ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"21" вересня 2015 р.Справа № 924/149/14

Господарський суд Хмельницької області у складі:

судді Заверуха С.В., розглянувши матеріали заяви ПАТ "Хмельницьке шляхово-будівельне управління №56" від 28.08.2015 р. про зміну способу та порядку виконання рішення у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства „Хмельницьке шляхово-будівельне управління №56, м. Хмельницький

до Публічного акціонерного товариства „Полонський гірничий комбінат, м. Полонне, Хмельницька область

про зобов'язання повернення зі зберігання щебеневої продукції

Представники сторін:

позивач не з'явився

відповідач не з'явився

Суть спору: 31.08.2015 р. на адресу суду від позивача надійшла заява від 28.08.2015 р. №206, в якій заявник просить змінити спосіб виконання рішення господарського суду Хмельницької області від 20.03.2014 р. у справі №924/149/14 шляхом видозмінення майнової форми виконання на грошову і стягнути з відповідача на користь позивача 6426357,00 грн.

Згідно з протоколом автоматизованого перерозподілу судової справи між суддями від 09.09.2015р. розгляд заяви про зміну способу виконання рішення передано на розгляд судді Заверусі С.В.

Заява про зміну способу виконання рішення суду мотивована неможливістю його виконання в натурі у зв'язку із відсутністю у боржника майна, яке підлягає передачі стягувачу (заявнику) згідно рішення суду від 20.03.2014 року.

В зв'язку з неможливістю виконання рішення в натурі позивач просить змінити спосіб виконання рішення та стягнути з відповідача грошову суму в розмірі 6426357,00 грн. вартості витребуваного майна - мазуту марки М-100 у кількості 179,834 тон.

В обґрунтування визначення вартості витребуваного майна позивачем використовувалась Інформаційна цінова довідка №22-05/62 від 29.01.2014р., видана Хмельницькою торгово-промисловою палатою.

Представники сторін в судове засідання не з'явилися, про причини не повідомили.

07.09.2015р. від державного виконавця надійшли письмові пояснення, згідно яких останній зазначає, що при вирішенні даної заяви покладається на думку суду та просить справу слухати за відсутності представника ДВС.

Суд, розглянувши матеріали заяви встановив таке.

Рішенням господарського суду від 20.03.2014р. задоволено позов Публічного акціонерного товариства „Хмельницьке шляхово-будівельне управління №56, м. Хмельницький до Публічного акціонерного товариства „Полонський гірничий комбінат, м. Полонне, Хмельницька область про зобов'язання повернення зі зберігання щебеневої продукції.

Зобовязано Публічне акціонерне товариство „Полонський гірничий комбінат, м. Полонне, Хмельницька область (вул. Академіка Герасимчука, 190 Б, ) повернути на користь Публічного акціонерного товариства „Хмельницьке шляхово-будівельне управління №56, м. Хмельницький (вул. Західна Окружна, 1, ) відсів 0*5 в кількості 25640 т, відсів 0*5 в кількості 80221 т, відсів гранітний в кількості 38972 т, пісок із відсівів 0*5 в кількості 35431 т, пісок із відсівів 0*5 в кількості 26 350 т, щебінь 2*5 в кількості 300 т, щебінь 5*10 в кількості 546,6 т, щебінь гранітний 20*40 в кількості 2595 т.

Стягнуто із Публічного акціонерного товариства „Полонський гірничий комбінат, м. Полонне, Хмельницька область (вул. Академіка Герасимчука, 190 Б, ) на користь Публічного акціонерного товариства „Хмельницьке шляхово-будівельне управління №56, м. Хмельницький (вул. Західна Окружна, 1, ) 73080,00 витрат по відшкодуванню судового збору.

20.05.2014р. на виконання вказаного рішення були видані відповідні накази.

Постановою від 05.06.2014р. державним виконавцем було відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду від 20.05.2014р. №924/149/14.

В подальшому було приєднано виконавче провадження до зведеного виконавчого провадження, відповідно до постанови від 12.06.2014р.

Постановою державного виконавця від 14.08.2015р. повернуто виконавчий документ (наказ від 20.05.2014р.) без виконання, оскільки майно, яке підлягає передачі на користь ПАТ "Хмельницьке ШБУ №56" не виявлено, що підтверджується актом державного виконавця від 13.08.2015р.

Згідно Інформаційно цінової довідки №22-05/62 від 29.01.2014р. відпускні орієнтовні оптові ціни на щебінь гранітний на внутрішньому ринку України станом на грудень 2013р. складали:

- відсів гранітний фракції 0 х 5 - 30 грн./т

- щебінь фракції 2 х 5 - 70 грн./т

- щебінь фракції 5 х 10 - 70 грн./т

- щебінь фракції 20 х 40 - 65 грн./т.

Беручи до уваги встановлені обставини суд дійшов наступних висновків.

Згідно ч.5 ст.124, ст.129 Конституції України, ст. 45, ст.115 ГПК України, ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" рішення господарського суду, яке набрало законної сили, є обов'язковим для виконання на всій території України.

Відповідно до ч.1 ст.121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Стаття 36 Закону України "Про виконавче провадження" також передбачає можливість відстрочки або розстрочки виконання, встановлення чи зміни способу і порядку виконання рішення.

В пункті 7.1.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" зазначено, що під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Звернення стягнення на кошти за відсутності у боржника майна здійснюється у випадку, коли стягувачу присуджено майно, визначене родовими ознаками. За відсутності індивідуально визначеного майна, присудженого позивачу (за результатами розгляду віндикаційного позову), зміна способу виконання рішення шляхом звернення на кошти неможлива, оскільки в такому разі захист порушеного права власника майна повинен здійснюватися шляхом подання позову про стягнення збитків у вигляді вартості майна та доходів, які власник міг би одержати за весь час володіння таким майном.

Варто зауважити, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом (п.7.2 вищезазначеної постанови).

За відсутності у відповідача присудженого позивачеві майна в натурі, засвідченої державним виконавцем (наприклад, його постановою про повернення виконавчого документа з підстави відсутності майна), господарський суд може змінити спосіб виконання рішення і видати наказ про стягнення вартості цього майна на чому наголошено в пункті 7.4 вказаної постанови.

Зміна способу та порядку виконання рішення є однією з процесуальних гарантій захисту та відновлення захищених судом прав та інтересів фізичних і юридичних осіб. Зі змісту та призначення інституту зміни способу та порядку виконання рішення, ухвали, постанови вбачається, що він є ефективним процесуальним засобом, який спрямований на гарантування виконання судового рішення.

Зміна способу та порядку виконання рішення не спричиняє трансформацію одного зобов'язання на інше (в даному випадку - зобов'язання з передачі товару в грошове зобов'язання), а полягає лише в заміні одного виду виконання іншим.

З огляду на закріплений ст.124 Конституції України та ст.ст. 45, 115 ГПК України принцип обов'язковості виконання судового рішення, та враховуючи те, що іншим способом виконати рішення господарського суду Хмельницької області від 20.03.2014 року неможливо і відсутня об'єктивна можливість виконати його шляхом отримання майна в натурі (у тому числі, відсутні докази, які б свідчили про перебування на даний час відповідного майна у відповідача) і обраний заявником спосіб не порушує прав інших осіб та гарантує ефективне виконання судового рішення, суд приходить до висновку про наявність в даному випадку підстав для задоволення заяви ПАТ Хмельницьке щляхово-будівельне управління №56" про зміну способу виконання рішення.

При цьому, господарський суд виходить з того, що вартість щебеневої продукції (відсів 0*5 в кількості 25640 т, відсів 0*5 в кількості 80221 т, відсів гранітний в кількості 38972 т, пісок із відсівів 0*5 в кількості 35431 т, пісок із відсівів 0*5 в кількості 26 350 т, щебінь 2*5 в кількості 300 т, щебінь 5*10 в кількості 546,6 т, щебінь гранітний 20*40 в кількості 2595 т) в сумі 6 426 357,00 грн. визначено заявником правомірно, з огляду на інформаційну цінову довідку Хмельницької торгово-промислової палати №22-05/62 від 29.01.2014р. (на час звернення з позовом до суду). Так, як вбачається із наявних у справі документів вартість витребуваного майна визначена позивачем безпосередньо у позовній заяві в розмірі 6426357,00 грн. виходячи із інформації вказаної в довідці №22-05/62 від 29.01.2014р.

Дійшовши висновку про правомірність визначення заявником вартості майна на момент виявлення його відсутності суд виходив з наступного.

Визначення вартості майна на момент встановлення факту його відсутності закріплено частиною 2 статті 1213 ЦК України згідно якої у разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України частиною національного законодавства України є Конвенція про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікована Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР). Юрисдикція Європейського суду з прав людини є обов'язковою в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом.

За практикою Європейського суду з прав людини, право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина судового розгляду (Рішення у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 року).

У рішенні від 17.05.2005 року по справі "Чіжов проти України" (заява № 6962/02) зазначено, що позитивним обов'язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, які закріплені в параграф 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Конституційний Суд України в абз.11 п.п.3.3 п.3 мотивувальної частини Рішення від 11.03.2011 року № 2-рп/2011, посилаючись на позицію Європейського суду з прав людини, зазначив, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежене державою, якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.

Зміни одного способу та порядку виконання судового рішення на інший пов'язані з обов'язковим його виконанням незалежно від того, яким чином це відбувається - добровільно чи примусово (Рішення Конституційного Суду України "У справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_4 щодо офіційного тлумачення положень п.20 ч.1 ст.106, ч.1 ст.11113 ГПК України у взаємозв'язку з положеннями п.п.2, 8 ч.3 ст.129 Конституції України" від 25.04.2012 року № 11-рп/2012 у справі № 1-12/2012).

Затримка у виконанні рішення може бути виправдана за виняткових обставин. Але затримка не повинна бути такою, що позбавляє сутності права, яке захищається п.1 ст.6 Конвенції ("ОСОБА_1 проти Італії", заява № 22774/93, § 74, ЄСПЛ 1999-V).

Суд також бере до уваги те, що п.1 ст.6 §1 Конвенції проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося, на шкоду одній із сторін.

З урахуванням наведених положень, суд вважає за необхідне звернути увагу на необхідність вжиття всіх необхідних, встановлених Законом України "Про виконавче провадження", заходів для виконання рішення суду у даній справі та недопустимості зволікань, а також порушення встановленого порядку, оскільки такі порушення стають підставою для ще більшого затягування виконання рішення суду, що є неприпустимим.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, які не повинні шкодити сутності права, гарантованого ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.

Крім того, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв'язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого виконання.

Приймаючи до уваги наведені вище законодавчі положення, а також судову практику Європейського суду з прав людини суд приходить до висновку про те, що визначення вартості майна на момент виявлення його відсутності, подачі позову до суду чи подачі відповідної заяви при зміні способу виконання рішення суду є правомірним, так як при стягненні ринкової вартості на момент зміни способу виконання найбільшою мірою проявляється основна ідея такої заміни.

Головна причина заміни виконання в натурі на стягнення вартості речі полягає в прагненні поставити кредитора в ті ж умови, в яких він опинився б, якби боржник виконав свій обов'язок по передачі речі належним чином. Отримавши від боржника поточну ринкову вартість присудженого майна, кредитор може без будь-яких труднощів придбати товар на ринку і тим самим задовольнити свій інтерес у цьому майні. В умовах інфляції такий підхід найбільшою мірою захищає інтереси кредитора, так як по суті покладає на боржника інфляційні втрати та ризики по зростанню вартості неповернутого майна.

Даний процесуальний інститут слід визнати таким, що передбачає абсолютно самостійний правовий режим, націлений не на відновлення положення, що існувало до укладення договору, і не на стягнення компенсації за невиконання (збитки), а на надання позивачу, який дійсно зацікавлений в одержанні даного товару, можливості придбати його на стороні у третіх осіб і тим самим задовольнити свій інтерес в цьому виконанні, отримавши його хоча і не від самого боржника, але за його рахунок.

Таким чином, визначення вартості майна на момент вирішення спору про повернення майна при зміні способу та порядку виконання рішення суду належним чином забезпечить ефективний захист та поновлення прав кредитора із дотриманням балансу інтересів сторін, сприятиме виконанню судового рішення без невиправданих затримок та зволікань з дотримання вимог щодо розумності строку, оскільки наведене надасть можливість Публічному акціонерному товариству "Хмельницьке шляхово-будівельне управління №56" закупити щебеневу продукцію у вищезазначеній кількості.

Беручи до уваги викладене вище та приймаючи до уваги неможливість виконання судового рішення від 20.03.2014 року у раніше визначений спосіб, суд повністю задовольняє заяву позивача № 206 від 28.08.2015р., змінюючи спосіб виконання рішення в частині зобов'язання ПАТ "Полонський гірничий комбінат" повернути ПАТ "Хмельницьке шляхово-будівельне управління №56" - щебеневу продукцію (відсів 0*5 в кількості 25640 т, відсів 0*5 в кількості 80221 т, відсів гранітний в кількості 38972 т, пісок із відсівів 0*5 в кількості 35431 т, пісок із відсівів 0*5 в кількості 26 350 т, щебінь 2*5 в кількості 300 т, щебінь 5*10 в кількості 546,6 т, щебінь гранітний 20*40 в кількості 2595 т) на стягнення її вартості в сумі 6426357,00 грн.

Суд зауважує, що відповідач всупереч приписам ст.33 ГПК України в рамках розгляду заяви про зміну способу виконання рішення суду не надав жодного доказу в її спростування, в тому рахунку і щодо визначення вартості відсутнього майна.

При цьому задовольняючи вказану заяву суд наголошує на тому, що майно яке згідно рішення від 20.03.2014 року відповідача зобов'язано було повернути визначено родовими ознаками, тобто є замінним, а отже у відповідача була можливість виконання рішення суду раніше встановленим способом шляхом його повернення позивачу.

Задовольняючи заяву позивача суд також враховує, що матеріали справи не містять доказів визнання недійсною постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа від 14.08.2015р.

При розгляді даної заяви та застосуванні приписів ст.121 ГПК України та ч.2 ст.1213 ЦК України судом було враховано правові позиції викладені в постановах Вищого господарського суду України від 10.10.2007 року у справі № 45/170пн, від 19.03.2008 року у справі № 17/6, від 14.08.2008 року у справі № 33/73-07, від 17.10.2011 року у справі № 14/285-05, від 24.05.2012 року у справі № 6/252-05-7794, від 11.11.2013 року у справі № 5011-16/8365-2012 тощо.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.86, 87, 115, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву № 206 від 28.08.2015 року ПАТ "Хмельницьке шляхово-будівельне управління №56" про зміну способу виконання рішення суду у справі № 924/149/14 від 20.00.2014 року задовольнити.

Змінити спосіб виконання рішення суду від 26.05.2014р. у справі №924/376/14 наступним чином:

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Полонський гірничий комбінат", м. Полонне, Хмельницька область (вул. Академіка Герасимчука, 190 Б, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Хмельницьке шляхово-будівельне управління №56", м. Хмельницький (вул. Західна Окружна, 1, код ЄДРПОУ 03448,00 грн. (шість мільйонів чотириста двадцять шість тисяч триста п'ятдесят сім гривень 00 коп.) вартості щебеневої продукції.

Видати наказ.

Суддя С.В. Заверуха

Віддрук. 4 прим.:

1 - до справи,

2 - позивачу (м. Хмельницький, вул. Західна Окружна, 1) -

3 - відповідачу ( Хмельницька обл., м. Полонне, вул. Академіка Герасимчука,190 б),

4 - управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області (м. Хмельницький, вул. Тернопільська 13/2 ).

Всім рекомендованим.