донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

28.09.2015 справа №905/873/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
за участю представників сторін від позивача від відповідача не з'явився; не з'явився;
розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Метінвест-Ресурс", м. Донецьк
на рішення господарського судуДонецької області
від03.08.2015 р. (підписано 03.08.2015 р.)
у справі№ 905/873/15 (суддя Матюхін В.І.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Метінвест-Ресурс", м. Донецьк
до Державного підприємства "Донецька залізниця", м. Донецьк
простягнення 14 295,71 грн.
В С Т А Н О В И В:

У липні 2015 року до господарського суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Метінвест-Ресурс", м. Донецьк (Позивач) із позовом до Державного підприємства "Донецька залізниця", м. Донецьк (Відповідач) про стягнення збитків, які виникли у зв'язку з несхоронним перевезенням вантажу (брухт чорних металів), відправленого позивачу ОСОБА_4 акціонерним товариством "Центральний ГЗК" 30.01.2015р. за залізничною накладною № 45769106 у напіввагоні № 68605948, в сумі 14 295,71 грн.

Рішенням господарського суду Донецької області від 03.08.2015р. у задоволенні позовних вимог було відмовлено.

Позивач, не погодившись з прийнятим рішенням, подав апеляційну скаргу в якій просить спірне рішення господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог скарги заявник посилається на те, що рішення судом першої інстанції винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права України, що призвело, на думку скаржника, до прийняття незаконного рішення по справі.

Розпорядженням секретаря другої судової палати Донецького апеляційного господарського суду від 14.09.2015р. змінено склад колегії суддів, суддю Чернота Л.Ф. було змінено на суддю Бойченка К.І.

В судовому засіданні 14.09.2015р. представник позивача підтримав позовні вимоги, дав пояснення, аналогійні викладеним в апеляційній скарзі.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 14.09.2015р. розгляд справи відкладався на 28.09.2015р.

Представники сторін до судового засідання 28.09.2015р. не зявилися, про причини неявки судову колегію не повідомили, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Оскільки явка представників сторін не визнавалась обов'язковою судова колегія вважає можливим розглянути апеляційну скаргу у відсутності представників сторін, що не скористалися своїм правом на участь в судому засіданні.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.01.2015р. ПАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" (вантажовідправник) на адресу ПАТ "МК "Азовсталь" (вантажоодержувач) у напіввагоні № 68605948 за залізничною накладною № 45769106 зі станції Грекувата Придніпровської залізниці на станцію Сартана Донецької залізниці відвантажено брухт чорних металів. За накладною вага нетто у вагоні 66 450кг (брутто не зазначено, тара 20 500 кг).

Позивач у справі є покупцем брухту чорних металів за договором постачання № 689/14-Ф від 19.12.2014р., що укладений останнім з вантажовідправником.

Відповідно до рахунку-фактури № 90105512 від 30.01.2015р. вантажовідправника, виставленого позивачу (вантажоодержувач - ПАТ "МК "Азовсталь"), ціна 1т брухту сталевого негабаритного складає 3 845,00грн. без ПДВ (ПДВ 0,00грн.).

Під час прибуття вагону № 68605948 на станцію Сартана (станція призначення) 05.02.2015р. був складений акт загальної форми № 45 від 05.02.2015р.

Підстава складення акту загальної форми заглиблення на всю довжину вагону шириною 1200мм, глибиною над 1,2,3 люками - 900мм, над 4,5,6,7 люками - 1200мм.

Згідно абз.2 ч.1 ст.52 Статуту залізниць України, (прибуття вантажу з ознаками недостачі під час перевезення у відкритому рухомому складі) вага вантажу була перевірена представниками станції Сартана.

За результатами контрольної перевірки залізницею був складений комерційний акт БН 727276/24 від 05.02.2015р., згідно якого: вагон прибув в технічному відношенні справний; навантаження в вагоні навалом, нижче рівня бортів на 400-600мм, накритий листами; листи здвигнуті, є заглиблення на всю довжину вагону шириною 1200мм, глибиною, по середині вагону, над 1,2,3 люками від 900мм, з пониженням навантаження над 4,5,6,7 люками до 1200мм; в документі значиться маркування вапном, фактично маркування відсутнє; двері цільнометалеві, люка укручені; вага нетто зважування вантажу 62 400 кг (брутто 82 900 кг, тари з документу 20 500кг), нестача вантажу складає 4 050 кг проти даних залізничної накладної.

Комерційний акт підписано належними особами, а саме, з боку залізниці: начальником станції, прийомоздавальником, комерційним агентом, з боку одержувача особою, яка брала участь у зважуванні.

Сума недостачі з урахуванням норми недостачі (сума норми природної втрати маси вантажу i граничного розходження визначення маси нетто) складає 14 294,75грн. із розрахунку: 3,718т (нестача вантажу, з урахуванням норми недостачі для стружки чорних металів 0,5% маси, зазначеної в перевізних документах) х 3 845,00грн. (вартість 1т брухту

Вантажоодержувачем (ПАТ "МК "Азовсталь") був зроблений переуступний напис на пред'явлення претензії і позову на залізничній накладній відправнику вантажу - ПАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат". Переуступний напис засвідчений підписами комерційного директора і головного бухгалтера та печаткою вантажоодержувача.

Довіреністю №02/07 від 06.07.2015р., ПАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" (вантажовідправник) уповноважило позивача по справі в особі 3-х фізичних осіб "представляти інтереси ПАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" з питань стягнення сум збитків, які виникли при перевезенні вантажу (брухт сталевий великоваговий негабаритний) за залізничною накладною № 45769106 у напіввагоні № 68605948".

Позивач не є ані вантажовідправником, ані вантажоодержувачем спірного вантажу, отже не є стороною у договорі його перевезення.

Згідно з ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність субєктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Аналогічний припис містить ст. 909 Цивільного кодексу України.

Згідно ч.2 ст.924 ЦК України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 920 ЦК України обумовлено, що у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про залізничний транспорт", залізниці повинні забезпечувати збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях.

За змістом ст. 110 Статуту залізниць України (далі Статут), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 р. № 457, залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Згідно зі ст. 113 Статуту, за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Статтею129 Статуту передбачено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць; для засвідчення маси і кількості вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах, складається комерційний акт.

Відповідно до ст. 130 Статуту право на пред'явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу має одержувач за умови пред'явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

За змістом ст. 133 Статуту, передача іншим організаціям або громадянам права на пред'явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику, а також вантажовідправником або вантажоодержувачем вищій організації або уповноваженій особі, яка виступає від їх імені.

Як вбачається з матеріалів справи, довіреністю №02/07 від 06.07.2015р., ПАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" уповноважило ТОВ "Метінвест-Ресурс" представляти інтереси ПАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат".

Заявляючи позов від свого імені, а не від імені зазначеної особи, позивач вимагає стягнути спірну суму у якості збитків, які виникли у звязку з незбереженням вантажу при перевезенні, надавши докази, які передбачені саме для сторін договору перевезення та при його виконанні.

Оскільки позивач стороною такого договору не є, то відповідач і не зобовязаний відповідати перед позивачем за неналежне виконання свого зобовязання.

За таких підстав висновок господарського суду про відмову в задоволенні позову є вірним.

Судова колегія вважає безпідставними доводи апеляційної скарги щодо необхідності застосування до спірних правовідносин норми ст. 1166 Цивільного кодексу України та стягнення спірної суми у якості позадоговірної шкоди, оскільки, по-перше, таке обґрунтування виходить за межі предмету позову, по-друге встановлені по справі фактичні обставини та досліджені докази не підтверджують факт заподіяння відповідачем позивачу саме такої шкоди.

Отже доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду Донецької області від 03.08.2015 року у справі № 905/873/15 ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по розгляду апеляційної скарги відносяться на позивача.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Метінвест-Ресурс", м. Донецьк залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 03.08.2015 року у справі № 905/873/15 залишити без змін.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий О.В. Стойка

Судді К.І. Бойченко

ОСОБА_3

Надр. 5 прим

1 позивачу

2 відповідачу

3 до справи

4 ДАГС

5 ГС