ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"17" вересня 2015 р.Справа № 916/1022/14

Господарський суд Одеської області у складі колегії суддів:

Головуючий Ю.О. Зайцев

Суддя С.Ф. Гут

Суддя Л.В. Степанова

при секретарі судового засідання Ошарін Д.С.

За участю представників сторін:

Від прокуратури: ОСОБА_1 (посвідчення №028200 від 15.08.2015р.)

Від позивача: ОСОБА_2 (довіреність №352/исх-гс від 19.12.2014р.);

Від відповідача: не зявився;

Від третьої особи: не зявився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Прокурора Приморського району м. Одеси в інтересах держави в особі, якою є Одеська міська рада до відповідача ОСОБА_3 "SMICOMPLEX UK LTD" про витребування майна,

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: Прокурор Приморського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до відповідачів ОСОБА_3 "SMICOMPLEX UK LTD", ОСОБА_4 служби Одеського міського управління юстиції та ОСОБА_5 та просив:

- визнати недійсним договір купівлі-продажу від 26.02.2013р. укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 "SMICOMPLEX UK LTD";

- витребувати нерухоме майно у вигляді горища №509 площею 200,0кв.м., яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська, 2-а з незаконного володіння ОСОБА_3 "SMICOMPLEX UK LTD" на користь Одеської міської ради;

- скасувати реєстрацію права власності ОСОБА_3 "SMICOMPLEX UK LTD" на нерухоме майно у вигляді приміщення горища №509 площею 200,0кв.м., яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська, 2-а.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 19.03.2014р. порушено провадження по справі №916/1022/14.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 09.04.2014р. за заявою прокурора залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 службу Одеського міського управління юстиції .

За клопотанням відповідача про залучення до участі у справі третьої особи ОСОБА_5 ухвалою суду від 25.04.2014р. залучено останнього до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 28.05.2014р., справу №916/1022/14 призначено до колегіального розгляду у складі трьох суддів господарського суду Одеської області.

На підставі розпорядження керівника апарату №182 від 28.05.2014р. відповідно до п.3.1.7. Положення про автоматизовану систему документообігу призначено автоматичний розподіл справи №916/1022/14 та визначено склад колегії: головуючий суддя Горячук Н.О., суддя Літвінов С.В., суддя Лічман Л.В.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 28.05.2014р. справу №916/1022/14 прийнято до провадження колегією суддів у складі головуючого судді Горячук Н.О., судді Літвінова С.В., судді Лічмана Л.В.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 18.06.2014р. залучено до участі у справі в якості відповідача ОСОБА_4 службу Одеського міського управління юстиції.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 25.06.2014р. залучено до участі у справі в якості відповідача ОСОБА_5.

У звязку із перебуванням судді Літвінова С.В. у відпустці з 14.07.2014р. по 29.08.2014р. включно та судді Лічмана Л.В. у відпустці з 01.07.2014р. по 17.07.2014р. включно, на підставі розпорядження заступника керівника апарату суду №376 від 14.07.2014р. здійснено повторний авторозподіл справи №916/1022/14 та визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Горячук Н.О., суддя Мостепаненко Ю.І., суддя Шаратов Ю.А.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 14.07.2014р. справу №916/1022/14 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Горячук Н.О., суддя Мостепаненко Ю.І., суддя Шаратов Ю.А.

У звязку із перебуванням судді Мостепаненко Ю.І. на лікарняному, на підставі розпорядження керівника апарату суду №773 від 29.09.2014р. здійснено повторний авторозподіл справи №916/1022/14 та визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Горячук Н.О., суддя Д`яченко Т.Г., суддя Шаратов Ю.А.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 29.09.2014р. справу прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Горячук Н.О., суддя Д`яченко Т.Г., суддя Шаратов Ю.А.

До початку розгляду справи по суті колегією суддів у складі: головуючий суддя Горячук Н.О., суддя Д`яченко Т.Г., суддя Шаратов Ю.А. прокурор звернувся до суду з заявою про уточнення позовних вимог та просить суд: витребувати нерухоме майно у вигляді горища №509 площею 200,0 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська, 2-а з незаконного володіння ОСОБА_3 "SMICOMPLEX UK LTD" на користь Одеської міської ради та зазначити у судовому рішенні , що останнє є підставою для скасування ОСОБА_4 службою Одеського міського управління юстиції реєстрації права власності ОСОБА_3 "SMICOMPLEX UK LTD" на нерухоме майно у вигляді горища №509 площею 200,0кв.м., яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська, 2-а.

Враховуючи, що у прокурора та позивача відсутні позовні вимоги до відповідача ОСОБА_4 служби Одеського міського управління юстиції згідно уточненої та прийнятої колегією суддів до розгляду заяви про уточнення позову та те, що відповідач ОСОБА_5 є фізичною особою (без статусу суб'єкта підприємницької діяльності) ухвалою суду від 19.11.2014р. припинено провадження у справі до відповідачів ОСОБА_4 служби Одеського міського управління юстиції та ОСОБА_5 в порядку п.1,1-1 ст.80 ГПК України.

27.11.2014р. за вх.суду №2-5494/14 ОСОБА_4 служба Одеського міського управління юстиції звернулася до суду з клопотанням в порядку ст.24 ГПК України про заміну неналежного відповідача ОСОБА_4 служби Одеського міського управління юстиції на належного відповідача приватного нотаріуса Одеського нотаріального округу ОСОБА_6

Судом клопотання відхилене, оскільки ухвалою суду від 19.11.2014р. припинено провадження щодо відповідача ОСОБА_4 служби Одеського міського управління юстиції та станом на 27.11.2014р. вона не є стороною у справі, крім того відповідно до ст. 21 ГПК України Відповідачами є підприємства та організації, яким пред'явлено позовну вимогу, а приватний нотаріус Одеського нотаріального округу ОСОБА_6 є фізичною особою (без статусу суб'єкта підприємницької діяльності) та до неї не заявлені позовні вимоги.

Рішенням господарського суду Одеської області від 27.11.2014 року (судді Горячук Н.О., Д'яченко Т.Г., Шаратов Ю.А.) в позові відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 05.02.2015 року (судді Воронюк О.Л., Лашин В.В., Мирошниченко М.А.) зазначене рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 09.04.2015 р. скасовано постанову Одеського апеляційного господарського суду від 05.02.2015 р. та рішення господарського суду Одеської області від 27.11.2014 р. по справі № 916/1022/14, останню направлено на новий розгляд до господарського суду Одеської області.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Одеської області від 24.04.2015 р. № 442 призначено повторний автоматичний розподіл справи № 916/1022/14, за результатами якого її передано на розгляд судді господарського суду Одеської області Лічману Л.В.

Ухвалою судді господарського суду Одеської області Лічмана Л.В. від 27.04.2015 р. справу №916/1022/14 прийнято до свого провадження та призначено її до розгляду в засіданні суду на 25.05.2015 р.

22.06.2015 р. до господарського суду Одеської області від прокуратури надійшли письмові уточнення до позовної заяви (зареєстровані за вх. № 15792/15), згідно яких просить: витребувати з незаконного володіння ОСОБА_3 „SMICOMPLEX UK LTD на користь територіальної громади в особі Одеської міської ради нерухоме майно у вигляді горища № 509 площею 200,00 кв.м, яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська, буд.2-А; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 584837 від 26.02.2013 р. 17:15:09; зареєструвати право власності на нерухоме майно у вигляді нежитлового приміщення горища № 509 площею 200,00 кв.м, яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська, буд.2-А в м. Одесі, за територіальною громадою в особі Одеської міської ради.

При цьому в тексті позовних вимог прокурор вказує третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на відповідача приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6, однак не надає жодних обґрунтувань в частині необхідності залучення вказаної особи до участі у справі.

Крім того, прокурор заявив додаткові вимоги про скасування рішення про державну реєстрацію та про реєстрацію права власності. Відповідачем за вказаними вимогами має бути реєстраційна служба, проте під час подачі уточнень до позову це не враховано.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 25.05.2015р. було залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_5 (Республіка Молдова, м. Кеушень, вул. Лівезилор,21).

В судовому засіданні 06.07.2015р. прокурором було подано уточнену позовну заяву (зареєстровані за вх. № 16994/15), згідно якої просить суд витребувати з незаконного володіння ОСОБА_3 „SMICOMPLEX UK LTD на користь територіальної громади в особі Одеської міської ради нерухоме майно у вигляді горища № 509 площею 200,00 кв.м, яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська, буд.2-А.

В судовому засіданні 06.07.2015р. представником відповідача надано клопотання про призначення справи до колегіального розгляду у складі трьох суддів.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 06.07.2015 р. справу № 916/1022/14 призначено до колегіального розгляду.

Розпорядженням в.о. керівника апарату господарського суду Одеської області від 06.07.2015 р. для розгляду справи № 916/1022/14 призначено її повторний автоматичний розподіл, за результатами якого визначено наступний склад колегії: головуючий суддя Лічман Л.В., судді Гут С.Ф. та Степанова Л.В.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 07.07.2015р. (колегія суддів головуючий Лічман Л.В., судді Гут С.Ф. та Степанова Л.В.) справу №916/1022/14 прийнято до свого провадження та призначено до розгляду в засіданні суду.

На підставі розпорядження. керівника апарату господарського суду Одеської області №867 від 13.07.2015р., відповідно до п.2.3.52 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, у звязку з настанням обставин, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи, а саме: у звязку із закінченням повноважень судді Лічмана Л.В., що може мати наслідком порушення строку розгляду справи призначено повторний автоматичний розподіл та вказану скаргу передано на розгляд наступному складу колегії суддів господарського суду Одеської області у складі: головуючий суддя Зайцев Ю.О., судді Гут С.Ф., Степанова Л.В.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 16.07.2015р. справу №916/1022/14 прийнято до колегіального розгляду у наступному складі суду: головуючий суддя Зайцев Ю.О., судді Гут С.Ф., Степанова Л.В.

В судовому засіданні 07.09.2015р. представником позивача надано клопотання про продовження строку розгляду справи на 15 днів відповідно до ст. 69 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 07.09.2015р. строк вирішення спору по справі № 916/1022/14 було продовжено на 15 днів.

В судовому засіданні 17.09.2015р. прокуратурою було подано клопотання про залучення додаткових доказів до матеріалів справи.

Прокурор та позивач на уточнених позовних вимогах наполягають у повному обсязі.

17.09.2015р. у судовому засіданні після повернення з нарадчої кімнати було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду в порядку статті 85 ГПК України.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

Прокуратурою Приморського району міста Одеси проведено перевірку законності відчуження нежитлового приміщення горища у будинку №2 по вул. Преображенській в місті Одесі.

Зазначеною перевіркою встановлено, що в провадженні Приморського районного суду міста ОСОБА_1 перебувала справа №2-5937/08 за позовом заступника прокурора Приморського району міста Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_5 про визнання договорів купівлі-продажу недійсними.

Ухвалою Приморського районного суду міста ОСОБА_1 від 15.05.2008р. по справі №2-5937/08 було накладено арешт на нежитлове приміщення горища у будинку №2 по вул. Преображенській в місті Одесі.

Рішенням Приморського районного суду міста ОСОБА_1 від 21.09.2012р. позовні вимоги прокурора задоволені та зобовязано ОСОБА_5 повернути Одеській міській раді отримане за договором купівлі-продажу від 15.06.2006р. майно, а саме нежитлове приміщення - горище у будинку №2 по вул. Преображенській в місті Одесі.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 15.05.2013р. по справі №22ц/785/819/13 відхилено апеляційну скаргу ОСОБА_5, рішення Приморського районного суду міста ОСОБА_1 від 21.09.2012р. залишено без змін.

На підставі договору купівлі-продажу №210 від 26.02.2013р. горище №509 площею 200,0кв.м., яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська, 2-а було придбане ОСОБА_3 "SMICOMPLEX UK LTD" у ОСОБА_5.

Прокурор зазначає, що договір №210 від 26.02.2013р. укладений в період дії заборони відчуження майна, який накладено ухвалою Приморського районного суду міста ОСОБА_1 від 15.05.2008р.

Станом на день розгляду справи власником майна є ОСОБА_3 "SMICOMPLEX UK LTD", що підтверджується інформаційним повідомленням відповідно до ст.13 Закону України "Про режим іноземного інвестування" зареєстрованого в Департаменті зовнішньоекономічної діяльності та європейської інтеграції Одеської обласної державної адміністрації за №1351-3-3-886 від 26.07.2013р.

Прокурор, посилаючись на ст.388 Цивільного кодексу України, просить витребувати нерухоме майно у вигляді горища №509 площею 200,0кв.м., яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська, 2-а з незаконного володіння ОСОБА_3 "SMICOMPLEX UK LTD" на користь Одеської міської ради.

Відповідач проти позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що ОСОБА_3 "SMICOMPLEX UK LTD" є добросовісним набувачем і витребування майна у нього є необґрунтованим і незаконним в розумінні ст. 388 Цивільного кодексу України.

Крім того відповідач зазначає, що він є іноземним інвестором, а придбана ним нерухомість є інвестицією і захищається відповідними гарантіями та просить суд відмовити у позові у повному обсязі.

Суд, розглянувши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства України, дійшов до такого висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 Конституції України на органи прокуратури покладено представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом.

Згідно з ст. 36 Закону України Про прокуратуру представництво прокуратурою інтересів держави в суді полягає у здійсненні прокурорами або їх заступниками від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів держави. Підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними та державою. Однією з форм представництва є звернення до суду з позовами про захист прав і свобод іншої особи, невизначеного кола осіб, прав юридичних осіб, коли порушуються інтереси держави, або про визнання незаконними правових актів, дій чи рішень органів і посадових осіб. Прокурор самостійно визначає підстави представництва у судах та форму його здійснення.

Право прокурора звернутися до господарського суду з позовом передбачено також статтею 2 ГПК України.

У даному випадку підставою для представництва прокурором інтересів держави є те, що згідно п. 10 розділу 5 Закону України Про місце самоврядування в Україні майно, передане до комунальної власності областей і районів, а також набуте на інших законних підставах, є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст, управління яким відповідно до Конституції України здійснюють районні і обласні ради або уповноважені ними органи та право спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст в особі обласних рад, захищається державою на рівних умовах з правом власності інших суб'єктів, кожне порушення закону при відчуженні вказаного майна є порушенням інтересів держави.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14.03.2006 року № 2-4753/06р. позов ОСОБА_7 до Одеської міської ради про визнання права власності задоволено та визнано за позивачем у цивільній справі право власності на нежиле горищне приміщення № 509, загальною площею 200 м2, що розташоване за адресою м. Одеса, вул. Преображенська, 2-а.

За договором купівлі-продажу від 22.05.2006 року ОСОБА_7 продав зазначене горищне приміщення ОСОБА_8, а останній продав це приміщення за договором купівлі-продажу від 15.06.2006 року ОСОБА_5

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 13.09.2007 року скасовано рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14.03.2006 року з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23.01.2008 року позовну заяву ОСОБА_7 до Одеської міської ради про визнання права власності на нежиле горищне приміщення № 509, загальною площею 200 м2, що розташоване за адресою м. Одеса, вул. Преображенська, 2-а, залишено без розгляду.

Відповідно до інформації КП "Бюро технічної інвентаризації" Одеської міської ради від 20.11.2013 року щодо накладення арешту на нежиле горищне приміщення, що розташоване за адресою м. Одеса, вул. Преображенська, 2-а, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 15.05.2008 року на зазначене нерухоме майно було накладено арешт.

21.09.2012 року рішенням Приморського районного суду міста ОСОБА_1 у справі № 2-2162/11, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 15.05.2013 року, за позовною заявою першого заступника прокурора Приморського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради до ОСОБА_5 про витребування майна та зустрічним позовом ОСОБА_5 до прокуратури Приморського району м. Одеси, Одеської міської ради, ОСОБА_8, ОСОБА_7 про визнання добросовісним набувачем та усунення перешкод в користуванні нежилим горищним приміщенням первісний позов задоволено, а у задоволенні зустрічного позову відмовлено, зобов'язано ОСОБА_5 повернути отримане ним за договором купівлі-продажу від 15.06.2006 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_9 за № 2084 нежиле горищне приміщення № 509, загальною площею 200 м2, що розташоване за адресою м. Одеса, вул. Преображенська, 2-а Одеській міській раді.

26.02.2013 року між ОСОБА_5 та компанією "SMICOMPLEX UK LTD" укладено договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого ОСОБА_5 продав, а компанія "SMICOMPLEX UK LTD" купила нежитлове горищне приміщення, загальною площею 200 м2, що розташоване за адресою м. Одеса, вул. Преображенська, 2-а, приміщення № 509.

Договір посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 і зареєстровано у реєстрі за № 210 та у Державному реєстрі прав на нерухоме майно за індексним номером 780318.

Відповідно до позовної заяви та уточнень до неї, прокурор просить суд витребувати з незаконного володіння майно комунальної власності у зв'язку з перебуванням цього майна під арештом під час його відчуження відповідачу.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Водночас, згідно зі ст. 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

За ч. 1 ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Рішення Приморського районного суду міста ОСОБА_1 від 21.09.2012 року в справі № 2-2162/11, що набрало законної сили, зобов'язано ОСОБА_5 повернути Одеській міській раді отримане ним за договором купівлі-продажу від 15.06.2006 року нежиле горищне приміщення № 509, загальною площею 200 м2, розташоване за адресою м. Одеса, вул. Преображенська, 2-а. Крім того, вказаним рішенням встановлено обставини належності спірного приміщення до об'єктів комунальної власності Одеської міської ради і вибуття зазначеного майна з володіння останньої поза її волею іншим шляхом.

Згідно з ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вбачається з вищезазначеного, рішенням Приморського районного суду міста ОСОБА_1 від 21.09.2012 року в справі № 2-2162/11 встановлено приюдиційний факт належності спірного майна Одеській міській раді.

Крім того, судом встановлено, що договір купівлі-продажу спірного майна №210 від 26.02.2013р. між ОСОБА_5 та компанією "SMICOMPLEX UK LTD" укладено під час перебування спірного майна під арештом, накладеним ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 15.05.2008 року. Отже, з наведеного вбачається, що вказаний правочин вважається недійсним з моменту укладання, оскільки здійснений з порушенням вимог норм законодавства України.

Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

За приписами ч.1 ст.216 Цивільного кодексу України, Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до ст. 41 Конституції України держава гарантує належне забезпечення захисту права власності на нерухоме майно, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно з ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Діяльність власника на підставі ч. 7 ст. 319 ЦК України може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 321 Цивільного кодексу України України закріплено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

За приписами ст. 388 Цивільного кодексу України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. За таких умов, вимоги до особи, що на теперішній час є власником відчужених об'єктів нерухомості щодо повернення майна, є законними та обґрунтованими.

У даному випадку добросовісним набувачем спірного майна за договором купівлі-продажу №210 від 26.02.2013р. укладеним ОСОБА_5 є компанієя "SMICOMPLEX UK LTD".

Відповідно до п. 10 Постанови пленуму Верховного суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009р. №9, реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв'язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред'явлена тільки стороні недійсного правочину. Норма частини першої статті 216 ЦК не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК. Відповідно до частини п'ятої статті 12 ЦК добросовісність набувача презюмується. Якщо судом буде встановлено, що набувач знав чи міг знати про наявність перешкод до вчинення правочину, в тому числі й те, що продавець не мав права відчужувати майно, це може свідчити про недобросовісність набувача і є підставою для задоволення позову про витребування у нього майна. Рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації (статті 19, 27 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень").

За таких умов, вимоги до особи, що на теперішній час є власником спірного майна, щодо повернення майна, є законною та обґрунтованою. А відтак, позовні вимоги прокурора з урахуванням уточнень підлягають задоволенню судом у повному обсязі.

Решту доводів і поданих сторонами доказів, відхилення яких не обґрунтовано вище, суд відхиляє як такі, що не мають значення для вирішення спору.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими і речовими доказами, поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. Відповідно ст. ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Рішення прийнято на підставі наданих сторонами доказів, оскільки згідно із ст.33, 38 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона: повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; самостійно визначити і надати суду ті докази на підтвердження своїх доводів, які вважає необхідними, належними і достатніми. Докази витребовуються судом у ході розгляду справи лише у разі подання відповідного клопотання - на суд не покладено обов'язку вказувати стороні, які докази вона повинна подати на підтвердження свої вимог чи заперечень, або проводити розшук тих чи інших доказів з власної ініціативи.

При цьому суд приймає до уваги строк розгляду справи, достатність часу у будь-якої із сторін для надання доказів на підтвердження власних доводів, для спростування обставин чи доводів протилежної сторони та для подання суду клопотання про витребування таких доказів у інших осіб.

Частина 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до п.2.2.1. Постанови пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України від 21.02.2013р. №7, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна у позадоговірних зобов'язаннях (у тому числі в зв'язку з вимогами, заснованими на приписах частини п'ятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо), - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом пункту 3 частини другої статті 54 і статті 55 ГПК такий обов'язок покладається на позивача (в тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у вигляді повернення майна застосовуються з ініціативи господарського суду, наприклад, при визнанні договору недійсним - пункт 1 статті 83 ГПК). На виняток з цього правила лише у випадках неправильного зазначення ціни позову вона визначається суддею (частина третя статті 55 ГПК); з цією метою суд вправі витребувати додаткові документи і матеріали як в учасників даного судового процесу, так і в інших підприємств та організацій (стаття 38, пункт 4 статті 65 ГПК), а в разі необхідності призначити відповідну судову експертизу (проведення експертної оцінки майна), у випадку ж відмови позивача від здійснення оплати такої експертизи - залишити позов без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК.

В матеріалах справи наявний звіт про незалежну оцінку спірного майна, а саме: нежитлового горищного приміщення № 509, загальною площею 200 м2, що розташоване за адресою м. Одеса, вул. Преображенська, 2-а., проведений Товариством з обмеженою відповідальність «Експертне бюро «Айстра», відповідно до якого, ринкова вартість спірного майна становить 1 035 600,00 грн.

У звязку з тим, що спір виник внаслідок неправомірних дій відповідачів та рішення відбулось на користь позивачів, відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору у сумі 20 712,00 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33,34,43,44,49,82-85 Господарського процесуального кодексу України,-

ВИРІШИВ:

1. Позов Прокурора Приморського району м. Одеси в інтересах держави в особі, якою є Одеська міська рада до відповідача ОСОБА_3 "SMICOMPLEX UK LTD" про витребування майна - задовольнити.

2.Зобов'язати ОСОБА_3 "SMICOMPLEX UK LTD" (Сполучене Королівство Великобританії та Північної Ірландії, м. Лондон, Тоттенхем ОСОБА_10, 180, ОСОБА_11, 2-й поверх, корпус 12) повернути територіальній громаді міста ОСОБА_1 в особі Одеської міської ради (65004, Одеська обл., м. Одеса, пл. Думська 1, код ЄДРОПУ 26597691) нежитлове горищне приміщення №509, загальною площею 200 м2, що розташоване за адресою м. Одеса, вул.Преображенська, 2-а., вартістю 1 035 600,00 грн.

3. Стягнути з ОСОБА_3 "SMICOMPLEX UK LTD" (Сполучене Королівство Великобританії та Північної Ірландії, м. Лондон, Тоттенхем ОСОБА_10, 180, ОСОБА_11, 2-й поверх, корпус 12) до державного бюджету України (р/р 3008, одержувач УК у м. Одесі, , банк одержувача ГУ ДКСУ в Одеській області, МФО 828011, код бюджетної класифікації 22030001, код ЄДРПОУ господарського суду Одеської області 03499997) судовий збір в сумі 20 712 /двадцять тисяч сімсот дванадцять/ грн. 00 коп.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст складено та підписано 22 вересня 2015 р.

Головуючий Ю.О. Зайцев

Суддя С.Ф. Гут

Суддя Л.В. Степанова