ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" вересня 2015 р.Справа № 916/3196/15

Господарський суд Одеськоїобласті у складі:

Суддя Зайцев Ю.О.

При секретарі судового засідання Ошарін Д.С.

За участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_1 (довіреність №2154 від 18.09.2014р.);

Від відповідача: не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовомДержавного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Южненської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю МьобіусКонстракшнЮкреін про стягнення 124 119 363,15грн., -

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: 17.04.2015р. Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" в особі Южненської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю МьобіусКонстракшнЮкреінпро стягнення 124 119 363,15грн. та розірвання договору від 12.12.22012р. №СД/Т/ВКБ-300.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 03.08.2015р. було порушено провадження по справі № 916/3196/15 з призначенням їїдо розгляду у відкритому судовому засіданні.

17.09.2015р. до канцелярії господарського суду від позивача надійшлазаява про зменшення позовних вимог, відповідно до якої, позивач просить суд стягнути з відповідача 124 119,363,15 грн.

Відповідач засідання суду призначене на 02.09.2015р. та 21.09.2015р. не з`явився, правом на відзив в порядку ст. 59 ГПК України не скористався. Ухвала господарського суду Одеської області від 03.08.2015р. та від 02.09.2015р. були направлені за належною адресою, зазначеною в позовній заяві та у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців від 02.09.2015р.

Проте, поштові відправлення ухвал суду від 03.08.2015р. та від 02.09.2015р. були повернені до суду (поштове повідомлення вх.№35610/15 від 12.08.2015р. та поштове повідомлення вх.№40666/15 від 14.09.2015р.) у звязку із відсутністю адресата за зазначеною адресою.

Як зазначено у третьому абзаці п.3.9.1. Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011р., в разі якщо ухвалу суду було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до п. 32 Інформаційного листа ВГСУ від 29 вересня 2009 року № 01-08/350 Про деякі питання, порушені в доповідних записках господарських судів України у першому півріччі 2009 року щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України викладена правова позиція, згідно якої відмітка про відправку процесуального документа суду на зворотньому аркуші у лівому нижньому куті першого примірника процесуального документа є підтвердженням розсилання процесуального документа сторонам у справі та іншим особам, які брали участь у справі, а коли йдеться про ухвалу, де зазначено про час і місце судового засідання, - підтвердженням повідомлення про час і місце такого засідання. При цьому, суд зазначає, що необґрунтоване затягування розгляду справи суперечить вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Приймаючи до уваги, що судові відправлення скеровувалися на адресу відповідача зазначеною в позовній заяві та підтвердженою витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців від 02.09.2015р., суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача за наявними в ній матеріалами відповідно до ст.75 ГПК України.

21.09.2015р. у судовому засіданні після повернення з нарадчої кімнати було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду в порядку статті 85 ГПК України.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

Відповідно до титулу будови та робочого проекту «Реконструкція морського підхідного каналу та внутрішніх водних підходів до глибоководних причалів ДП «МТП «Южний», затверджених Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 26.09.2012р. №711-р., включеного до Переліку інфраструктурних проектів у сфері транспорту, затвердженого Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 01.08.20ІЗ № 563-р. (№21), 12.12.2012 року між державним підприємством «Морський торговельний порт «Южний» (надалі - замовник) та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «МьобіусКонстракшнЮкрейн» (надалі - підрядник) було укладено договір №СД/Т/ВКБ-300 про закупівлю робіт за державні кошти (надалі - Договір), відповідно до п.2.1. якого, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Підрядник зобов'язується у 2012-2015 роках викопати Замовнику днопоглиблювальні роботи з реконструкції морського підхідного каналу та внутрішніх водних підходів до глибоководних причалів морського порту «Южний» (далі - «Роботи»), а Замовник зобов'язується оплачувати такі Роботи.

Пунктом 5.1. Договору, передбачено що, розрахунки проводяться до графіку фінансування (додаток №2), що є невідємною частиною цього Договору, шляхом:

5.1.1. попередньої оплати, яка здійснюється на підставі виставленого підрядником рахунка, у термін 20 (двадцяти) банківських днів в розмірі 10% від ціни цього Договору, що складає111 666 124, 44 грн. у т.ч. ПДВ 20% - 18 611 020,74 грн.

5.1.1.1. підрядник протягом терміну дії договору, з дня надходження коштів (попередньої оплати) підтверджує їх використання згідно з актами за формою КБ-2в та КБ-3 про використання коштів за призначенням -погашення (зарахування) попередньої оплати здійснюється при проміжних оплатах за виконані роботи, пропорційно вартості виконаних робіт згідно з актами виконаних робіт за установленими формами.

Відповідно до пункту 6.1.5. Договору, замовник може у разі необхідності, прийняти обовязкове для виконання підрядником рішення про уповільнення, зупинення або прискорення виконання робіт (днопоглиблення обєкта) із внесенням в установленому порядку змін у цей договір, у тому числі до календарного графіка виконання робіт та графіка фінансування.

Відповідно до и, 8.3. Договору,крім сплати штрафних санкцій сторони компенсують один одному збитки, зумовлені невиконанням або неналежним виконанням своїх зобовязань за цим договором, та винними діями або бездіяльністю сторін.

Пунктом 9.1. Договору передбачено, що сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за цим Договором у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладання цього Договору та виникли поза волею Сторін (аварія, катастрофа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, війна тощо).

Пункт 9.3. Договору встановлює, що доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідні документи, які видаються Торгово-промисловою палатою України (її регіональним представництвом).

Відповідно до п.11.1. Договору, цей договір набуває чинності з дати його укладання і діє до 31.12.2015 року, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобовязань.

Відповідно до п. 12.3. Договір може бути розірваний будь-якою із Сторін в односторонньому порядку у разі невиконання або неналежного виконання іншою Стороною своїх зобов'язань за Договором з повідомленням іншої Сторони, яке має бути отримано нею не менше ніж за 30 календарних днів до дня розірвання Договору. У такому разі Сторона, яка розриває Договір в односторонньому порядку, має право стягнути з іншої Сторони, крім заподіяних збитків, також штраф у розмірі 10% від загальної ціни робіт за Договором як за невиконання або неналежне виконання Стороною зобов'язань за Договором.

У зв'язку з реорганізацією ДП «МТП «Южний» шляхом виділу стратегічних об'єктів портової інфраструктури, іншого майна, прав та обов'язків стосовно них відповідно до розподільчого балансу від 13.06.2013 року та акту приймання-передачі від « 13» червня 2013 року та утворення внаслідок виділу Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 04.03.2013р. № 133-р, наказу Міністерства інфраструктури України від 19.03.2013 № 163. до ДП «АМПУ» перейшли права та обов'язки за договором від 12.12.2012 №СД/Т/ВКБ-300, з огляду на що, Державне підприємство «Морський торговельний порт «Южний» було замінено на Державне підприємство «Адміністрація морських портів України», в особі Южненської філії ДП «АМПУ», про що була укладено відповідна додаткова угода.

Відповідно до пункту 6.1.5. Договору від 12.12.2012р. №СД/Т/ВКБ-300, укладеного з ТОВ «МьобіусКонстракшнЮкрейн», роботи за зазначеним договором були припинені з 11.10.2014року, що підтверджується листом відповідача від 13.10.2014р. № 13/10-ОП.

Фактично виконані роботи оплачені Адміністрацією у повному обсязі.

В свою чергу, листами від 23.12.2014 №738/1/18-14, від 31.12.2014 № 7194/02/108-14, від 13.01.2015 № 110/02/108-15, від 27.01.2015 № 372/4/01/02-15 адміністрація морського порту «Южний» повідомила про необхідність відновлення передбачених умовами договору робіт.

Листами від 02.02.2015 б/н та від 09.04.2015 б/н ТОВ «МьобіусКонстракшнЮкрейн» повідомило про те, що не планує поновлювати роботи, посилаючись на нестабільну політичну ситуацію та «панічні настрої» на валютному ринку країни.

На підставі вищевикладеного, враховуючи неналежне виконання умов договору з боку ТОВ «МьобіусКонстракшнЮкрейн» на адресу Відповідача у відповідності до п. 12.3. Договору було надіслано повідомлення від 05.06.2015 №2998/01/102-15 про розірвання Договору з 17.07.2015 року. Зазначене повідомлення було отримано Відповідачем 11.06.2015 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Також, у вказаному вище повідомленні позивач вимагав від відповідача в строк до 17.07.2015 року повернути суму непогашеної попередньої оплати у розмірі 12 483 231,87грн., а також відповідно до п. 12.3. Договору у зазначений строк перерахувати на рахунок Адміністрації штраф у розмірі 10% від загальної ціпи робіт за Договором, як за неналежне виконання зобов'язань за Договором, що становить 111 636 131, 28 грн. (1 116 361 312, 80 грн. х 10%).

Проте, вказана вимога позивача була залишена відповідачем без задоволення, що стало підставою для звернення Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Южненської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" до суду з позовом до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю МьобіусКонстракшнЮкреін про стягнення 124 119 363,15грн. (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог).

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, а саме: цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу Українимайново-господарськими визнаються цивільно-правовізобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносинпри здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язанасторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другоїсторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона маєправо вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Правові відносини сторін виникли на підставі укладеного між ними договору про закупівлю робіт за державні кошти№СД/Т/ВКБ-300 від 12.12.2012р. та додаткових угод до нього.

Згідно ст.509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Він може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ст.ст.202, 205 Цивільного кодексу України).

Згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 901 Цивільного Кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

На виконання умов договору позивачем були оплачені фактично виконані відповідачем роботи, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями акту приймання-передачі майна, майнових прав та зобовязань від 13.06.2013р. та платіжного доручення №3504 віл 27.12.2012р.

Відповідно до пункту 6.1.5. Договору, замовник може у разі необхідності, прийняти обовязкове для виконання підрядником рішення про уповільнення, зупинення або прискорення виконання робіт (днопоглиблення обєкта) із внесенням в установленому порядку змін у цей договір, у тому числі до календарного графіка виконання робіт та графіка фінансування.

Відповідно до пункту 6.1.5. Договору від 12.12.2012р. №СД/Т/ВКБ-300, укладеного з ТОВ «МьобіусКонстракшнЮкрейн», роботи за зазначеним договором були припинені з 11.10.2014року, що підтверджується листом відповідача від 13.10.2014р. № 13/10-ОП.

Листами від 23.12.2014 №738/1/18-14, від 31.12.2014 № 7194/02/108-14, від 13.01.2015 № 110/02/108-15, від 27.01.2015 № 372/4/01/02-15 адміністрація морського порту «Южний» повідомила про необхідність відновлення передбачених умовами договору робіт.

Листами від 02.02.2015 б/н та від 09.04.2015 б/н ТОВ «МьобіусКонстракшнЮкрейн» повідомило про те, що не планує поновлювати роботи, посилаючись на нестабільну політичну ситуацію та «панічні настрої» на валютному ринку країни.

Відповідно до п. 12.3. Договір може бути розірваний будь-якою із Сторін в односторонньому порядку у разі невиконання або неналежного виконання іншою Стороною своїх зобов'язань за Договором з повідомленням іншої Сторони, яке має бути отримано нею не менше ніж за 30 календарних днів до дня розірвання Договору. У такому разі Сторона, яка розриває Договір в односторонньому порядку, має право стягнути з іншої Сторони, крім заподіяних збитків, також штраф у розмірі 10% від загальної ціни робіт за Договором як за невиконання або неналежне виконання Стороною зобов'язань за Договором.

На підставі вищевикладеного, враховуючи неналежне виконання умов договору з боку ТОВ «МьобіусКонстракшнЮкрейн» на адресу Відповідача у відповідності до п. 12.3. Договору було надіслано повідомлення від 05.06.2015 №2998/01/102-15 про розірвання Договору з 17.07.2015 року. Зазначене повідомлення було отримано Відповідачем 11.06.2015 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.Також, у вказаному вище повідомленні позивач вимагав від відповідача в строк до 17.07.2015 року повернути суму непогашеної попередньої оплати у розмірі 12 483 231,87грн., а також відповідно до п. 12.3. Договору у зазначений строк перерахувати на рахунок Адміністрації штраф у розмірі 10% від загальної ціпи робіт за Договором, як за неналежне виконання зобов'язань за Договором, що становить 111 636 131, 28 грн. (1 116 361 312, 80 грн. х 10%).

Проте, вказана вимога позивача була залишена відповідачем без задоволення.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), що визначено в ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Судом не приймаються до уваги посилання відповідача, викладені у запереченні на позов, щодо того, що ним фактично за ввесь період нарахування вказаної заборгованості займалось інше приміщення відповідача, що є значно меншим за орендоване ним приміщення, оскільки відповідачем не надано документів, які б підтверджували вказані у відзиві обставини (акт-приймання передавання приміщення, тощо.).

Перевіривши надай позивачем розрахунок суми заборгованості, дослідивши докази у їх сукупності суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За при приписами ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.44, 49 ГПК України витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача у справі.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Южненської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Мьобіус Констракшн Юкреін про стягнення 124 119 363,15грн. задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Мьобіус Констракшн Юкреін (65543, Одеська обл., Комінтернівський р-н., с.Визирка, вул.Чапаєва, буд. 50; ) на користь Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», в особі Южненської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України» (адміністрація морського порту "Южний") (65481, Одеська область, м. Южне, вул. Берегова, буд. 11, ) суму основного боргу у розмірі 12 483 231 /дванадцять мільйонів чотириста вісімдесят три тисячі двісті тридцять одна/ грн. 87 коп., штраф за неналежне виконання зобов'язань за договором у розмірі 111 636 131 /сто одинадцять мільйонів шістсот тридцять шість тисяч сто тридцять одна/ грн. 28 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 73 080 /сімдесят три тисячі вісімдесят/ грн.00коп.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної cкарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст складено та підписано 28 вересня 2015 р.

Суддя Ю.О. Зайцев