ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"28" вересня 2015 р.Справа № 922/5488/15
Господарський суд Харківської області у складі:

судді Чистякової І.О.

розглянувши матеріали

позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "КПП-Інвест", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Опціон", м. Харків
про стягнення 2 500 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КПП-Інвест" (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Опціон" заборгованості за договором купівлі - продажу цінних паперів №12-БВ-504/Д-1 від 18.10.2012р. в сумі 2 500 000,00 грн.

Дослідивши матеріали позовної заяви, господарський суд визнав їх недостатніми для порушення провадження у справі, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

До позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів (п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України).

Згідно з п.п. 59, 61 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. N 270, внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення. У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Факт надання послуг поштового зв'язку підтверджує розрахунковий документ, встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) (п. 2 Правил).

З огляду на наведене, належним доказом направлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладення до цінного листа та розрахунковий документ (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Втім, позивачем на підтвердження відповідних обставин надано тільки опис вкладення до цінного листа.

За таких обставин, суд констатує, що до позовної заяви, в порушення п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, позивачем не надано доказів, які б підтверджували направлення позовної заяви та доданих до неї документів на адресу відповідача.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Крім того, у позовній заяві позивач, виклав клопотання про відстрочення сплати судового збору у відповідності до ст. 8 Закону України "Про судовий збір", в якому просить суд відстрочити сплату судового збору по даній справі до ухвалення судового рішення по справі, посилаючись, зокрема на відсутність коштів для сплати судового збору, та те, що позивача визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Відповідно до ст.4 Закону України "Про судовий збір", в редакції Закону, яка діє з 01.09.2015 р., тобто на момент подання до суду позову, судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Підпунктом 1 пункту 2 частини 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст.8 Закону України "Про державний бюджет на 2015 рік", на 2015 рік установлена мінімальна заробітна плата у місячному розмірі: з 1 січня 2015 року - 1218,00 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України "Про судовий збір", судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Реквізити для сплати судового збору при зверненні до суду розміщені на офіційному веб-порталі "Судова влада України" - http://hr.arbitr.gov.ua/sud5023/tax/.

Позов подано до суду 25.09.2015р., а тому за подання позову позивач мав сплатити судовий збір в сумі 37500,00 грн.

Відповідно ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Проте, цією статтею передбачено право суду, а не обов'язок, зокрема щодо відстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати.

Крім того, виходячи з положень вищевказаного закону, суд може відстрочити, розстрочити або звільнити від сплати судового збору при врахуванні майнового стану позивача, який повинен довести суду, що його майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому порядку і розмірі, надавши відповідні докази в розумінні ст.36 ГПК України.

Як роз'яснено в пп. 3.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Особа, яка заявляє відповідне клопотання (зокрема про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору), повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому, оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства, визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, то самі лише обставини, пов'язані з відсутністю коштів для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Як вбачається з доданої до позовної заяви копії постанови господарського суду Харківської області від 21.10.2014 р. по справі № 922/4351/14 Товариство з обмеженою відповідальністю "КПП-Інвест" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "КПП-Інвест" - Попова Сергія Костянтиновича.

Згідно ч.1 та ч.2 ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку. Ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження, зокрема пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості.

Витрати пов`язані з оплатою судового збору за подання до суду позову щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді та роботою ліквідаційної комісії, та відшкодовуються в порядку, передбаченому Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Крім того, за приписами ч.6 ст. 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" кредитори можуть створювати фонд для відшкодування витрат арбітражного керуючого у зв`язку з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство.

За таких обставин, порушення відносно позивача справи про банкрутство, так само як і визнання його банкрутом не є підставою для відстрочення сплати судового збору.

Отже, позивачем не надано належних доказів на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджає сплаті судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Таким чином, клопотання позивача про відстрочку сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви та доданих до неї документів Товариству з обмеженою відповідальністю "КПП - Інвест" - без розгляду на підставі п. 4, п. 6 ч.1 ст. 63 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 43, п. 2 ч. 1 ст. 57, п.4, п.6 ч.1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання позивача про відстрочку сплати судового збору - відмовити.

Повернути позовну заяву Товариству з обмеженою відповідальністю "КПП-Інвест" та додані до неї документи на 10 арк. - без розгляду.

Суддя І.О. Чистякова

Примітка: Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення (ст.63 ГПК України).