ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 року Справа № 8/32
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Полякова Б.М., - головуючого (доповідач у справі),
Коваленка В.М.,
Короткевича О.Є.,
розглянувши касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "УкрТехноФос"
на ухвалувід 21.04.2015 господарського суду Рівненської області
та постановувід 08.06.2015 Рівненського апеляційного господарського суду
у справі№ 8/32 господарського суду Рівненської області
про банкрутствотовариства з обмеженою відповідальністю "УкрТехноФос", м. Рівне
арбітражний керуючий Драгун І.І., м. Рівне (розпорядник майна)
кредитори 1. приватне підприємство "УкрАгроЗахід", м. Рівне; 2. приватне підприємство "Верес", с. Городок Рівненської області; 3. закрите акціонерне товариство "Білоруська калійна компанія"; 4. публічне акціонерне товариство "Линовицький цукрокомбінат "Красний", смт. Линовиця Чернігівської області; 5. приватне підприємство "Профіт", м. Дубно Рівненської області; 6. товариство з обмеженою відповідальністю "Кредекс фінанс", м. Київ; 7. публічне акціонерне товариство "Перший український міжнародний банк", м. Донецьк; 8. товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управліннями активами"Абсолют Ессет менеджмент"; 9. публічне акціонерне товариство "Кредобанк", м. Львів; 10. публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" (Рівненська обласна дирекція); 11. публічне акціонерне товариство "БМ Банк", м. Київ;
в судовому засіданні взяли участь представники:

боржника ПАТ "Райффайзен Банк Аваль"Запорожець І.А., довір.; Гіндюк Т.С., довір.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 01.10.2010 порушено провадження у справі № 8/32 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "УкрТехноФос" (далі - ТОВ "УкрТехноФос", боржник) у порядку загальних норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції, чинній до 19.01.2013, далі - Закон про банкрутство), введено процедуру розпорядження майном боржника та призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Драгун І.І.

У квітні 2014 року ТОВ "Факторингова компанія "Омега" (далі - ТОВ "Омега") з посиланням на те, що воно є правонаступником одного з кредиторів боржника - ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції", звернулося до суду зі скаргою на дії розпорядника майна боржника.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 21.04.2015 (суддя Заголдна Я.В.) залишено без розгляду скаргу ТОВ "Омега" щодо бездіяльності розпорядника майна ТОВ "УкрТехноФос" Драгун І.І.; продовжено строк процедури розпорядження майном та повноваження розпорядника майна на три місяці.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 08.06.2015 (судді: Демидюк О.О. - головуючий, Павлюк І.Ю., Петухов М.Г.) ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись з прийнятими судовими рішеннями, ТОВ "УкрТехноФос" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати. Касаційна скарга мотивована порушенням судом ст.ст. 81 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судом норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Стосовно поданої ТОВ "Факторингова компанія "Омега" скарги на дії розпорядника майна колегія суддів зазначає, що статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист, оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в ст. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України.

Отже, реалізація конституційного права на судовий захист названим Законом ставиться в залежність від положень чинного законодавства.

У відповідності до абз. 22 ст. 1 Закону про банкрутство учасниками провадження у справі про банкрутство визнано таких осіб: сторони (кредитори, боржник), арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство, Фонд державного майна України, державний орган з питань банкрутства, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа акціонерів або учасників товариств з обмеженою чи додатковою відповідальністю.

При цьому, колегія суддів бере до уваги, що вищевказаний перелік учасників провадження у справі про банкрутство не є вичерпним, оскільки до учасників справи про банкрутство названа стаття відносить також інших осіб, які у випадках, передбачених Законом про банкрутство, беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

Необхідно зазначити, що особа, яка має грошові вимоги до боржника, набуває статусу учасника провадження у справі про банкрутство, а саме кредитора, лише після визнання цих вимог і тільки після цього така особа має процесуальне право на оскарження дій (бездіяльності) учасників провадження у справі про банкрутство.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, на момент звернення ТОВ "Омега" зі скаргою на дії розпорядника майна у справі про банкрутство судом ще не було затверджено реєстр вимог кредиторів боржника, у тому числі не розглянуто заяву ТОВ "Омега" про заміну кредитора. Отже, на час звернення ТОВ "Омега" зі скаргою на дії ліквідатора, зазначена особа ще не набула і не могла набути у встановленому порядку статусу учасника справи про банкрутство.

У зв'язку з чим така особа позбавлена процесуального права на оскарження дій учасників справи про банкрутство, що виключає можливість розгляду скарги ТОВ "Омега" по суті. Тому висновок суду першої інстанції, підтриманий судом апеляційної інстанції, про необхідність залишення поданої скарги без розгляду є законним та обґрунтованим.

Відносно продовження судом строку процедури розпорядження майном та повноважень розпорядника майна, то згідно з ч. 7. ст. 13 Закону про банкрутство розпорядник майна призначається на строк не більше ніж на шість місяців. Цей строк може бути продовжений або скорочений судом за клопотанням комітету кредиторів чи самого розпорядника майна або власника (органу, уповноваженого управляти майном) боржника.

У даному випадку вирішуючи питання про продовження процедури розпорядження майном та повноважень розпорядника майна, суди попередніх інстанцій керувались відповідним клопотанням про це розпорядника майна, яке мотивовано тим, що у справі тривалий час не сформовано пасив боржника та не затверджено у встановленому порядку реєстр вимог кредиторів, що унеможливлює формування комітету кредиторів та вирішення ним питання про перехід до наступних процедур банкрутства (ст. 16 Закону про банкрутство).

За таких обставин судом першої інстанції, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, на підставі відповідного клопотання розпорядника майна обґрунтовано продовжено процедуру розпорядження майном боржника та повноваження розпорядника майна.

При цьому судами встановлено, що дана справа про банкрутство перебуває в процедурі розпорядження майном з жовтня 2010 року і протягом вже майже п'яти років суд був позбавлений можливості затвердити реєстр вимог кредиторів боржника насамперед внаслідок зловживання боржником та іншими особами своїми процесуальними правами шляхом численного оскарження в апеляційному та касаційному порядку судових рішень у даній справі про банкрутство. Обставини щодо свідомого затягування боржником розгляду справи про власне банкрутство та зловживання своїми процесуальними правами вже були зазначені Вищим господарським судом України в постанові від 27.05.2015 у даній справі.

У зв'язку з чим у випадку подальшого звернення боржника або інших осіб з апеляційними (касаційними) скаргами на судові рішення, які не опосередковують рух справи про банкрутство та не перешкоджають здійсненню провадження у справі, суду першої інстанції слід неухильно дотримуватись вимог ч. 3 ст. 106 ГПК України і надсилати до суду апеляційної (касаційної) інстанції лише копії матеріалів справи, а не всі оригінали матеріалів справи, та продовжувати розгляд справи про банкрутство по суті.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувані судові рішення відповідають чинному законодавству та обставинам справи, підстав для їх зміни або скасування не вбачається.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. 55 Конституції України, ст. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", ст. ст. 1, 13, 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. ст. 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "УкрТехноФос" залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Рівненської області від 21.04.2015 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 08.06.2015 у справі № 8/32 залишити без змін.

Головуючий Б.М. Поляков

Судді В.М. Коваленко О.Є. Короткевич