ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

28.09.2015р. Справа № 905/369/15

Господарський суд Донецької області у складі судді: Курило Г.Є.

за позовом: Публічного акціонерного товариства Дельта Банк, в особі уповноваженого Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві Дельта Банк ОСОБА_1, м. Київ

до відповідача: Малого приватного виробниче-впроваджувального підприємства Гермес, м. Донецьк

про стягнення 501 088 352, 29 грн.

про відстрочку виконання судового рішення

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю

від відповідача (заявника): ОСОБА_3 за довіреністю

Рішенням господарського суду Донецької області від 27.08.2015р. по справі №905/369/15 було частково задоволено позов Публічного акціонерного товариства Дельта Банк, м. Київ до Малого приватного виробниче-впроваджувального підприємства Гермес, м. Донецьк та стягнуто з Малого приватного виробниче-впроваджувального підприємства Гермес, м. Донецьк на користь Публічного акціонерного товариства Дельта Банк заборгованість за нарахованими відсотками в розмірі 168 794 403,16грн., три проценти річних в розмірі 2 365 409,51грн., також стягнуто в державний бюджет України судовий збір в розмірі 24962,38 грн.

На виконання даного рішення по справі №905/369/15 видані відповідні накази від 11.09.2015р.

Боржник, Мале приватне виробниче-впроваджувальне підприємство Гермес, м. Донецьк, звернувся до господарського суду із заявою про відстрочку виконання рішення суду по справі №905/369/15 від 27.08.2015р. строком на 1 рік до 16.09.2016 року.

В обґрунтування своєї заяви боржник посилається на те, що на сьогоднішній день знаходиться у скрутному матеріальному становищі, виробничі потужності відповідача розташовані у місці Харцизьк Донецької області, який віднесений до переліку міст, який тимчасово непідконтрольний Україні. Відповідач не включений до переліку юридичних осіб, яким дозволено переміщення товарів до підконтрольної Україні території, що виключає можливість продавати свою продукцію та отримувати прибуток від її продажу. Крім того, контрагенти боржника відповідача допускають значні прострочення щодо погашення своєї заборгованості перед відповідачем, що унеможливлює виконання рішення по цій справі.

Ухвалою від 17.09.2015р. господарський суд Донецької області призначив розгляд заяви про відстрочку виконання судового рішення на 28.09.2015р.

Стягувач (позивач) в судове засідання прибув, зазначив, що проти задоволення заяви про відстрочку виконання рішення заперечує, однак, не має можливості спростувати обставини на які посилається відповідач, тому остаточне рішення щодо заяви залишає на розсуд суду.

Заявник (відповідач) у судовому засіданні наполягав на задоволені заяви.

Проаналізувавши викладені у заяві обставини та вислухавши у судовому засіданні пояснення представників сторін, господарським судом встановлено наступне:

Відповідно до ст.121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання відстрочки виконання судового рішення, має бути підтверджена відповідними засобами доказування, а до заяви повинні бути додані докази щодо неможливості чи ускладнення виконання рішення.

Обґрунтовуючи заяву про надання відстрочки, боржник, зокрема, посилається на докази складного фінансового стану (бухгалтерська довідка №16-09/1 про дебіторську заборгованість у сумі 10120210,10 грн. станом на 16.09.2015р., копія фінансового звіту суб'єкта малого підприємництва (баланс на 30.06.2015 р.), а також істотну зміну обставин за укладеним кредитним договором №3.3ДС/190/2008-КЛТ від 27.06.2008 р., пов'язаних із наявністю на території здійснення господарської діяльності терористичних актів, воєнних дій в ході проведення на території Донецької області антитерористичної операції, веденням бойових дій, наявності загрози життю та здоров'ю людини; пошкодженням шляхів сполучення, товарно-матеріальних цінностей, майна тощо (Висновок про істотну зміну обставин Донецької торгово-промислової палати №646/12-12/03 від 28.04.2015 р.).

Суд зазначає, що при вирішенні питання про відстрочку необхідно брати до уваги в сукупності усі обставини, які стосуються як боржника, так і стягувача.

Так, Постановою Правління Національного банку України №150 від 02.03.2015р. з метою захисту інтересів вкладників та інших кредиторів банку Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" віднесено до категорії неплатоспроможних. Рішенням №51 від 02.03.2015 р. виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб розпочато з 03 березня 2015 року процедуру виведення банку з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації, призначено уповноважену особу, а Рішенням №147 від 03.08.2015р. продовжено строки здійснення тимчасової адміністрації у АТ "Дельта Банк" по 02 жовтня 2015 р. включно.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація є процедурою виведення банку з ринку. Згідно ст. 36 Закону, з дня початку процедури виведення банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд гарантування вкладів набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Відповідно до ст. 39 зазначеного Закону виведення неплатоспроможного банку з ринку здійснюється одним з таких способів: ліквідація банку з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб; ліквідація банку з відчуженням у процесі ліквідації всіх або частини його активів і зобовязань на користь приймаючого банку; відчуження всіх або частини активів і зобовязань неплатоспроможного банку на користь приймаючого банку з відкликанням банківської ліцензії неплатоспроможного банку та подальшою його ліквідацією; створення та продаж інвестору перехідного банку з передачею йому активів і зобовязань неплатоспроможного банку і подальшою ліквідацією неплатоспроможного банку; продаж неплатоспроможного банку інвестору.

Згідно ст. 38 Закону, протягом тимчасової адміністрації Фонд гарантування вкладів зобовязаний забезпечити збереження активів банку та вжити передбачені законодавством заходи щодо стягнення заборгованості з боржників.

Тобто відстрочення виконання рішення суду по справі №905/369/15 на 1 рік, порушує інтереси кредиторів та можливих інвесторів позивача.

На підтвердження наявності виняткових обставин відповідач надав до суду висновок Донецької торгово-промислової палати України від 28.04.2015 року № 646/12-12/03. Суд критично ставиться до цього доказу у звязку із наступним.

За змістом ст. ст. 14, 14-1 Закону України «Про Торгово-промислові палати в Україні» до компетенції Торгово-промислових палат входить засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), які є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобовязання (ст. 617 ЦК України). Заява про відстрочення виконання рішення не повязана з вирішенням питання про звільнення від відповідальності відповідача, крім того висновок про істотну зміну обставин Донецької торгово-промислової палати №646/12-12/03 від 28.04.2015 р. містить загальновідомі факти без привязання їх до діяльності боржника.

Згідно Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів (товарів) через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, затвердженого наказом першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) від 12 червня 2015 року № 415ог, встановлено особливий порядок переміщення в районі проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, а також вздовж лінії зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, осіб, транспортних засобів та вантажів. Боржник в обґрунтування своєї заяви про відстрочення виконання рішення зазначив, що його виробничі потужності розташовані виключно у місті Харцизьк, який віднесений до переліку міст, який тимчасово непідконтрольний Україні, у звязку з чим відповідач подав заяву та документи до Головного міжрегіонального управління оперативного забезпечення зони проведення антитерористичної операції ДФСУ для внесення його до переліку юридичних осіб, яким дозволено переміщення товарів та вантажів до підконтрольної Україні території, однак результати розгляду заяви на теперішній час відсутні. Вищезазначені в заяві обставини протиріч ст. 33 Господарського процесуального кодексу України не підтверджені боржником жодним доказом, у звязку з чим відповідач не довів суду не можливість продавати свою продукцію на території підконтрольній Україні та завозити сировину для виробництва.

Посилання боржника на існування значної дебіторської заборгованості контрагентів не звільняють його від обов`язку виконувати рішення суду у даній справі. Крім того, дебіторська заборгованість ПП «Харцизька будівельна компанія» перед відповідачем виникла ще у 2012році, ПП «Технокурс», ТОВ «Вентусбудпроект» у 2014 році, однак відповідачем не надано доказів звернення до судових органів з позовами про стягнення існуючої заборгованості.

Суду не доведено недостатність або відсутність коштів у боржника на банківських рахунках станом на певну дату, а також не представлено доказів (документів) щодо неможливості зарахування коштів на його рахунок у подальшому.

Крім того судом враховано, що відповідач протягом значного періоду не виконує грошові зобовязання щодо сплати позивачу процентів за кредитним договором, на день розгляду даної заяви відсутні докази вчинення відповідачем дій щодо погашення боргу, стягнутого за рішенням суду.

Також, заявник не надав до суду належного обґрунтування та доказів стосовно строку відстрочення виконання рішення на один рік.

На підставі викладеного, врахувавши ступінь вини відповідача у виникненні спору, фінансовий стан як боржника, так і стягувача, матеріальні інтереси обох сторін, додержуючись принципу рівності перед законом і судом, встановленого ст. 4-2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд не встановив підстав для задоволення заяви про відстрочку виконання рішення по справі №905/369/15 на 1 рік.

Таким чином, керуючись ст.ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Малого приватного виробниче-впроваджувального підприємства Гермес, м. Донецьк про відстрочку виконання судового рішення по справі №905/369/15 на 1 рік.

Ухвала суду набирає законної сили в день її прийняття.

Суддя Г.Є. Курило