РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2015Справа №52/441
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши справу за позовом Відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" до Житлово-будівельного кооперативу "Харчовик-7" про стягнення 58 923,30 грн., за участю представників позивача - Кабанцева Я.І., довіреність №693 від 30.06.2015 року, відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2009 року позивач звернувся до господарського суду м. Києва з позовною заявою до відповідача про стягнення 46 700,19 грн. основного боргу, 12 223,11 грн. - інфляційних втрат у зв'язку з неналежним виконанням останнім зобов'язання за договором № 05305/4-02 від 08.12.2004 року на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі за період з жовтня 2005 року по травень 2008 року.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 29.06.2009 року порушено провадження у справі та призначено справу до розгляду на 07.08.2009 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.09.2009 року провадження у справі було зупинено до вирішення іншої пов'язаної з нею справи №8/131.

20.07.2015 року позивач звернувся до суду з клопотанням про поновлення провадження у справі № 52/441 у зв'язку з усуненням обставин, що зумовили його зупинення.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 24.07.2015 року було поновлено провадження у справі №52/441 та призначено до розгляду на 03.08.2015 року.

Представник відповідача в судове засідання 16.09.2015 року не з'явився, про час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином відповідно до вимог ст. 64 ГПК України.

Враховуючи те, що нез'явлення представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов у відсутності представника відповідача.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що між Відкритим акціонерним товариством "Акціонерна компанія "Київводоканал", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" (постачальник) та Житлово-будівельним кооперативом "Харчовик-7" (абонент) було укладено договір № 05305/4-02 від 08.12.2004 року на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі.

Відповідно до умов договору (п. 1.1) постачальник зобов'язується надавати абоненту послуги з постачання питної води та на підставі пред'явленого абонентом дозволу на скид стічних вод у системі каналізацій м. Києва (надалі - дозвіл) приймати від нього стічні води у систему каналізацій м. Києва відповідно до Правил приймання стічних вод підприємств у систему каналізації м. Києва (в подальшому - місцеві правила приймання), а абонент зобов'язується здійснювати своєчасну оплату наданих йому постачальником послуг на умовах цього договору.

Вказані Правила відповідно до ст. 3 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" є частиною законодавства у сфері питної води та питного водопостачання..

Зокрема, відповідно до ст. 22 Закону, одним з основних обов'язків споживача є своєчасне внесення плати за використану воду.

Згідно п. 2.2.2 у розрахункових документах зазначаються вартість та кількість наданих послуг за відповідний період, а також розмір діючих тарифів. Оплата вартості послуг здійснюється абонентом щомісячно у безготівковій формі у десятиденний термін з дня направлення постачальником розрахункового документу до банківської установи абонента. За згодою постачальника оплата може здійснюватися іншими способами, що не суперечать чинному законодавству України. У разі утворення боргу, оплата за надані послуги, що надходить від абонента, незалежно від зазначеного в платіжному документі призначення платежу, першочергово зараховується постачальником в погашення боргу.

Відповідно до п.2.2.5. договору у разі незгоди щодо кількості або вартості отриманих послуг, зазначених у розрахунковому документі, абонент зобов'язаний у 10 денний термін з дня направлення постачальником розрахункового документу до банківської установи абонента, письмово повідомляти про це постачальника та у цей же термін направити представника з обгрунтовуючими документами для проведення звіряння та підписання акту. В іншому випадку відмова абонента оплатити розрахунковий документ постачальника вважатиметься безпідставною.

Відповідних повідомлень відповідач не подавав.

Пунктом 7.1. даного договору передбачено, що цей договір укладається строком на 1 рік і набуває чинності з моменту його підписання сторонами. Договір вважається пролонгованим на новий строк, якщо за 20 днів до припинення його дії жодна із сторін письмово не повідомить про це іншу сторону. Відносини сторін до укладання нового договору регулюються даним договором.

Договір може бути розірвано у випадках, передбачених чинним законодавством, за згодою сторін або у судовому порядку (п. 7.2. договору).

Сторона, що бажає достроково розірвати договір має письмово попередити про це іншу сторону за один місяць до визначеної дати припинення договору (п. 7.3. договору).

Доказів розірвання договору та/або припинення його дії у відповідності до п. 7.1, 7.2., 7.3. договору матеріали справи не містять.

Предметом даного судового спору є вимога про стягнення з відповідача 46 700,19 грн. основного боргу (29 113,64 грн. з оплати послуг постачання та відведення питної води, що використовується на підігрів та 17 586,55 грн. з оплати наданих послуг з холодного водопостачання та водовідведення), 12 223,11 грн. - інфляційних втрат у зв'язку з неналежним виконанням останнім зобов'язання за договором № 05305/4-02 від 08.12.2004 року на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі за період з жовтня 2005 року по травень 2008 року.

Правовідносини між сторонами виникли на підставі договору № 05305/4-02 від 08.12.2004 року на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі. На підставі вказаного договору відповідачу відкрито особовий рахунок та присвоєно код 2-191, за яким здійснюється розрахунок оплати питної води та стоків.

Крім того, позивач відкрив відповідачу другий додатковий рахунок та присвоїв код 2-40191, за яким здійснюється розрахунок оплати питної води, що йде на підігрів.

Однак, договір №05305/4-02 від 08.12.2004 року на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі не регулює відносини сторін з приводу постачання відповідачеві питної води для виготовлення гарячої води та сплати її вартості, оскільки за даним договором відповідно до п. 3.1. договору не зареєстровано лічильник, який обліковує воду, що йде на підігрів, а інші договори, які б регулювали відносини між сторонами щодо постачання води, яка йде на підігрів, в матеріалах справи відсутні.

Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

З огляду на викладене, позивачем необґрунтовано проведено нарахування за послуги з водопостачання та водовідведення щодо води, яка використовується для приготування гарячої на підставі договору №05305/4-02 від 08.12.2004 року на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі.

Тому, включення позивачем до суми боргу оплати послуг постачання питної води, що використовується на підігрів, не ґрунтується на договорі №05305/4-02 від 08.12.2004 року на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі та є безпідставним.

Зважаючи на викладене, правові підстави для стягнення з відповідача заборгованості в сумі 29 113,64 грн. з оплати послуг постачання та відведення питної води, що використовується на підігрів, за договором № 05305/4-02 від 08.12.2004 року та інфляційних втрат з цієї суми відсутні, у зв'язку з чим у позові в цій частині слід відмовити.

Поясненнями позивача, платіжними вимогами-дорученнями за період з жовтня 2005 року по травень 2008 року, довідкою позивача з дебетовими-інформаційними повідомленнями, поданим позивачем розрахунком, проведеним відповідно до вимог чинного законодавства та умов договору, стверджується факт надання послуг з водопостачання та водовідведення позивачем відповідачу по коду 2-191 протягом указаного періоду за спірним договором на суму 61 069,36 грн., а також факт користування відповідачем цими послугами та наявності заборгованості у останнього перед позивачем за надані послуги у сумі 14 337,21 грн. після часткової сплати боргу (43 482,81 грн.).

Доказів сплати вищевказаної заборгованості відповідачем суду не надано.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача 17 586,55 грн. основного боргу по коду 2-191 є такою, що підлягає задоволенню частково у розмірі 14 337,21 грн. (61 069,36 грн. надано послуг - 43 482,81 грн. часткової оплати). В іншій частині позову про стягнення основного боргу слід відмовити.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що відповідач прострочив виконання встановленого договором зобов'язання з оплати наданих послуг з холодного водопостачання та водовідведення, вимоги позивача про стягнення 12 223,11 грн. інфляційних втрат підлягають задоволенню частково в розмірі 633,05 грн. за перерахунком суду. В позові в частині стягнення решти інфляційних втрат слід відмовити.

Судові витрати відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 49, 82- 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу "Харчовик-7" (02121, м. Київ, вул. Вербицького, буд. 34-А; код 25285251) на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 1-А; код 03327664) 14 337 (чотирнадцять тисяч триста тридцять сім) грн. 21 коп. основної заборгованості, 633 (шістсот тридцять три) грн. 05 коп. інфляційних втрат, 153 (сто п'ятдесят три) грн. 14 коп. державного мита та 81 (вісімдесят одна) грн. 38 коп. витрат на сплату інформаційного-технічного забезпечення судового процесу.

В іншій частині позову відмовити.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 24.09.2015р.

Суддя С.О. Чебикіна