ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" вересня 2015 р. Справа № 911/3144/15

Господарський суд Київської області у складі судді Лилака Т.Д. розглянувши справу

за позовом публічного акціонерного товариства «Міський комерційний Банк», м. Київ
до товариства з обмеженою відповідальністю «Беверлі Рокс», Київська обл., с. Петропавлівськ Борщагівка
про стягнення коштів,
за участю представників:

позивача:ОСОБА_1, довіреність б/н від 18.09.2015 року;
відповідача:не зявилися;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У липні 2015 року публічне акціонерне товариство «Міський комерційний Банк» (позивач) звернулося до господарського суду Київської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Беверлі Рокс» (відповідач) про стягнення простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 32 000 000,00 грн., простроченої заборгованості за процентами у розмірі 10 236 493,16 грн., заборгованості за процентами у розмірі 1 104 657,54 грн., пені за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 5 470 684,93 грн., пені за несвоєчасне погашення процентів у розмірі 1 606 605,84 грн., а загалом 50 418 441,47 грн. у звязку з неналежним виконанням останнім зобовязання за кредитним договором №1120/980-ЮО від 03.04.2014 року; про визнання публічного акціонерного товариства «Міський комерційний Банк» кредитором товариства з обмеженою відповідальністю «Беверлі Рокс» за кредитним договором №1120/980-ЮО від 03.04.2014 року на суму 50 418 441,47 грн. з яких: 32 000 000,00 грн. прострочена заборгованість за кредитом, 10 236 493,16 грн. прострочена заборгованість за процентами, 1 104 657,54 грн. заборгованість за процентами, 5 470 684,93 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 1 606 605,84 грн. пеня за несвоєчасне погашення процентів, задоволення яких підлягає в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 112 ЦК України; про визнання відстунім права у ліквідаційної комісії товариства з обмеженою відповідальністю «Беверлі Рокс» на складання проміжного ліквідаційного балансу, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, переліку предявлених кредиторами вимог та результатів їх розгляду.

Ухвалою господарського суду Київської області від 24.07.2015 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 03.09.2015 року.

У судовому засіданні 03.09.2015 року представником позивача було подано клопотання про продовження строку вирішення спору.

Ухвалою господарського суду Київської області від 03.09.2015 року суд продовжив строк вирішення спору на 15 днів, згідно ст. 69 ГПК України та відклав розгляд справи на 24.09.2015 року.

Представник відповідача в судове засідання 24.09.2015 року не зявився, відзив на позов не надав, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15 березня 2010 року №01-08/140 «Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Згідно з пп. 3.9.2 п. 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи те, що незявлення представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов у відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами згідно з вимогами статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

03.04.2014 року між публічним акціонерним товариством «Міський комерційний Банк» (банк) та товариством з обмеженою відповідальністю «Беверлі Рокс» (позичальник) було укладено кредитний договір №1120/980-ЮО (договір) за умовами п. 1.1. якого, банк надає позичальнику, кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії у сумі, яка не може перевищувати 69 000 000,00 гривень (ліміт кредитної лінії), починаючи з 03 квітня 2014 року на умовах, передбачених цим договором, далі кредит або кредитна лінія.

Відповідно до п. п. 1.2., 1.3. договору, строк дії кредитнї лінії: з 03 квітня 2014 року до 02 квітня 2015 року. Дата повернення кредиту 02 квітня 2015 року.

Згідно п. 1.5. договору, процентна ставка: за користування кредитними коштами:28% процентів річних.

Відповідно до п. 3.6. договору, проценти сплачуються в такому порядку: щомісячно до 5 числа включно, місяця наступного за місяцем користування коштами, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту та одночасно з остаточним поверненням кредиту, шляхом здійснення безготівкового перерахування на рахунок №2909, код банка в системі електронних платежів (код банку 339339).

Згідно п. 3.6.1. договору (в редакції договору №3 від 25.06.2014 року про внесення змін до до кредитного договору №1120/980-ЮО від 03.04.2014 року) сплатити нараховані відсотки за квітень, травень та червень 2014 року в строк до 31 липня 2014 року.

Факт видачі кредитних коштів підтверджується меморіальним ордером №4020 від 10.04.2014 року на суму 32 000 000,00 грн. копія, якого наявна в матеріалах справи. Таким чином, позивач, як кредитор, виконав свої зобовязання перед відповідачем, як боржником за кредитним договором.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач посилається на те, що відповідачем порушенні умови договору, що призвело до виникнення заборгованості, розмір якої станом на 17.07.2015 року становить 50 418 441,47 грн. з яких: 32 000 000,00 грн. прострочена заборгованість за кредитом, 10 236 493,16 грн. прострочена заборгованість за процентами, 1 104 657,54 грн. заборгованість за процентами, 5 470 684,93 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 1 606 605,84 грн. пеня за несвоєчасне погашення процентів.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статей 11, 626 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обовязків.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 2 цієї ж статті до відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується із положеннями ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, якими передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Доказів сплати заборгованості по кредиту, процентів за користування кредитом відповідач не надав.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача 32 000 000,00 грн. прострочена заборгованість за кредитом, 10 236 493,16 грн. прострочена заборгованість за процентами, 1 104 657,54 грн. заборгованість за процентами, є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім суми основної заборгованості, позивач звертається з вимогою про стягнення з відповідача пені за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 5 470 684,93 грн. за період з 03.04.2015 року по 15.07.2015 року та пені за несвоєчасне погашення прострочених процентів у розмірі 1 606 605,84 грн. за загальний період згідно розрахунку з 03.04.2015 року по 15.07.2015 року.

В силу ст. 611 ЦК України та ст. 230 ГК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини 6 статті 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобовязань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно з частиною 2 статті 343 ГК України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Стаття 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» передбачає, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» визначає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 5.3. договору, за несвоєчаснеу сплату сум кредиту та/або процентів за користування кредитом та/або процентів за неправомірне користування кредитом позичальник сплачує банку пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період прострочення та нараховується щоденно.

На підставі вказаних норм права та враховуючи, що розрахунок пені за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 5 470 684,93 грн. за період з 03.04.2015 року по 15.07.2015 року та пені за несвоєчасне погашення прострочених процентів у розмірі 1 606 605,84 грн. за загальний період згідно розрахунку з 03.04.2015 року по 15.07.2015 року, доданий до позовної заяви, який проведений з урахуванням подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент нарахування пені, є вірним, вимоги про стягнення з відповідача пені за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 5 470 684,93 грн. за період з 03.04.2015 року по 15.07.2015 року та пені за несвоєчасне погашення прострочених процентів у розмірі 1 606 605,84 грн. за загальний період згідно розрахунку з 03.04.2015 року по 15.07.2015 року, є правомірними, а тому підлягають задоволенню.

Позивач у позовній заяві зазначає, що 04.06.2014 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців у графу «Дані про перебування юридичної особи в процесі припинення» було внесено відомість про припинення юридичної особи відповідча, а також у графі «Відомості про строк, визначений засновниками (учасниками) юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, для заявлення кредиторами своїх вимог» було встановлено строк 05.08.2014 року.

Як стверджує позивач, 05.06.2014 року в спеціалізованому друкованому засобі масової інформації «Бюлетень державної реєстрації» №285 (15) 2014 рік було опубліковано оголошення про прийняття засновниками (учасниками) чи уповноваженим ним органом рішення щодо припинення юридичної особи товариства з обмеженою відповідальністю «Беверлі Рокс».

Відповідно до п. 2 ст. 105 ЦК України, після внесення запису про прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців повідомлення про внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців щодо прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи публікується у спеціалізованому друкованому засобі масової інформації.

Згідно п. 5 ст. 105 ЦК України, строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня опублікування повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Відповідно до п. 3 ст. 60 ГК України, ліквідаційна комісія або інший орган, який проводить ліквідацію субєкта господарювання, вміщує в друкованих органах відповідно до закону повідомлення про його ліквідацію та про порядок і строки заяви кредиторами претензій, а явних (відомих) кредиторів повідомляє персонально у письмовій формі у встановлені цим Кодексом чи спеціальним законом строки.

24.12.2014 року позивач звернувся на адресу відповідача в особі голови комісії з припинення (ліквідатора) з кредиторською вимогою за вихідним №23/837 щодо задоволення кредиторських вимог в загальному розмірі 38 284 273,97 грн., що складає загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором №1120/980-ЮО від 03.04.2014 року станом на 22.12.2014 року.

Згідно п. 6 ст. 105 ЦК України, кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Однак позивач стверджує, що ліквідаційною комісією відповідача порушено норми ЦК України та ГК України, щодо проведення процедури припинення юридичної особи, а семе: неправомірно встановлений строк 05.08.2014 року визначений засновниками (учасниками) юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, для заявлення кредиторами своїх вимог, що становить менше двох місяців, як передбачено ст. 105 ЦК України; не здійснено повідомлення позивача (явного кредитора) у поряду ст. 60 ГК України; порушено тридцятиденний термін розгляду вимоги кредитора.

Відповідно до п. 8 ст. 111 ЦК України, ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для предявлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік предявлених кредиторами вимог та результат їх розгляду.

Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Згідно п. 3 ст. 112 ЦК україни, у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

Судом встановлено, що у наданій позивачем копії спеціалізованого друкованого засобу масової інформації «Бюлетень державної реєстрації» №285 (15) 2014 рік від 05.06.2014 року відсутнє оголошення про прийняття засновниками (учасниками) чи уповноваженим ним органом рішення щодо припинення юридичної особи товариства з обмеженою відповідальністю «Беверлі Рокс», а тому посилання позивача про неправомірне зазначення у графі «Відомості про строк, визначений засновниками (учасниками) юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, для заявлення кредиторами своїх вимог» дати 05.08.2015 року є необґрунтованим.

Відповідно до пункту 2. Правил надання послуг поштового звязку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.09 № 270, розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового звязку, є документ встановленої, відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Пунктом 61. Правил надання послуг поштового звязку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.09 № 270 встановлено, що у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового звязку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпелю. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового звязку повинен зазначити номер поштового відправлення.

Таким чином, належними доказами надіслання документів, визнається фіскальний чек та опис вкладення у цінний лист з відтиском календарного штемпелю поштового відділення Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта».

Позивачу не доведено суду та не підтверджено належними доказами факт ухилення відповідача від розгляду претензії з кредиторськими вимогами, оскільки доказів отримання ліквідаційною комісією відповідача претензії суду не надано.

З наданих позивачем доказів до позовної заяви вбачається, що кредиторська вимога від 24.12.2014 року №23/837 направлена 25.0.12.2014 року товариству з обмеженою відповідальністю «Беверлі Рокс», але згідно відстеження дані про відправлення за номером 805 відсутні,

Докази вручення вказаного поштового відправлення відповідачу в матеріалах справи відсутні.

Частиною 2 ст. 16 ЦК України встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів, до яких належать: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обовязку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

У статті 16 ЦК України не передбачено такого способу захисту цивільного права та інтересів, як немайнової вимоги визнання кредитором та визнання відсутнім прва на складання проміжного ліквідаційного балансу.

Вимоги про визнання кредиторських вимог до проміжного ліквідаційного балансу не є самостійними грошовими вимогами, оскільки вони не містять вимог про право, їх можливе задоволення не призведе до відновлення права, яке позивач вважає порушеним.

Зважаючи на вищенаведене, оскільки, позивачем не доведено ухилення ліквідаційної комісії з припинення відповідача від розгляду його кредиторських вимог, а предмет позову не відповідає встановленим законом або договором способам захисту прав, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання публічного акціонерного товариства «Міський комерційний Банк» кредитором товариства з обмеженою відповідальністю «Беверлі Рокс» за кредитним договором №1120/980-ЮО від 03.04.2014 року на суму 50 418 441,47 грн. з яких: 32 000 000,00 грн. прострочена заборгованість за кредитом, 10 236 493,16 грн. прострочена заборгованість за процентами, 1 104 657,54 грн. заборгованість за процентами, 5 470 684,93 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 1 606 605,84 грн. пеня за несвоєчасне погашення процентів, задоволення яких підлягає в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 112 ЦК України та визнання відстунім права у ліквідаційної комісії товариства з обмеженою відповідальністю «Беверлі Рокс» на складання проміжного ліквідаційного балансу, щ включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, переліку предявлених кредиторами вимог та результатів їх розгляду.

Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору (ч. 3 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно п. 4.5. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» № 7 від 21.02.2013р. У випадках коли позивач звільнений від сплати судового збору: у разі задоволення позову повністю або частково судовий збір стягується з відповідача (повністю або пропорційно задоволеним вимогам) в доход Державного бюджету України, якщо відповідач не звільнений від сплати цього збору.

Враховуючи, що відповідач не звільнений від сплати судового збору згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір» витрати по сплаті судового збору у розмірі 73 080,00 грн., відповідно до статей 44, 49 ГПК України, покладаються судом на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 35, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Беверлі Рокс» (08130, Київська обл., с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Антонова, 6а, код 38984413) на користь публічного акціонерного товариства «Міський комерційний Банк» (03141, м. Київ, вул. Соломянська, 33, код 34353904) 32 000 000 (тридцять два мільйона) грн. 00 коп. простроченої заборгованості за кредитом, 10 236 493 (десять мільйонів двісті тридцять шість тисяч чотириста девяносто три) грн. 16 коп. простроченої заборгованості за процентами, 1 104 657 (один мільйон сто чотири тисячі шістсот пятдесят сім) грн. 54 коп. заборгованості за процентами, 5 470 684 (пять мільйонів чотириста сімдесят тисяч шістсот вісімдесят чотири) грн. 93 коп. пені за несвоєчасне погашення кредиту, 1 606 605 (один мільйон шістсот шість тисяч шістсот пять) грн. 84 коп. пені за несвоєчасне погашення процентів.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Беверлі Рокс» (08130, Київська обл., с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Антонова, 6а, код 38984413) в доход державного бюджету України 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00 коп. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу видати накази.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 29.09.2015 р.

Суддя Т.Д. Лилак