ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2015 р.Справа № 916/1163/15-г
Одеський апеляційний господарський суд у складі:

Головуючого судді Принцевської Н.М.;

суддів Діброви Г.І., Ліпчанської Н.В.;

при секретарі судового засідання Бендерук Є.О.

Представники сторін в судове засідання не з'явились.

Розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Луцьк

на рішення господарського суду Одеської області від 17.07.2015 року

у справі № 916/1163/15-г

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Луцьк

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Одеса

про стягнення 47 152,46 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Одеської області від 17.07.2015 року у задоволенні позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Луцьк (Далі - ФОП ОСОБА_1.) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Одеса (Далі - ФОП ОСОБА_2.) про стягнення 47 152,46 грн. було відмовлено.

Мотивуючи дане рішення, місцевий господарський суд вказав, що суду не надано належних допустимих доказів підтверджуючих виконання заявки - договору на транспорт №0000010 від 15.07.2013 року, позивач виконував перевезення у відповідності до умов транспортної накладної (СМR) № 692113 від 17.07.2013 року, а відповідач не є ані вантажовідправником ані вантажоодержувачем, тобто відповідач не є замовником цього перевезення, який несе витрати на перевезення у зв'язку із відправленням (продажем) та/або одержанням (придбанням) вантажу.

Не погоджуючись із винесеним рішенням, 14.08.2015 року ФОП ОСОБА_1 звернувся із апеляційною скаргою до Одеського апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення місцевого господарського суду та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Скаржник вважає, що рішення є необ'єктивним, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права та неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи.

Представники сторін в судове засідання не з'явились. Про час, дату та місце його проведення повідомлені належним чином. За таких обставин, судова колегія вважає можливим розглянути справу за наявними в ній матеріалами на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в апеляційній скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість ухвали місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.07.2013 року між сторонами у справі був укладений Заявка-Договір на транспорт № 0000010 (Далі - Заяка-Договір).

Згідно даної Заявки-Договору Замовником послуг є ФОП ОСОБА_3 (відповідач), а Виконавцем - ФОП ОСОБА_1 (позивач).

Відповідно до п. 9 Заявки-Договору сторони погодили, що міжнародне перевезення буде здійснюватися на підставі CMR (товарно-транспортної накладної).

Згідно п. 19 Заявки-Договору дата та година розвантаження залежить від дати і години прибуття на місце розмитнення. Час перевезення від місця завантаження до місця розмитнення не повинен перевищувати 5 днів. Час перевезення від місця розмитнення до місця розвантаження не повинен перевищувати 1 день. Якщо машина прибуде після 12:00 на місце розмитнення та розвантаження, то оформлення буде неможливе, в такому випадку 48 годин повинні відраховуватись з наступного дня. Понаднормативний простій (понад 48 годин) - оплачується з розрахунку 100 Євро в день. Запізнення виконавця на завантаження - розвантаження - оплачується з розрахунку 100 Євро в день.

В міжнародній товарно-транспортній накладній CMR, наданої позивачем, зазначено, що відправником вантажу є Машіненхандель Лєккеркеркер бв (Хандельсвег 2, 3411 НЗ Лопік, Нідерланди), одержувачем вантажу є ТОВ «Болградський сироробний завод» (м. Болград, Одеська область), перевізником вантажу є ФОП ОСОБА_1 Вантаж було розвантажено ТОВ «Гадячсир» (м. Гадяч, України), а одержано 25.07.2013 року ТОВ «Техмолпром» (м. Гадяч, України).

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 32 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Позивач зазначає, що за умовами п. 21 Заявки-Договору ним було надано транспортний засіб марки DAF д.н. НОМЕР_1 з напівпричепом НОМЕР_2. Згідно Міжнародної товарно-транспортної накладної CMR №692113 (надалі - CMR) транспортний засіб- позивача було завантажено 17.07.2013 року, а 25.07.2013 року він був розвантажений за адресою вивантаження згідно п. 20 Договору 37300 UA-Гадяч, Полтавська обл., що підтверджується відміткою у CMR.

В подальшому ФОП ОСОБА_1 було надіслано оригінал CMR, рахунок фактуру за наданні послуги № СФ- 0000539 від 25.07.2013 року на суму 31 762,58 грн. (згідно Заявки-договору 3000 ЄВРО за курсом НБУ на дату розвантаження 25.07.2013 року) податкова накладна та Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000490 Дані документи Відповідач отримав 05.08.2013 року, що підтверджується Повідомленням про вручення поштового відправлення .

Позивач вказує, що відповідач, не виконуючи умови п. 4 Заявки-Договору, не здійснив оплату за надані транспортні послуги в строк 15 днів та не направив на його поштову адресу підписаний оригінал Акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000490.

За приписами процесуального законодавства, предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, яка кореспондується зі способами захисту права, які визначені, наприклад, у статті 16 Цивільного кодексу України, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підставу позову становлять фактичні обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Позивач самостійно визначає предмет і підставу спору та повинен довести належними та допустимими доказами у розумінні статей 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України правомірність його позовних вимог.

З огляду на відсутність будь-яких належних та допустимих доказів щодо здійснення міжнародного перевезення за міжнародною товарно-транспортною накладною CMR № 692113 на виконання умов саме Заявки-Договору на транспорт №0000010 від 15.07.2013 року, що є підставою даного позову, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі у зв'язку з їх недоведеністю.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що згідно матеріалів справи відповідач не є ані вантажовідправником, ані вантажоодержувачем та взагалі не є замовником перевезення на підставі міжнародної товарно-транспортної накладної CMR № 692113, а тому не несе обов'язку щодо сплати наданих позивачем послуг з перевезення вантажу саме з підстав, визначених позивачем.

Судова колегія зазначає, що місцевим господарським судом при розгляді даного позову помилково застосовано спеціальну позовну давність, оскільки така позовна давність застосовується судом тільки при визначенні обґрунтованості та доведеності позивачем його вимог. Але дане порушення в силу приписів статті 104 Господарського процесуального кодексу України не призвело до прийняття неправильного рішення.

Так як суд правомірно відмовив у задоволенні суми основного боргу в розмірі 31 762,58 грн., то правомірно відмовлено і у задоволенні позовних вимог в про стягнення штрафу за понаднормовий простій у розмірі 2 117,51 грн., який за своєю суттю має похідний характер від основного зобов'язання.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Луцьк задоволенню не підлягає, рішення господарського суду Одеської області від 17.07.2015 р. по даній справі залишається без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 49; 99; 101-105; Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Луцьк залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Одеської області від 17.07.2015 року у справі № 916/1163/15-г залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий Н.М. Принцевська

Судді: Г.І. Діброва

Н.В. Ліпчанська