ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

28 вересня 2015 року Справа № 920/3/15

Вищий господарський суд України в складі колегії суддів:

головуючого - суддів:Грейц К.В., Бакуліна С.В., Поляк О.І. (доповідач)
розглянувши матеріали касаційної скарги Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"
на постановуХарківського апеляційного господарського суду від 08.06.2015
у справі № 920/3/15
господарського судуСумської області
за позовомДочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"
доПублічного акціонерного товариства "Конотопський арматурний завод"
простягнення 1 565 253,08 грн.

В С Т А Н О В И В:

Подана ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" касаційна скарга на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 08.06.2015 у справі № 920/3/15 Господарського суду Сумської області не може бути прийнята до розгляду Вищим господарським судом України, оскільки вона не відповідає вимогам розділу ХІІ-1 ГПК України, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 111 ГПК України касаційна скарга за змістом повинна містити вимоги особи, що подала касаційну скаргу, із зазначенням суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права судом.

Тобто в касаційній скарзі має зазначатися перелік конкретних норм матеріального і/або процесуального права, які, на думку заявника, порушені чи неправильно застосовані судами попередніх інстанцій, з обов'язковим обґрунтуванням суті такого порушення чи неправильного застосування.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 111-3 вказаного Кодексу касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо у скарзі не зазначено суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права.

Проте, як вбачається зі змісту касаційної скарги, скаржник, зазначаючи про порушення судами нижчих інстанцій норм матеріального права, вказує статті Господарського процесуального кодексу України, наводить свої міркування щодо застосування норм закону та викладає обставини справи. При цьому, скаржник, не дотримуючись вищевказаних вимог процесуального законодавства, не зазначає суті порушень норм процесуального права, допущених апеляційним господарським судом при прийнятті оскаржуваної постанови. Скаржник зводить доводи касаційної скарги до переоцінки доказів у справі.

Однак, в силу ч. 2 ст. 111-7 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази. Тоді як відповідно до положення частини 1 наведеної норми її повноваження полягають лише у перевірці застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених ними фактичних обставин справи.

Отже, виходячи з наведеного, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку про повернення касаційної скарги заявнику на підставі п. 6 ч. 1 ст. 111-3 ГПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 86, 110, 111, п. 6 ч. 1 ст. 111-3 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ухвалив:

Касаційну скаргу Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 08.06.2015 у справі № 920/3/15 Господарського суду Сумської області повернути скаржнику.

Головуючий суддя К.В. Грейц

Судді С.В. Бакуліна

О.І. Поляк