Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "22" вересня 2015 р. Справа № 906/1305/15

Господарський суд Житомирської області у складі

судді Вельмакіної Т.М.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - довіреність № 514 від 01.09.2015;

від відповідача: ОСОБА_2 - керівник (НОМЕР_1 від 19.07.1996),

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕС-УА Дженерал" (м.Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомир спецтранс-1" (м.Житомир)

про стягнення 23000,00 грн.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 23000,00 грн.

Представник позивача позов підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. 22.09.2015 до суду від позивача із супровідним листом надійшли копії документів.

Представник відповідача підтвердив наявність заборгованості перед позивачем у заявленому розмірі. Подав клопотання, яке було задоволено судом, про долучення до матеріалів справи документів (а.с. 64-56).

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані до справи документи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

17.03.2011 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Житомир спецтранс-1" (продавець/відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "КЕС-УА Дженерал" (покупець/позивач) укладено договір купівлі-продажу №17/03 (далі - Договір; а.с. 9-10), відповідно до п. 1.1. якого продавець зобов'язується передати у власність покупця пісок (далі - товар), а покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його на умовах цього договору.

Договір набирає чинності після підписання обома сторонами і діє до 31 грудня 2011 (п. 8.1. Договору).

Умовами п. 4.1. Договору сторони погодили, що ціна товару складає 125,00 грн. за 1 т. з ПДВ.

Оплата товару здійснюється на підставі наданого рахунку, на розрахунковий рахунок продавця протягом трьох банківських днів (п. 4.2. Договору).

Згідно п. 4.3. Договору ціна на продукцію не є фіксованою і може змінюватись протягом дії даного договору на кожну партію товару в залежності від зміни витрат на її виробництво та зміни ціни на ДП.

Як вказує позивач, загальна суму коштів, перерахованих покупцем на розрахунковий рахунок продавця склала 525000,00грн.

Продавцем було поставлено товар на загальну суму 480125,00грн., згідно видаткових накладних, та повернуто не використані авансові платежі на суму 21875,00грн.

Оскільки, на вимогу позивача, відповідач залишок не використаного авансового платежу у розмірі 23000,00грн. не повернув, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відповідач позов за підставами пред'явлення та предметом не оспорив, доказів проведення розрахунків з позивачем не надав.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши пояснення представників сторін, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, враховуючи наступне.

Згідно ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

За ст.ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 629 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Як вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги ґрунтуються на укладеному між сторонами Договорі виготовлення та поставки продукції (а.с. 11-15, т.1). При цьому спір виник саме в частині виконання сторонами своїх зобов'язань щодо поставки продукції та розрахунків за неї.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Наявними у справі банківськими виписками (а.с. 13-19) підтверджується факт виконання позивачем умов Договору щодо внесення попередньої оплати в розмірі 525000,00грн.

Видатковими накладними (а.с. 23-29) підтверджується факт поставки відповідачем товару на загальну суму 480125,00грн. Також наявними банківськими виписками (а.с. 20-22) підтверджується повернення відповідачем авансових платежів на суму 21875,00грн.

Натомість, доказів поставки товару на суму 23000,00грн., згідно умов Договору, або повернення попередньої оплати у вказаному розмірі матеріали справи не містять. Факт неповернення коштів у вказаній сумі було підтверджено представником відповідача в судовому засіданні та вбачається з підписаного сторонами акту звірки (а.с.51).

Згідно ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 670 ЦК України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Оскільки відповідач, всупереч вимоги позивача (а.с. 11,12), залишок не використаного авансу в досудовому порядку не повернув, вимога про повернення 23000,00грн. обґрунтована та підлягає задоволенню.

Водночас, зважаючи, що Договір діяв до 31.12.2011, правомірними є також зсилання позивача на приписи ст. 1212 ЦК України.

Так, згідно ч.ч. 1,3 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються також до вимог, зокрема, про повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні.

Відповідно до статей 33 та 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести належними та допустимими у справі доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст. 32 ГПК, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін.

Відповідач доказів на спростування позовних вимог суду не надав. При цьому позивач довів суду обґрунтованість заявлених позовних вимог належними та допустимими доказами.

З огляду на викладене, позов обґрунтований та підлягає задоволенню на суму 23000,00грн.

Судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32-34, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомир спецтранс-1" (10025, м. Житомирська обл., м. Житомир, вул. Корольова, буд. 158, ід. код 34788777)

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕС-УА Дженерал" (04655, м. Київ, проспект Московський, буд. 20-Б, дев'ятий поверх, ід. код 36630994)

- 23000,00грн. попередньої оплати;

- 1827,00 грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 28.09.15

Суддя Вельмакіна Т.М.

Друк:

1 - до справи;

2 - позивачу (згідно заяви: рек. з пов.)