УХВАЛА

22.09.2015Справа № 910/18379/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тульчинм'ясо"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Маркет"

про стягнення грошових коштів в розмірі 171 237,18 грн.

Суддя О.С. Комарова

Представники сторін:

від позивача: Бортницький Ю.В. (представник за довіреністю);

від відповідача: Золочевська П.В. (представник за довіреністю).

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Тульчинм'ясо", 16 липня 2015 року звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою № 368 від 10 липня 2015 року до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Маркет" про стягнення грошових коштів в розмірі 171 237,18 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, як покупець, не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання за договором поставки, зокрема, у визначені договором строки не здійснив в повному обсязі оплату вартості наданого йому позивачем, як постачальником, товару, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за вказаним правочином.

Ухвалою суду від 20.07.2015 року (суддя Комарова О.С.) порушено провадження у справі № 910/18379/15, призначено розгляд справи на 11.08.2015 року.

10 серпня 2015 року через відділ діловодства Господарського суду м. Києва від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке долучено судом до матеріалів справи.

Представник позивача у судове засідання 11.08.2015 р. з'явився, надав пояснення у справі, а також повідомлення про відсутність аналогічного спору та клопотання про долучення документів до матеріалів справи, які були прийняті судом до матеріалів справи. Заявив письмове клопотання про продовження процесуальних строків розгляду справи на 15 днів.

Представник відповідача у судове засідання 11.08.2015 р. не з'явився, вимог ухвали суду не виконав, правами, передбаченими ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, не скористався.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.08.2015 року судом, за клопотанням представника позивача, у відповідності до положень ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, продовжено строк вирішення спору на 15 (п'ятнадцять) днів, розгляд справи відкладено до 22.09.2015 року.

Через відділ діловодства суду 22.09.2015 року від позивача надійшло клопотання про збільшення розміру позовних вимог, яке було прийнято судом до свого провадження. Також через відділ діловодства суду 21.09.2015 року від позивача надійшла заява про підписання мирової угоди між сторонами, та як наслідок залишення заяви про збільшення позовних вимог без розгляду.

Через відділ діловодства суду 21.09.2015 року від позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи у зв'язку з примиренням сторін.

В судовому засіданні 22.09.2015 року представники сторін підтримали мирову угоду в редакції, наданій суду, представник позивача просив не брати до уваги клопотання про збільшення розміру позовних вимог та затвердити мирову угоду. Представник відповідача подав клопотання, яким підтверджував сплату заборгованості перед позивачем.

З аналізу зазначеної мирової угоди вбачається, що її умови стосуються всіх заявлених позовних вимог, а також витрат зі сплати судового збору, а саме - строку погашення зобов'язань щодо сплати залишку основного боргу за договором поставки в розмірі 120 218,17 грн., а також грошових коштів в загальній сумі 54 443,75 грн., в тому числі судового збору - 3 424,74 грн., від стягнення яких позивач відмовився.

Отже, відповідно до положень зазначеної мирової угоди відповідач зобов'язується здійснити оплату суми основного боргу в розмірі 120 218,17 грн. шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позивача.

З аналізу зазначеної мирової угоди випливає, що вона укладена обома сторонами, засвідчена підписами позивача і відповідача та скріплена печатками сторін. Відповідну угоду підписано генеральним директором - Р.М. Остропольським з боку позивача та генеральним директором - М.М. Весельським з боку відповідача.

Відповідно до п. 7 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена господарським судом.

Відповідно до вимог ст. 78 Господарського процесуального кодексу України умови мирової угоди сторін викладаються в адресованих господарському суду письмових заявах, що долучаються до матеріалів справи. Ці заяви підписуються відповідно позивачем, відповідачем чи обома сторонами. До затвердження мирової угоди сторін господарський суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи є повноваження на вчинення цих дій у представників сторін. Мирова угода може стосуватися лише прав і обов'язків сторін щодо предмету позову. Про затвердження мирової угоди сторін господарський суд виносить ухвалу, якою одночасно припиняє провадження у справі.

За положеннями п.3.19 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" одним із способів вирішення господарського спору є мирова угода сторін, яка може стосуватися лише прав і обов'язків сторін щодо предмета позову (частини перша і третя статті 78 ГПК України). Мирова угода підписується особами, уповноваженими представляти сторони в господарському суді (стаття 28 ГПК України). Мирова угода може бути укладена і стосовно певної частини позовних вимог. Умови мирової угоди мають бути викладені чітко й недвозначно з тим, щоб не виникало неясності і спорів з приводу її змісту під час виконання. Суддя має роз'яснити сторонам процесуальні наслідки припинення провадження зі справи, зазначивши про це в ухвалі. В ухвалі про затвердження мирової угоди у резолютивній частині докладно й чітко викладаються її умови і зазначається про припинення провадження у справі (пункт 7 частини першої статті 80 ГПК України), а також вирішується питання про розподіл між сторонами судових витрат. Затвердження судом мирової угоди з одночасним припиненням провадження у справі є одноактною (нерозривною) процесуальною дією і не може розглядатися як два самостійних акти - окремо щодо затвердження мирової угоди і щодо припинення провадження.

Господарський суд не затверджує мирову угоду, якщо вона не відповідає закону, або за своїм змістом вона є такою, що не може бути виконана у відповідності з її умовами, або якщо така угода остаточно не вирішує спору чи може призвести до виникнення нового спору. Мирова угода не може вирішувати питання про права і обов'язки сторін, які можуть виникнути у майбутньому, а також стосуватися прав і обов'язків інших юридичних чи фізичних осіб, які не беруть участі у справі або, хоча й беруть таку участь, але не є учасниками мирової угоди. Укладення мирової угоди неможливе і в тих випадках, коли ті чи інші відносини однозначно врегульовані законом і не можуть змінюватись волевиявленням сторін.

Умови мирової угоди повинні безпосередньо стосуватися предмета позову, що виключає зазначення в ній дій, коштів чи майна, які не відносяться до цього предмета. У зв'язку з цим, зокрема, не можуть включатися до мирової угоди умови щодо застосування неустойки (штрафу, пені) за невиконання її умов.

Таким чином, Господарський суд міста Києва, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши мирову угоду сторін, встановив, що умови складеної сторонами мирової угоди стосуються прав та обов'язків сторін щодо предмету позову у справі № 91018379/15, подана на затвердження суду мирова угода сторін не суперечить чинному законодавству, представники наділені повноваженнями щодо укладення мирової угоди, а тому вона підлягає затвердженню, а провадження у справі припиненню.

У відповідності до ч. 3 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про припинення провадження у справі мають бути вирішені питання про розподіл між сторонами господарських витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Беручи до уваги положення мирової угоди, суд дійшов висновку, що питання розподілу між сторонами судових витрат не вирішується, оскільки це знайшло своє відображення в тексті мирової угоди.

Отже, на підставі викладеного та керуючись ст.ст. 22, 49, 78, п. 7 ч. 1 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Заяву вих. № 466 від 09.08.2015 року "Про затвердження мирової угоди" представників позивача та відповідача у справі № 910/18379/15 - задовольнити.

Затвердити мирову угоду у справі № 910/18379/15, укладену між позивачем, Товариством з обмеженою відповідальністю "Тульчинм'ясо", та відповідачем, Товариством з обмеженою відповідальністю "Альянс Маркет", за позовними вимогами про стягнення грошових коштів в наступній редакції:

«Мирова угода

м. Київ 18 вересня 2015 року

Товариство з обмеженою відповідальністю «Тульчинм'ясо», надалі - «Позивач», в особі генеральною директора Остропольського Руслана Михайловича, який діє на підставі Статуту з однієї сторони, та Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЬЯНС МАРКЕТ», надалі - «Відповідач», в особі Генерального директора Весельського Михайла Миколайовича, який діє на підставі Статуту, з другої сторони, які надалі разом іменуються «Сторони», а кожна окремо також «Сторона», враховуючи те, що

- ТОВ «Тульчинм'ясо» звернулося до Господарського суду м. Києва з позовом до ТОВ «АЛЬЯНС МАРКЕТ» про стягнення грошових коштів в розмірі 171 237,18 грн., що виникла за Договором поставки № ТА0640/31 від 01.11.2013 р. (надалі - «Договір поставки»),

- ухвалою Господарського суду м. Києва від 20.07.2015 року порушено провадження у справі № 910/18379/15 за позовом ТОВ «Тульчинм'ясо» до ТОВ «АЛЬЯНС МАРКЕТ» про стягнення грошових коштів в розмірі 171 237,18 грн.;

- станом на 18 вересня 2015 року ТОВ «АЛЬЯНС МАРКЕТ» заборгованість за поставлений за Договором поставки товар становить 120 218,17 грн.

- в процесі розгляду Господарським судом м. Києва справи № 910/18379/15 за позовом ТОВ «Тульчинм'ясо» до ТОВ «АЛЬЯНС МАРКЕТ» про стягнення грошових коштів в розмірі 171 237,18 грн., діючи свідомо, добровільно, за взаємною згодою та попередньою домовленістю, розуміючи значення своїх дій та їх правові наслідки, Позивач та Відповідач дійшли згоди щодо можливості мирного врегулювання спору на основі взаємних поступок,

керуючись ст.78 Господарського процесуального кодексу України, уклали мирову угоду про наступне:

1. Підписанням цієї мирової угоди Відповідач зобов'язується не пізніше дати затвердження судом цієї мирової угоди погасити заборгованість за Договором поставки у розмірі 120 218,17 грн.

2. Позивач ТОВ «Тульчинм'ясо» відмовляється від подальшого стягнення з Відповідача ТОВ «АЛЬЯНС МАРКЕТ» грошових коштів в загальній сумі 54 443,75 грн., в тому числі: 51 018,83 грн. основного боргу та судовий збір - 3 424,74 грн.

3. Ця Мирова угода набирає чинності з моменту затвердження її Господарським судом м. Києва.

4. Позивач ТОВ «Тульчинм'ясо» та Відповідач ТОВ «АЛЬЯНС МАРКЕТ» після підписання та затвердження Господарським судом м. Києва і виконання цієї мирової угоди відмовляються від будь-яких взаємних претензій у справі № 910/18379/15.

5. Будь-які доповнення, зміни до цієї мирової угоди дійсні лише в письмовому вигляді та якщо вони підписані повноважними представниками обох Сторін до моменту затвердження цієї мирової угоди Господарським судом м. Києва.

6. З наслідками, передбаченими ст.ст. 78, 80 ГПК України, Сторони ознайомлені.

7. Сторони згодні і не заперечують проти внесення всіх пунктів даної мирової угоди до ухвали Господарського суду м. Києва про затвердження цієї мирової угоди.

8. Ця мирова угода складена в трьох примірниках по одному для кожної зі Сторін та Господарського суду м. Києва, які мають однакову юридичну силу.»

Провадження у справі № 910/18379/15 - припинити.

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Тульчинм'ясо" (23600, Вінницька обл., Тульчинський район, місто Тульчин, ВУЛ. ЖЕЛЮКА, будинок 22, код ЄДРЮОФОП 33125301).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Альянс Маркет" (03186, м. Київ, ВУЛ. СОЦІАЛІСТИЧНА, будинок 5, корпус 2, код ЄДРЮОФОП 38316777)

У випадку невиконання або неналежного виконання відповідачем мирової угоди позивач має право на звернення до відділу державної виконавчої служби з вимогою примусового стягнення заборгованості з відповідача на підставі даної ухвали.

Ухвала дійсна для пред'явлення до виконання відповідно до ст. 22 Закону України „Про виконавче провадження".

Ухвала набирає законної сили з дня її винесення та може бути пред'явлена до виконання у строк до - 22.09.2016 року.

Копію даної ухвали направити сторонам у справі № 910/18379/15.

Ухвалу може бути оскаржено в порядку, передбаченому ст. 106 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Комарова