ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2015 р. Справа № 914/1670/15

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Кравчук Н.М.

суддів Гриців В.М.

Якімець Г.Г.

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ДСЛ Вуд Юкрейн" (надалі ТзОВ "ДСЛ Вуд Юкрейн"), б/н від 09.07.2015р. (вх. №ЛАГС 01-05/3311/14 від 21.07.2014р.)

на рішення господарського суду Львівської області від 22.06.2015р.

у справі № 914/1670/15

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТРУДТРАНС" (надалі ТзОВ "МЕТРУДТРАНС"), м. Київ

до відповідача: ТзОВ "ДСЛ Вуд Юкрейн", м. Львів

про стягнення 297 167,57 грн.

за участю учасників судового процесу:

від позивача: Кутров А.Г. - представник (довіреність № 472 від 12.06.2015р.)

від відповідача: Гордій В.О. - представник (довіреність № 020715/2 від 02.07.2015р.)

Представникам сторін роз'яснені права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22, 28 ГПК України. Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу та заяв про відвід суддів від учасників судового процесу не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Львівської області від 22.06.2015р. у справі №914/1670/15 (Мазовіта А.Б.) позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ТзОВ "ДСЛ Вуд Юкрейн" на користь ТзОВ "МЕТРУДТРАНС" 297 167,57 грн. основного боргу та 5 943,35грн. судового збору.

Приймаючи рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що сума заборгованості підтверджується матеріалами справи, в свою чергу відповідачем належними та допустимими доказами не спростована.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ТзОВ "ДСЛ Вуд Юкрейн" подало апеляційну скаргу, в якій вказує, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано надані ним докази та аргументи, а відтак, винесено необ'єктивне рішення, просить його скасувати, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Зокрема, скаржник зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази надання послуг експедитора при перевезенні вантажу у відповідності до ст. 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність», а в актах надання послуг, наданих позивачем, не зазначено які саме послуги надавалися, їх обсяг та кількість, відтак, на думку скаржника, встановити їх розмір оплати неможливо. Наводить скаржник і інші підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Згідно протоколу про автоматичний розподіл справ між суддями від 21.07.2015р. дану справу розподілено до розгляду судді-доповідачу Кравчук Н.М., склад колегії сформований з суддів: Кравчук Н.М. - головуючий суддя, Гнатюк Г.М. та Мирутенко О.Л.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 23.07.2015р. прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено до розгляду на 06.08.2015р.

В судовому засіданні 06.08.2015р. оголошено перерву до 03.09.2015р., про що сторони були повідомлені під розписку.

В судовому засіданні 03.09.2015р. оголошено перерву до 22.09.2015р., про що сторони були повідомлені під розписку.

У зв'язку з перебуванням суддів Гнатюк Г.М. у відпустці та у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю судді Мирутенка О.Л., розпорядженням голови Львівського апеляційного господарського суду від 22.09.2015р. внесено зміни у склад колегії суддів по розгляду справи № 914/1670/15, замість суддів Гнатюк Г.М., Мирутенка О.Л. введено суддів Гриців В.М. та Якімець Г.Г.

Представник скаржника в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав повністю, просить суд її задоволити, а рішення суду першої інстанції скасувати.

Представник позивача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечив з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу (зареєстрований в канцелярії суду за вх№ 01-04/4872/15 від 06.08.2015р.), просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши апеляційну скаргу, матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Львівський апеляційний господарський суд встановив наступне.

11.06.2014р. між ТзОВ "Метрудтранс" (виконавець) та ТзОВ "ДСЛ Вуд Юкрейн" (клієнт) було укладено договір про організацію перевезень вантажів №МРТ-589, відповідно до умов якого виконавець зобов'язався за плату і за рахунок клієнта виконати або організувати виконання визначених цим договором послуг, пов'язаних з організацією внутрішньодержавних та експортно-імпортних перевезень вантажів (а.с. 10-16).

Згідно з п.10.1 договору, цей договір набирає чинності з дати підписання сторонами та діє до 31.12.2014р., а в частині проведення розрахунків за надані послуги, пов'язані з перевезенням вантажів - до повного здійснення розрахунків. Якщо жодна із сторін не звернулася письмово за один місяць до закінчення дії договору з пропозицією до інших сторін про припинення його дії, то цей договір вважається пролонгованим на кожний наступний календарний рік.

Пунктом 1.2 договору сторони погодили, що клієнт повинен надати виконавцю відомості і документи, визначені цим договором, необхідні для виконання зобов'язань, та вчасно оплатити надані послуги.

Розділом 3 договору передбачено вартість послуг та порядок проведення розрахунків між сторонами.

Так, відповідно до п.3.1. договору загальна ціна договору складається із суми наданих послуг, пов'язаних з організацією перевезень вантажів, вартість яких визначається в протоколі погодження договірної ціни, який є невід'ємною частиною цього договору (додаток № 2 договору).

Відповідно до п.3.2. договору оплата послуг здійснюється сторонами у національній валюті України, на умовах попередньої оплати.

Згідно з п.3.7. договору акти виконаних робіт оформлюються сторонами щомісяця, не пізніше останнього дня звітного місяця.

По закінченні кожного місяця не пізніше 5-го числа місяця, наступного за звітним, виконавець надає клієнту витяг з його особового рахунку і податкову накладну, рахунки, документи, що підтверджують надання послуг, акти виконаних робіт та інші розрахунково-фінансові документи відповідно до цього договору.

Виписується зведена податкова накладна (з доданням необхідних документів), яка оформляється не рідше одного разу на місяць і не пізніше останнього числа місяця надання послуг.

На вимогу клієнта проводиться звірка розрахунків між ним і виконавцем, результати якої оформляються актом. Звірка розрахунків проводиться сторонами за необхідністю, але не рідше одного разу на місяць (п.3.8. договору).

Пунктом 2.2.19. договору передбачено обов'язок клієнта у терміни, встановлені розділом 3 договору, підписувати акти звірки розрахунків, акти виконаних робіт та наданих послуг, пов'язаних з організацією перевезень вантажів, які сформовані та надані виконавцем.

Клієнт протягом 7 робочих днів з дня отримання акту виконаних робіт зобов'язаний надіслати виконавцю підписаний акт, вказавши дату підписання або мотивовану відмову від підписання.

У випадку мотивованої відмови клієнта від підписання акту виконаних робіт, клієнтом та виконавцем проводиться спільна перевірка наданих послуг та складається акт звірки наданих послуг.

11.06.2014р. сторонами також підписано протоколи погодження договірної ціни між виконавцем та клієнтом №1 та №2 (а.с. 19-20).

Відповідно до додатку №2 до договору "Протокол погодження договірної ціни між виконавцем та клієнтом №1 до договору №МРТ-589 від 11.06.2014р.", клієнт перераховує виконавцю за кожний перевезений вагон з вантажем за погодженій, згідно з наданими заявками:

- тариф, встановлений "Збірником тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги" на час відправлення вантажу для вагонів власного парку;

- тариф за повернення цього порожнього вагона, який виник за фактом його перевезення у розмірі встановленому "Збірником тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги" на час відправлення для власних вагонів;

- додаткові збори, пов'язані з перевезенням вантажів, включені до перевізного документу та встановлені "Збірником тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги";

- інші додаткові послуги, що замовлені клієнтом, згідно додатку №1 цього договору;

- послуги виконавця дорівнюють 3% від тарифу завантаженого і порожнього завантаження (без урахування ПДВ);

- вагонну складову з дати прибуття вагону під завантаження до дати прибуття вагона на наступну станцію завантаження за ставкою 350,00 грн. (з урахуванням ПДВ) за вагон на добу.

Додатковою угодою №2 до договору від 17.11.2014р. сторони встановили, що клієнт перераховує виконавцю за кожний перевезений вагон з вантажем згідно з наданими заявками, окрім визначеного додатком №2 до договору, також додаткові збори за ЄтехПД та експедиторські послуги виконавця на станції завантаження за ставкою 1 000,00 грн. (з урахуванням ПДВ) за один вагон (а.с. 23).

Додатком №3 до договору "Протокол погодження договірної ціни між виконавцем та клієнтом №2 до договору №МРТ-589 від 11.06.2014 р." сторони погодили вартість (ціна) послуг з організації перевезення вантажів клієнта у піввагонах.

Додатком №1 до договору "Перелік додаткових послуг та розмір плат, пов'язаних з перевезенням вантажів до договору №МРТ-589 від 11.06.2014р." визначено, що додаткові послуги, пов'язані з організацією перевезень вантажів, які замовлені клієнтом, у всіх видах сполучення в межах України, сплачуються клієнтом у розмірі ставок, встановлених "Збірником тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги" (а.с. 17-18).

Оплата кожної послуги, пов'язаної з перевезенням вантажів залізничним транспортом, щодо яких не здійснюється державне регулювання тарифів та які надаються за вільними (договірними) тарифами, здійснюється за цінами згідно з розробленими калькуляціями на залізницях відповідно до укладених договорів "Про організацію перевезень вантажів між клієнтом та залізницями".

Також вказаним додатком визначено найменування видів перевезень, робіт і послуг, які виконуються залізничним транспортом, щодо яких не здійснюється державне регулювання тарифів та які надаються за вільними (договірними) тарифами.

На підставі заявки відповідача № 15 від 13.06.2014р. щодо надання ТзОВ "ДСЛ Вуд Юкрейн" 12 вагонів-лісовозів для постійного перевезення продукції зі станції відправлення Хирів (Львівська залізниця код 374901) до відмови від вагонів, позивачем були надані послуги з організації внутрішньодержавних та експортно-імпортних перевезень вантажів на загальну суму 2 160 047,15 грн. (копія заявки долучена до матеріалів апеляційного провадження).

Факт виконання позивачем своїх обов'язків підтверджується актами надання послуг, а саме: актом надання послуг №411 від 30.06.2014р. на суму 40 289,30 грн., актом надання послуг №412 від 30.06.2014р. на суму 17 494,00 грн., актом надання послуг №478 від 31.07.2014р. на суму 184 464,83 грн., актом надання послуг №479 від 31.07.2014р. на суму 48 122,00 грн., актом надання послуг №532 від 31.08.2014р. на суму 96 093,97 грн., актом надання послуг №534 від 31.08.2014р. на суму 50 473,28 грн., актом надання послуг №591 від 30.09.2014р. на суму 60 847,80 грн., актом надання послуг №590 від 30.09.2014р. на суму 66 896,22 грн., актом надання послуг №693 від 31.10.2014р. на суму 180 235,10 грн., актом надання послуг №696 від 31.10.2014р. на суму 22 915,20 грн., актом надання послуг №754 від 30.11.2014р. на суму 15 421,10 грн., актом надання послуг №753 від 30.11.2014р. на суму 215 259,92 грн., актом надання послуг №920 від 31.12.2014р. на суму 259 318,35 грн., актом надання послуг №921 від 31.12.2014р. на суму 8 861,80 грн., актом надання послуг №68 від 31.01.2015р. на суму 69 471,40 грн., актом надання послуг №67 від 31.01.2015р. на суму 169 117,35 грн., актом надання послуг №120 від 28.02.2015р. на суму 61 818,90 грн., актом надання послуг №119 від 28.02.2015р. на суму 262 235,24 грн., актом надання послуг №186 від 31.03.2015р. на суму 234 917,37 грн., актом надання послуг №187 від 31.03.2015р. на суму 55 962,60 грн., актом надання послуг №261 від 15.04.2015р. на суму 39 573,72 грн., актом надання послуг №262 від 15.04.2015р. на суму 257,70 грн. (а.с. 26-62).

Вказані акти підписані без зауважень уповноваженими особами та скріплені печатками обох сторін, правом на мотивовану відмову від їх підписання відповідач не скористався.

Окрім того, в матеріалах справи наявні погоджені сторонами додатки до актів виконаних робіт (наданих послуг) за відповідні місяці, в яких детально відображено надані позивачем послуги та їх вартість, а також здійснені відповідачем протягом місяця оплати.

Відповідачем частково здійснено оплату наданих за договором послуг в розмірі 1 862 879,58 грн., доказом чого є виписка по рахунку позивача, за період з 12.06.2014р. по 20.03.2015р. (а.с. 63-66).

Станом на 15.04.2015р. заборгованість відповідача перед позивачем становила 297 167,57 грн., що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків (а.с. 68).

У зв'язку з неналежним виконанням клієнтом своїх зобов'язань, позивач претензією за вих.№244 від 22.04.2015р. звернувся до відповідача з вимогою терміново погасити наявну заборгованість (а.с. 72), проте дана претензія була залишена без розгляду та задоволення, що стало підставою звернення до суду.

При винесенні постанови колегія суддів керувалася наступним.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (ч.2 ст. 11 ЦК України).

Згідно ч.1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Укладений між сторонами договір є різновидом договору про надання послуг, а саме договором транспортного експедирування.

Частиною 1 ст.929 ЦК України передбачено, що за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов'язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов'язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов'язання, пов'язані з перевезенням.

Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату (ч.1 ст.931 ЦК України).

Правові та організаційні засади транспортно-експедиторської діяльності в Україні регулюються Законом України "Про транспортно-експедиторську діяльність".

Згідно зі ст.1 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність", транспортно-експедиторська послуга - робота, що безпосередньо пов'язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування.

Відповідно до ст.9 Закону, за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу. Договір транспортного експедирування укладається у письмовій формі.

Частиною 2 ст. 12 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" встановлено обов'язок клієнта у порядку, передбаченому договором транспортного експедирування, сплатити належну плату експедитору, а також відшкодувати документально підтверджені витрати, понесені експедитором в інтересах клієнта в цілях виконання договору транспортного експедирування.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 599 ЦК України вказує на те, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги встановлені ст. 193 ГК України.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Посилання скаржника на те, що позивачем не доведено факт надання спірних послуг, не заслуговує на увагу суду, оскільки спростовується матеріалами справи.

Як зазначалося вище, дані послуги були надані позивачем на підставі заявки відповідача № 15 від 13.06.2014р., в які останній просив надати йому 12 вагонів-лісовозів для постійного перевезення продукції зі станції відправлення Хирів (Львівська залізниця код 374901) до відмови від вагонів. Факт надання вказаних послуг підтверджується актами надання послуг, які підписані з боку відповідача без будь яких застережень. Крім того, в матеріалах справи наявні погоджені сторонами додатки до актів виконаних робіт (наданих послуг) за відповідні місяці, в яких детально відображено надані позивачем послуги та їх вартість, а також здійснені відповідачем протягом місяця оплати.

Відтак, враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що сума заборгованості в розмірі 297 167,57 грн. підтверджується матеріалами справи, є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

Щодо посилання скаржника про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, зокрема, те, що відповідач був позбавлений можливості подання відзиву на позовну заяву, пояснення, то колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.05.2015р. було прийнято позовну заяву до провадження та призначено її до розгляду на 08.06.2015р. (а.с. 1-2). Дана ухвала була отримана відповідачем 02.06.2015р., доказом чого є поштове повідомлення про вручення (а.с. 3).

08.06.2015р. відповідач в судове засідання не з'явився, уповноваженого представника не забезпечив, письмових заяв, повідомлень суду щодо поважності причин відсутності представника відповідача в судовому засідання, відзиву на позовну заяву суду не подав, в зв'язку з чим, ухвалою суду розгляд позовної заяви було відкладено на 22.06.2015р. (а.с. 78-79). Дана ухвала була отримана відповідачем 17.06.2015р., доказом чого є поштове повідомлення про вручення (а.с. 80).

В судове засідання 22.06.2015р. від відповідача з'явився ОСОБА_1., однак належних доказів наявності в нього повноважень на представництво інтересів відповідача в розумінні ст. 28 ГПК України, ст. 244, ст. 245 ЦК України суду не представив.

Згідно з ч. 1 ст. 69 ГПК України спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що відповідач мав достатньо часу та можливості надати суду свої заперечення та забезпечити участь уповноваженого представника в судові засідання.

За таких обставин, суд розглянув справу у відповідності до ст. 75 ГПК України, за наявними в ній матеріалами, без участі повноважного представника відповідача, відзиву на позов, запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору та сприяючи своєчасному поновленню порушеного права.

Статтею 32 ГПК України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Частиною 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Однак, скаржником всупереч вищенаведеній нормі права, не подано доказів, які б спростовували факти, викладені в позовній заяві, а доводи, наведені в апеляційній скарзі не спростовують правомірність висновків, викладених в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду є законним, обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись, ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

1. Рішення господарського суду Львівської області від 22.06.2015р. у справі № 914/1670/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з розділом ХІІ-1 ГПК України.

3. Справу передати до господарського суду Львівської області.

Головуючий суддя Кравчук Н.М.

судді Гриців В.М.

Якімець Г.Г.