ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.09.15р. Справа № 904/6801/15

За позовом Нікопольського комунального підприємства "НІКОПОЛЬТЕПЛОЕНЕРГО", м. Нікополь, Дніпропетровська область

до Фізичної особи-підприємеця ОСОБА_1, м. Нікополь, Дніпропетровська область

про стягнення 6 862, 77 грн. за договором про надання послуг централізованого теплопостачання

Суддя Назаренко Н.Г.

Секретар судового засідання Гриценко І.О.

Представники:

Від позивача: Скрипник В.В. представник - дов. № 202 від 25.02.2015р.

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Нікопольське комунальне підприємство "Нікопольтеплоенерго" звернулося до господарського суду з позовом до Фізичної особи-підприємеця ОСОБА_1 про стягнення суми основного боргу у розмірі 3 500,00 грн. та пені - 3 362,77 грн. за договором про надання послуг централізованого теплопостачання

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору №302 від 01.10.2011 року про надання послуг централізованого теплопостачання.

Представник позивача у судовому засіданні надав заяву про зменшення позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача суму пені у розмірі 2 528,40 грн.

Згідно ч. 4 ст. 22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Відповідно до п. 3.10 Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011р. передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК України права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК, ціну позову вказує позивач.

Враховуючи, що зменшення розміру позовних вимог не суперечить чинному законодавству та не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси, суд приймає заяву позивача до розгляду.

Відповідач в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду клопотання, в якому просить відмовити в задоволенні позову та надав докази оплати суми основного боргу.

18.08.2015р. розгляд справи відкладався на 21.09.2015р.

Клопотання про використання засобів технічної фіксації судового процесу при розгляді цієї справи представником позивача не заявлялись.

В судовому засіданні 21.09.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

встановив:

01.10.2011р. між Нікопольським комунальним підприємством "Нікопольтеплоенерго" (далі - Позивач, Постачальник) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі - Відповідач, Споживач) був укладений Договір №302 про надання послуг централізованого теплопостачання (далі - Договір), за цим договором постачальник бере на себе зобов'язання постачати споживачу теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а споживач зобов'язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором (п. 1.1. Договору).

Відповідно до п. 2.1. Договору постачальник (відпускає) споживачу (субспоживачу) теплову енергію на опалення жилих та нежилих приміщень, а також на господарсько-побутові потреби, згідно планових показників: загальна опалювальна площа: 67,5 кв.м. Загальна кількість та вартість теплової енергії в Гігокалоріях за рік 4,79, магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1», АДРЕСА_1, площа 67,5 кв.м (п.п. 2.1.1., 2.1.2. Договору).

Згідно п. 2.2. Договору орієнтована вартість теплової енергії, що постачається споживачу за поточний рік, відповідно до тарифів, діючих на момент договору, становить: 4 789,52 грн., ПДВ 957,90 грн. Разом 5 747,43 грн.

У відповідно до п. 2.3. Договору постачальник здійснює нарахування вартості теплової енергії за тарифами, затвердженими Постановою НКРЕ № 14 від 30.09.2011р. Відповідно: за 1 Гкал теплової енергії - 1 199,88 грн. з ПДВ.

Розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться виключно в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів (п. 4.1. Договору).

Пунктом 4.2. Договору встановлено, що розрахунковим періодом є календарний місяць.

Відповідно до п. 4.5. Договору постачальник направляє споживачу рахунки за фактично спожиту теплову енергію у розрахунковому періоді, споживач повинен оплатити рахунки не пізніше як в термін 5 банківських днів з часу отримання рахунку.

Даний договір вступає в законну силу з дня його підписання обома сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань. Даний договір укладається на 5 років і вважається пролонгованим на той самий термін, якщо за місяць до закінчення строку його дії, жодна сторона не подала письмової заяви про розірвання даного договору (п.п. 8.1., 8.2. Договору).

Позивач свої зобов'язання виконав в повному обсязі, що підтверджується актами виконаних робіт та виставленими на оплату рахунками, копії яких знаходяться в матеріалах справи (а.с.14-17).

Відповідач виставлені рахунки за спожиту теплову енергію оплатив у повному обсязі, однак, з порушенням строку, що стало причиною нарахування позивачем пені у сумі 2 528,40 грн.

В силу ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов укладеного договору.

Відповідно до вимог ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, невиконання зобов'язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, є порушенням зобов'язання.

Позивач просить стягнути з відповідача суму пені у розмірі 2 528,40 грн. за період з 08.01.2015р. по 20.07.2015р.

Пунктом 5.2.3. Договору встановлено, що у разі несвоєчасної оплати за спожиту теплову енергію - нараховується пеня згідно Закону України від 20.05.1999р. № 686-ХІV "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за споживання комунальних послуг та обслуговування прибудинкових територій" нараховує пеню в розмірі 1 відсотку від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін, але не більше 100% загальної суми боргу".

Цей Закон встановлює відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій.

Статтею 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" встановлено, що розмір пені, передбаченої статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Водночас згідно з частиною третьою статті 1 Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" суб'єкти підприємницької діяльності за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги сплачують пеню в розмірі одного відсотка від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін, але не більше 100 відсотків загальної суми боргу.

Таким чином, останній з названих законів містить норму, яка є спеціальною стосовно загальних норм (статей 1 і 3) Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань".

В абзаці четвертому підпункту 2.1 пункту 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" також зазначено, що у випадку, передбаченому, зокрема, статтею 1 Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" нарахування пені здійснюється не за Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", а на підставі спеціального нормативного акта, який регулює відповідні правовідносини (і яким у даному разі є Закон України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій").

При цьому останній з названих законів не містить припису щодо обмеження розміру пені подвійною обліковою ставкою Національного банку України.

Перевіривши розрахунок пені, наданий позивачем, суд встановив, що з відповідача підлягає до стягнення 2 528,40 грн. пені за прострочення оплати боргу з 08.01.2015р. по 20.07.2015р.

Відповідно до ст. ст. 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з стягнення з відповідача на користь позивача суми пені у розмірі 2 528,40 грн.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 43, 44, 49, 82-87, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Нікопольського комунального підприємства «Нікопольтеплоенерго» (53213, Дніпропетровська область, м. Нікополь, пр. Трубників, 12а, ) пеню у сумі 2 528,40 грн. (дві тисячі п'ятсот двадцять вісім грн. 40 коп.) та витрати по сплаті судового збору - 1 827,00 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім грн. 67 коп.), про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення, оформленого

відповідно до вимог ст. 84 ГПК України,

- 23.09.2015р.

Суддя Н.Г. Назаренко