РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2015Справа №910/13382/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестмент проперті протектед»

До Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС»

Про стягнення 39 048,22 грн.

Суддя Мельник В.І.

Представники:

від позивача Боронило І.М., довіреність № б/н від 31.12.2014

від відповідача Синельников М.О., довіреність № ГО-14/253 від 15.12.2014

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестмент проперті протектед» (далі -позивач) подало на розгляд господарського суду міста Києва позов до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (далі - відповідач) про стягнення 39 048,22 грн.

Позовні вимоги позивача мотивовані тим, що відповідачем не сплачуються кошти, виплачені по договору страхування № 3491 від 24.09.2013р. та право вимоги по яким перейшло до позивача згідно договору про купівлю-продаж боргових зобов'язань від 02.01.2014р.

Ухвалою суду від 27.05.2015р. порушено провадження у справі № 910/1382/15 та призначено розгляд на 10.07.2015 р.

12.06.2015р. до суду надійшла відповідь від МТСБУ.

10.07.2015р. позивач подав через канцелярію суду документи по справі, а відповідач відзив на позов.

10.07.2015р. судове засідання не відбулось, у зв'язку з лікарняним судді Мельника, у зв'язку з чим судове засідання було призначено на 27.07.2015р., про що сторони повідомлені згідно розписок.

27.07.2015р. представник позивача у судовому засіданні подав заяву про зменшення позовних вимог, в частині відмови від пені .

Представник відповідача проти позову заперечив у повному обсязі, надав пояснення по відзиву.

Суд відклав розгляд справи на 11.09.2015р.

11.08.2015р. до суду надійшла відповідь від Жовтневого районного суду Миколаївської області на запит господарського суду міста Києва.

11.09.2015р. відповідач подав через канцелярію суду письмові пояснення.

11.09.2015р. представник позивача та відповідача повідомили суд про подачу додаткових документів по справі через канцелярію суду.

Судом оголошено перерву у судовому засіданні до 21.09.2015р. для ознайомлення з документами поданими сторонами перед судовим засіданням.

16.09.2015р. позивач подав через канцелярію суду додаткові пояснення по справі, з урахуванням відзиву на позов.

21.09.2015р. представник позивача у судовому засіданні надав пояснення по справі, підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив.

Представник позивача надав пояснення по справі, з урахуванням заперечень відповідача.

Суд вирішив задовольнити позовні вимоги позивача частково.

Згідно ст.87 Господарського процесуального кодексу України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Розглянувши подані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

24.09.2013р. між ПрАТ «СК «Нова» (далі - позивач) та ТОВ «ОТП Лізинг» як страхувальником, було укладено договір страхування № 3491, згідно умов якого об'єктом страхування є транспортний засіб марки «КАМАЗ 65117-62» д.н.з НОМЕР_2 та причепу бортового СЗАП 8357, д.н.з. НОМЕР_1.

18.12.2013 р. на автодорозі Дніпропетровськ - Миколаїв, сталася ДТП за участю транспортного засобу «КАМАЗ 65117-62» д.н.з НОМЕР_2 та причепу бортового СЗАП 8357, д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, та транспортного засобу «ВАЗ 2101» д.н.з НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_4, відповідальність якого на момент ДТП була застрахована у ПАТ «СГ «ТАС», згідно полісу № АС/3433569.

Відповідно до ухвали Жовтневого районного суду Миколаївської області № 477/108/14-к від 14.07.2014р., встановлено вину гр. ОСОБА_4 у здійсненні правопорушення.

Відповідно до звітів, страхових актів та калькуляцій до них, розмір матеріальної шкоди завданої власнику транспортного засобу «КАМАЗ 65117-62» д.н.з НОМЕР_2 та причепу бортового СЗАП 8357, д.н.з. НОМЕР_1, внаслідок ДТП склав 31226,94 грн., які було виплачено ПрАТ «СК «Нова» згідно платіжних доручень № 17860 від 05.06.2014, 17863 від 05.06.2014р., №17915 від 10.06.2014р., копії яких наявні в матеріалах справи.

Згідно полісу № АС/3433569 франшизу встановлено у розмірі 0,00 грн., ліміт відповідальності встановлено 50 000,00 грн.

02.01.2014р. між ПрАТ «СК «Нова» та ТОВ «Інвестмент Проперті Протектед» (далі -позивач) було укладено договір про купівлю-продаж боргових зобов'язань, згідно якого позивач отримав за вказаною вище ДТП право вимоги до ПрАТ «СК «ТАС» (далі - відповідач), в порядку регресу.

Умовами вказаного договору купівлі-продажу визначено, зокрема п.3.3-А, що позивач купив у ПрАТ «СК «Нова» всі права вимоги за Регресними вимогами, що є дійсними на дату підписання договору, включаючи, але не обмежуючись правами вимоги до боржників щодо сплати суми основного боргу.

Позивач направляв на адресу відповідача вимогу про сплату страхового відшкодування в порядку регресу, проте відповідач кошти не сплатив позивачу.

Позивач у своєму позові просив суд стягнути з відповідача 39 048,22 грн. боргу, з яких: 31 226,94 грн. - страхове відшкодування в порядку регресу, 3 285,25 грн. - пені, 164,26 грн. - 3% річних, 4 371,77 грн. - інфляційних втрат та судові витрати.

Стаття 22 Цивільного кодексу України встановлює, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно статті 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Вимогами статті 993 Цивільного кодексу України встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

В статті 1187 ЦК України наведено визначення: „Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб".

Згідно із п.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Статтею 4 Закону України "Про страхування" визначено, що майнові інтереси, які пов'язані із володінням, користуванням і розпорядженням майном, а також інтереси, пов'язані з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності) віднесені до об'єктів страхування.

Абзацом 1 статті 9 Закону України „Про страхування" визначено, що страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку.

Абзацом 16 ст.9 Закону України „Про страхування" визначено, що страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Згідно із статтею 27 Закону України „Про страхування" страховик має право вимоги в межах його фактичних затрат.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" суди, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, а між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Згідно статті 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

У відповідності до ст.. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 228 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який відшкодував збитки, має право стягнути збитки з третіх осіб у порядку регресу.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України визначено, що рішення суду з цивільної справи, що набрало законної сили, є обов'язковим для господарського суду щодо фактів, які встановлені судом і мають значення для вирішення спору.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про те, що позивач на підставі ст.ст. 22, 514 Цивільного кодексу України, ст. 228 Господарського кодексу України набув право регресу до відповідача щодо відшкодування ПрАТ «СК «Нова» понесених витрат у вигляді суми виплаченого страхового відшкодування, а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в частині стягнення 31 226,94 грн.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 3 285,25 грн. - пені, 164,26 грн. - 3% річних, 4 371,77 грн. - інфляційних втрат, то суд зазначає, що такі вимоги позивача, які передбачені ст.. 625 ЦК України у даному випадку, не підлягають задоволенню, виходячи з того що зазначені штрафні санкції заявляються, у разі прострочення грошового зобов"язання, проте між сторонами грошових зобов"язань не існує, оскільки даний позов пред'явлено до відповідача в порядку РЕГРЕСУ згідно приписів Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Крім того, відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» право на вимогу про стягнення пені наявне у особи, яка має право на виплату страхового відшкодування, тобто у страхувальника або постраждалої особи, у разі стягнення страхового відшкодування в порядку регресу, право на стягнення пені чинним законодавством України не передбачено.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (, адреса: 03062, м. Київ, проспект Перемоги 65) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестмент Проперті Протектед» (, адреса: 02660, м. Київ, вул. М.Раскової 11, офіс 2) суму заборгованості в розмірі 31 226 (тридцять одну тисячу двісті двадцять шість) грн. 94 коп. - коштів в порядку регресу, 1461 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 60 коп. - судового збору.

3. В іншій частині, заявлених позовних вимог - відмовити.

4. Видати наказ відповідно до ст. 116 Господарського процесуального кодексу України.

5. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

(Повний текст рішення складено: 25.09.2015р.)

Суддя Мельник В.І.