах відділень; страхова сума - 30000,00 грн.; безумовна франшиза - 1000,00 грн., страховий тариф - 2,00 %, страховий платіж - 600,00 грн. (п. п. 5.2. - 5.6.). Готівковими коштами в касах відділень є обсяг готівкових коштів в касах страхувальника в національній валюті України (п. 5.8.).

Згідно з п. 5.11. договору, страховим випадком є пошкодження, знищення та (або) втрата застрахованого майна внаслідок настання подій (страхових ризиків), що сталися в період дії договору та не класифікуються як виключення зі страхових випадків і обмеження страхування внаслідок чого виникає зобов'язання страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальникові та (або) вигодонабувачеві.

Страховими ризиками за умовами договору визначено, зокрема, протиправні дії третіх осіб, а саме: крадіжка з проникненням, грабіж, розбій, умисне знищення або пошкодження застрахованого майна, включаючи підпал, хуліганство (п. 5.11.4.).

Даний договір діє з 00 год. 00 хв. 05 грудня 2014 року до 24 год. 00 хв. 04 грудня 2015 року включно (п. 7.1.).

Відповідно до п. 8.4.3. договору, розбій - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя або здоров'ям особи, на яку був скоєний напад або з загрозою застосування такого насильства.

Пунктом 8.4.3.1. договору визначено, що за умовами договору ризик "розбій" кваліфікується таким у разі виконання умов, передбачених у п. 8.4.2.1. договору: до страхувальника, його працівників або представників застосовується насильство для подолання їхнього опору щодо вилучення (захоплення) застрахованого майна; страхувальник, його працівники або представники передають третій особі або групам осіб застраховане майно або допускають його вилучення без опору в межах місця дії договору страхування під загрозою заподіяння їхньому здоров'ю та (або) життю шкоди, що може бути реалізована на місці; застраховане майно вилучається у страхувальника, його працівників або представників під час дії їхнього перебування у безпомічному стані, якщо такий їхній стан не є наслідком їхніх зловмисних або грубих необережних дій і не дозволяє їм чинити опір такому вилученню.

Відповідно до п. 12.1.5.2. договору, для встановлення причин, наслідків, обставин настання події, що може бути визнана страховим випадком, прийняття рішення про здійснення виплати або відмову у здійсненні виплати страхового відшкодування та визначення його розміру у випадку коли в розслідуванні обставин, що спричинили завдання збитку, брали участь органи МВС, прокуратури й інші правоохоронні органи, страхувальник (вигодонабувач) зобов'язаний надати страховикові: документ, що підтверджує прийняття та реєстрацію органом державної влади, уповноваженим розпочати досудове розслідування, заяви або повідомлення страхувальника про кримінальне правопорушення; документ, що підтверджує внесення органом державної влади, уповноваженим розпочати досудове розслідування, відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками відповідного злочину, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, із зазначенням попередньої правової кваліфікації кримінального правопорушення (наприклад, повідомлення про початок досудового розслідування тощо).

Як вбачається з повідомлення про початок досудового розслідування від 03.02.2015 року Шевченківським РУ ГУМВС України у м. Києві відкрито кримінальне провадження №0000073 за ознаками ч. 3 ст. 187 КК України у зв'язку з тим, що 04.01.2015 року у м. Києві на ст.м. «Нивки», вул. Щербакова, 1, невідомі особи під погрозою застосування предмета, схожого на пістолет заволоділи грошовими коштами у сумі 3 024,00 грн., що належать ТОВ «ММК-Україна», після чого з місця злочину зникли.

Враховуючи протиправне заволодіння застрахованим майном (грошовими коштами), позивач звернувся до відповідача 06.01.2015, 06.02.2015 із заявами про виплату страхового відшкодування, у зв'язку із настанням 04.01.2015 року страхового випадку (копії заяв з відмітками про реєстрацію заяв відповідачем наявні в матеріалах справи).

Розділом 12 договору визначено перелік документів, що підтверджують настання страхового випадку й розмір збитку.

06.02.2015 позивач звернувся до ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" із заявою про виплату страхового відшкодування з приводу події, що має ознаки страхової, яка відбулась 04.01.2015. Позивачем, 06.02.2015 було надано відповідачу документи, необхідні для прийняття рішення про виплату страхового відшкодування.

Згідно зі ст. 9 Закону України "Про страхування", страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

У відповідності до ст. 20 Закону України "Про страхування", страховик зобов'язаний: протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику; при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 25 Закону України "Про страхування" передбачено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до п. 14.3, п. 14.3.1. договору, протягом 15 (п'ятнадцяти) робочих днів з моменту одержання страховиком документів, передбачених розділом 12 договору, та відповідей на запити страховика до підприємств, установ та організацій, що володіють інформацією про обставини настання страхового випадку (зазначений строк рахується від дня одержання страховиком останнього документа від страхувальника або останньої відповіді підприємств, установ та організацій на запит), які необхідні для підтвердження факту, причин, обставин і наслідків настання страхового випадку та визначення розміру збитків, страховик приймає рішення про здійснення виплати страхового відшкодування та складає страховий акт. Виплата страхового відшкодування здійснюється впродовж 15 (п'ятнадцяти) робочих днів з дня складення страхового акта.

Таким чином, у відповідності до п. 14.3 договору, відповідач був зобов'язаний протягом 15 (п'ятнадцяти) робочих днів з моменту одержання документів, передбачених розділом 12 договору, прийняти рішення про здійснення сплати страхового відшкодування та виплатити його позивачу.

За розрахунком позивача розмір страхового відшкодування по страховому випадку складає 2 024,00 грн. Розмір страхового відшкодування визначений позивачем відповідно до умов п. 13.1 договору (прямий (реальний) збиток страхувальника внаслідок настання страхового випадку - розмір безумовної франшизи, обумовленої п. 5.4.) договору * 30% (перша частина страхового відшкодування що підлягає сплаті відповідно до умов п. 14.5 договору протягом 15 робочих днів після підписань страхового акту).

Згідно з ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому, приписи ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення страхового відшкодування за страховим випадком, що стався 04.01.2015 року реєстраційний номер у розмірі 2 024,00 грн. є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо викладених у відзиві доводів відповідача про невиконання позивачем умов договору щодо надання документів, які підтверджують настання страхового випадку та розміру збитку на виконання запиту відповідача № 10-11/0582 від 12.02.2015, то суд зазначає наступне.

Відповідно до умов договору розмір страхового відшкодування визначається страховиком на підставі документів, зазначених у розділі 12 цього договору, зокрема: наказ про призначення на посаду головного бухгалтера (п. 12.1.3 договору); документи, що підтверджують майновий інтерес страхувальника або особи, яка має право на отримання страхового відшкодування, щодо знищеного та або пошкодженого майна, а саме: договір купівлі - продажу, договір оренди, свідоцтво про право власності тощо (п. 12.1.4 договору); на вимогу страховика бухгалтерські та облікові документи (виписки з інвентаризаційних книг, рахунки, накладні на придбане майно, виписки з книг складського обліку тощо), акти інвентаризації, й інші необхідні документи, що підтверджують наявність та або вартість застрахованого майна та його придбання (п. 12.1.7 договору).

Пунктом 19.1 договору передбачено, що усі повідомлення за цим договором будуть вважатися зробленими належним чином, тільки якщо вони здійсненні у письмовій формі та надіслані рекомендованим листом (кур'єром, телеграфом) або врученні особисто за зазначеними адресами сторін. Датою отримання таких повідомлень буде вважатися дата їх особистого вручення або дата поштового штемпеля відділу зв'язку одержувача.

Проте, матеріали справи не містять доказів звернення відповідача до позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ММК-Україна" із запитом 10-11/0582 від 12.02.2015 року.

Також, судом враховано, що згідно із п. 12.3 договору, якщо документи, необхідні для здійснення виплати страхового відшкодування, надані в неповному обсязі та (або) в неналежній формі про наявність таких невідповідностей, порушень страховий повідомляє страхувальникові в письмовій формі протягом 10 (десяти) робочих днів з дати отримання таких документів. Однак, відповідачем не було дотримано вищевикладених умов договору та не повідомлено позивача про невідповідність наданих останнім документів, у строк визначений п. 12.3. договору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник на вимогу кредитора у випадку прострочення грошового зобов'язання повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три проценти річних з простроченої суми.

У статті 979 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний виплатити страхувальникові грошову суму (страхову виплату). Оскільки зобов'язання страховиків у разі настання страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати, то таке зобов'язання є грошовим і в разі прострочення його виконання настає відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України, зокрема сплата боргу з урахуванням 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення. Проценти річних так само, як інфляційні втрати на суму боргу входять до складу грошового зобов'язання і на відміну від пені не є санкцією за порушення грошового зобов'язання, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації (плати) від боржника за користування отриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання.

Таким чином, інфляційні нарахування на суму боргу є наслідком невиконання грошового зобов'язання. Така позиція викладена Верховним судом України в аналізі судової практики розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування.

Позивачем нараховано 95,96 грн. інфляційних втрат у зв'язку з простроченням відповідачем виконання зобов'язання по виплаті суми страхового відшкодування.

Позов в частині стягнення інфляційних втрат обґрунтований та підлягає задоволенню за розрахунком позивача, який відповідає вимогам закону.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

Пунктом 10.2.3. договору передбачено, що страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування шляхом сплати одержувачеві страхового відшкодування пені у розмірі 0,1% простроченого платежу за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла вперіод, за який нарахована пеня.

На підставі вищевикладених норм закону та умов договору у зв'язку з порушенням відповідачем виконання зобов'язань з виплати страхового відшкодування у визначений договором строк позивачем нараховано 151,39 грн. пені.

Позовні вимоги в частині стягнення пені у зв'язку з простроченням відповідачем виконання взятих на себе зобов'язань на підставі ст. 230 ГК України у розмірі 151,39 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який відповідає умовам договору та вимогам закону.

Судові витрати відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" (03049, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 25, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ММК-Україна" (03039, м. Київ, вул. Голосіївська, буд. 7, корп. 1, ) страхове відшкодування у розмірі 2 024 (дві тисячі двадцять чотири) грн. 00 коп. страхового відшкодування, 151 (сто п'ятдесят одна) грн. 39 коп. пені, 95 (дев'яносто п'ять) грн. 96 коп. інфляційних втрат та 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 21.09.2015р.

Суддя С.О. Чебикіна