ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" вересня 2015 р.Справа № 922/3999/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жиляєва Є.М.

при секретарі судового засідання Васильєву А.В.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" м. Марганець (Дніпропетровська область)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Східно-Українське промислове товариство", м. Харків
про стягнення 1 401930,56 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1, довіреність № 30/16 від 05.01.2015 року

відповідача - ОСОБА_2, довіреність б/н від 29.07.2015 року

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" м. Марганець (Дніпропетровська область) (позивач) 10.07.2015 р. звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Східно-Українське промислове товариство", м. Харків, про стягнення 1 401 930,56 грн. Також до стягнення заявлені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання з боку відповідача своїх зобов'язань за Договором поставки № 352 від 09.09.2013 року, зокрема, в частині свого зобов'язання поставити (передати у власність) позивача товар, у зв'язку із чим, позивачем заявлено до стягнення з відповідача: пеню в розмірі 937 420,16 грн. та штраф в розмірі 464 510,40 грн.

В якості правових підстав даного позову позивач посилається, зокрема, на приписи ст.ст. 11, 509, 611, 624, 629, 631 Цивільного кодексу України, 173, 193, 216, 218, 230, 231 Господарського кодексу України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13 липня 2015 року було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі № 922/3999/15 та призначено її розгляд у відкритому судовому засіданні на 04 серпня 2015 року о 12:00.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04 серпня 2015 року в задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи (вх. № 30913 від 03.08.2015 р.) відмовлено та розгляд справи № 922/3999/15 відкладено на 08 вересня 2015 р. о 10:40 год.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 08 вересня 2015 року клопотання відповідача продовження строку вирішення спору (вх. № 35716 від 08.09.2015 р.) задоволено, строк розгляду спору продовжено на пятнадцять днів, до 25 вересня 2015 року, клопотання відповідача про відкладення розгляду справи (вх. № 35571 від 07.09.2015 р.) задоволено та розгляд справи № 922/3999/15 відкладено на 21 вересня 2015 р. о 10:40год., відповідно до приписів ст. 77 ГПК України.

18.09.2015 року через канцелярію суду, до матеріалів справи від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження по справі (вх. № 37482) з додатковими документами.

21.09.2015 року через канцелярію суду, до матеріалів справи від позивача надійшли заперечення проти зупинення провадження по справі (вх. № 37518), які досліджено та долучено до матеріалів справи.

21.09.2015 року через канцелярію суду, до матеріалів справи від позивача надійшли заперечення проти задоволення клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій (вх. № 37517), які досліджено та долучено до матеріалів справи.

Позивач в призначене судове засідання з'явився, заявлені позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач в призначене судове засідання з'явився, проти позову заперечив, проте підтримав подане раніше клопотання про зупинення провадження по справі (вх. № 37482). Також, відповідач в судовому засіданні заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи, мотивоване необхідністю надання додаткових документів по даній справі.

Щодо клопотання відповідача про зупинення провадження по справі (вх. № 37482) суд зазначає, що воно буде вирішено в наступному судовому засіданні.

Розглянувши усне клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, заслухавши думку позивача з приводу вказаного клопотання, який заперечив проти його задоволення, суд вирішив за доцільне його задовольнити шляхом оголошення перерви в судовому засіданні.

Так, 21.09.2015 року в судовому засіданні оголошено перерву до 24.09.2015 року до 10:00, відповідно до приписів ст. 77 ГПК України.

24.09.2015 року через канцелярію суду, до матеріалів справи від відповідача надійшли письмові пояснення на заперечення позивача щодо задоволення клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій (вх. № 38416) з додатковими документами, які досліджено судом та долучено до матеріалів справи.

Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримує повністю з підстав, викладених в позовній заяві та наполягає на їх задоволенні.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив повністю, проте підтримав подані раніше: клопотання про зупинення провадження по справі (вх. № 37482) та клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій (вх. № 35600).

Розглянувши клопотання відповідача про зупинення провадження по справі № 922/3999/15 (вх. № 37518), заслухавши думку позивача з приводу вказаного клопотання, який заперечував проти його задоволення, суд зазначає про наступне.

Згідно з ст. 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Так, в обґрунтування заявленого клопотання відповідачем надано ухвалу господарського суду Харківської області від 10.09.2015 року по справі № 922/5243/15 за позовом ТОВ "Східно-Українське промислове товариство" до ПАТ "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" про розірвання договору поставки № 352 від 09.09.2013 року, який укладений між позивачем відповідачем.

Дослідивши матеріали справи та подані учасниками судового процесу документи, господарський суд дійшов висновку про те, що вирішення справи № 922/5243/15 не є підставою для зупинення провадження у справі № 922/3999/15, оскільки вказані справи не є пов'язаними з одна з одною та розгляд справи № 922/5243/15 не перешкоджає розгляду даного спору у справі № 922/3999/15.

Враховуючи вищевикладене суд не знаходить правових підстав для зупинення провадження у справі № 922/3999/15, у зв'язку із чим, відмовляє в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі (вх. № 37518).

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, у зв'язку з чим господарська справа №922/3999/15 розглядається відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, - за наявними в ній матеріалами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

09 вересня 2013 року між позивачем - Публічним акціонерним товариством "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" (покупець) та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Східно-Українське промислове товариство" (постачальник) було укладено Договір поставки № 352 (далі - Договір, т.с. І а.с. 9-13) з Протоколом розбіжностей від 10.10.2013р. та протоколом узгодження розбіжностей (т.с. І а.с. 14-18).

Відповідно до п. 1.1. вищевказаного Договору постачальник зобов'язується поставити (передати у власність) покупцеві товар у відповідності до Специфікацій (Додатків) до цього Договору, а покупець прийняти поставлений товар та оплатити його вартість в порядку і на умовах передбачених ним Договором.

Згідно з п. 2.1. Договору, ціна товару, який підлягає поставці за цим Договором, узгоджується сторонами у відповідних Специфікаціях на поставку товару.

Відповідно до п. 3.2. Договору, строки поставки товару узгоджуються Сторонами в специфікаціях на поставку товару. Дострокова поставка товару допускається тільки за погодженням сторін.

Згідно з умовами пункту 11.1 Договору поставки № 352 від 09.09.2013 р., цей договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2015 року

Відповідно до п. 1 Специфікації № 2 від 16.09.2013 року (далі - Специфікація № 2) з урахуванням Додаткової угоди № 5 від 04.11.2014р. до Договору поставки № 352 від 04.11.2014 р. постачальник зобов'язався поставити за цінами та на умовах: найменування продукції: Дробарка СМД-175А у кількості 1 шт., ціна з ПДВ - 4645104,00 грн., термін поставки до 01.02.2015 р.

Поставка товару здійснюється транспортом Постачальника Транспортні витрати включені в ціну товару. Поставка здійснюється на умовах DDU, склад ПАТ "Марганець кий ГЗК" м. Марганець (згідно Інкотермс-2000) (п.п. 2, 3 Специфікації № 2 від16.09.2013 р.).

Відповідно до п.п. 4, 5 Специфікації № 2 від16.09.2013 р., розрахунок за поставлений товар здійснюється шляхом відкриття акредитиву на користь Постачальника. Покупець зобов'язується відкрити акредитив протягом 15 календарних днів після надання Постачальником банківської гарантії. В разі якщо протягом 30 календарних днів з моменту надання Постачальником банківської гарантії, відкриття акредитиву не здійснено, Покупець зобовязаний повернути банківську гарантію Постачальнику. В день постачання Товару, Постачальник зобовязаний надати рахунок, накладну, податкову накладну, оформлену відповідно до вимог згідно ст.ст. 187, 201 Податкового Кодексу України, а також документи зазначені в п. 3.3 Договору.

Вид акредитиву безвідзивний, неподільний. Акредитив виконується без акцепту проти таких документів: рахунок - фактура (оригінал), документ що засвідчує якість товару, виданий виробником, акт прийому-передачі товару по кількості і якості підписаний Сторонами на складі Покупця, акт введення в експлуатації товару підписаний Сторонами (оригінал).

Надання документів в банк не раніш 5 банківських днів з моменту підписання акту введення Товару в експлуатацію, але не пізніше 35 календарних днів з дати підписання акту прийому-передачі товару по кількості і якості підписаного Сторонами на складі Покупця.

У разі не надання Постачальнику Покупцем акту вводу в експлуатацію Товару протягом 35 календарних днів з дати підписання акту прийому-передачі товару по кількості і якості підписаного Сторонами на складі Покупця відкриття акредитиву здійснюється проти таких документів рахунок-фактура (оригінал), документ що засвідчує якість товару, виданий виробник, акт прийому-передачі товару по кількості і якості підписаний Сторонами на складі Покупця (оригінал).

Усі витрати і комісія банку бенефіціара за рахунок Постачальника. Усі витрати і комісія банку виконавця за рахунок Покупця (п.п. 6, 7 Специфікації № 2 від16.09.2013 р.).

Пунктом 8 Специфікації №2 від 16.09.13р. до Договору № 352 від 09.09.2013р. сторони встановили, що термін дії акредитиву 350 календарних днів з моменту виставлення.

Згідно з пунктами 9, 10 Специфікації № 2 від16.09.2013 р., термін розкриття акредитиву банком Покупця 5 банківських днів від дати надання банком Постачальника усіх необхідних документів, вказаних в п.5. Плата комісії за зміни умов акредитиву і його обслуговування на термін його дії здійснюється стороною, яка виступає ініціатором цих змін.

Умовами п. 11 Специфікації № 2 від16.09.2013 р. встановлено, що прийняття товару по кількості і якості поводиться на складі Покупця. Товар має бути новим, виготовленим в 2014р.

Згідно з п. 14 Специфікації № 2 від 16.09.2013 р. виробник товару ТОВ "НВК" ЛЕМЗ-ОГМК" м. Луганськ.

Пунктом 15 Специфікації №2 від 16.09.13р. до Договору поставки № 352 від 09.09.2013р. сторони встановили, що строк дії банківської гарантії до 03.03.2015 року.

З метою забезпечення виконання Постачальником зобовязань по постачанню товару, передбачених даною специфікацією, постачальник надає Покупцю банківську гарантію в розмірі 15% від суми специфікації, на умовах зазначених в розділі "7.БАНКІВСЬКА ГАРАНТІЯ ВИКОНАННЯ" даного договору (п. 16 Специфікації № 2 від16.09.2013 р.).

Відповідно до п. 17 Специфікації № 2 від 16.09.2013 р., дробарка виготовляється згідно технічних вимог до дробарки СМД-175А (Додаток №1) та опитувального листа на дробарку СМД-175А (Додаток № 2) які є невідємною частиною даної специфікації.

Позивач звернувся з даним позовом до господарського суду, в якому зазначав про те, що відповідач не виконав зобов'язань за Специфікацією № 2 до Договору № 352 від 09.09.2013 р. з урахуванням Додаткової угоди № 5 від 04.11.2014р. щодо поставки товару позивачеві на загальну суму 4645101,00 грн., на підставі чого, позивачем зазначено, що строк прострочення поставки товару рахується з 02.02.2015 р. по 15.06.2015 р.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Посилаючись на вищевикладене, позивачем заявлено до стягнення пеню в розмірі 937420,16 грн. та штраф в розмірі 464510,40 грн.

Відповідач проти позову заперечував та наголошував, що позивач не довів наявність доказів спричинення позивачу матеріальної або будь-якої іншої шкоди внаслідок порушення з боку відповідача умов договору. Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідачем наголошено на невідповідність значного розміру неустойки наслідкам порушення.

Також, в обґрунтування своїх заперечень, відповідач зазначив, що виробником товару за Договором поставки № 352 від 09.09.2013р. та Специфікацією № 2 від 16.09.2013 р. до Договору є ТОВ "НВК" ЛЕМЗ-ОГМК", яке знаходиться у місті Луганську, на тимчасово окупованій території, що призводить до неможливості з боку відповідача виконати умови Договору, що спричинено частково форс-мажорними обставинами відповідача, а саме, з 19.06.2014р. припинення роботи відділу, з 18.07.2014р. нарахування заробітних плат працівникам із збереженням місця роботи та форс-мажорними обставинами Товариства з обмеженою відповідальністю "НВК "ЛЕМЗ-ОГМК", як виробника товару, яке розміщене на території м. Луганська та який є виробником товару.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За приписами ст.ст. 525-526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного Кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з приписами ст. 610, ст. 611 Цивільного Кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень щодо одночасного стягнення пені та штрафу, що узгоджуються умовою договору, згідно ст. 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов'язань передбачена ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд України в Постанові від 27.04.2012 р. у справі № 06/5026/1052/2011.

Згідно з п. 6.8. Договору поставки 352 від 09.09.2013 р., за порушення строку поставки товару постачальник сплачує покупцеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості непоставленого та/або несвоєчасно поставленого товару за кожний день прострочення поставки. У випадку продовження такого прострочення більше 10-ти календарних днів, постачальник додатково сплачує покупцю штраф у розмірі 10% від суми не поставленого (недопоставленого) товару.

Враховуючи вищезазначене, господарський суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача пені та 10 % штрафу за порушення договірних зобов'язань.

Під час розгляду справи представник відповідача звернувся до суду з клопотанням про зменшення на 99 % розміру пені та штрафу, з посиланням на те, що відповідач протягом тривалого часу перебуває у скрутному фінансово-економічному становищі, його діяльність має явно виражений збитковий характер у зв'язку з наявністю воєнного конфлікту на території, де розташовано підприємство виробника товару - ТОВ "НВК "ЛЕМЗ-ОГМК" за Договорами поставки, в тому числі й Договором поставки №352 від 09.09.2013 р., а саме - у місті Луганську.

Розглянувши зазначене клопотання суд зазначає, що можливість зменшення розміру неустойки за рішенням суду, у випадку, коли розмір неустойки значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, передбачена ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України. При цьому, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки суд має взяти до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; майнові та інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

У відповідності до п. 3 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Пленум Вищого господарського суду України в п. 3.17.4 постанови від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" роз'ясняє, що вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (п. 3 ст. 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо. У зазначеній нормі ГПК йдеться про можливість зменшення розміру саме неустойки (штрафу, пені). Крім того, ця процесуальна норма може застосовуватись виключно у взаємозв'язку (сукупності) з нормою права матеріального, яка передбачає можливість зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), а саме частиною третьою статті 551 ЦК України і статтею 223 Господарського кодексу України.

Таким чином, вирішуючи питання про зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов'язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення у виконанні зобов'язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків. Крім того, висновок суду щодо необхідності зменшення розміру пені та штрафу, яка підлягає стягненню з відповідача, повинен ґрунтуватися, крім викладеного, на загальних засадах цивільного законодавства, якими є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (п. 6 ст. 3 Цивільного кодексу України).

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що вони не є імперативними, тобто зменшення розміру неустойки є правом, а не обов'язком суду, та може бути застосоване на розсуд суду за наявності певних умов.

Суд при цьому враховує, що наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором (рішення Конституційного Суду від 11.07.2013 р. № 7-рп/2013).

З матеріалів справи та пояснень відповідача вбачається, що розмір заявлених до стягнення штрафних санкцій не відповідають наслідкам порушення, оскільки розрахунки за умовами Договору здійснюються у формі акредитиву - оплата після представлення документів, які підтверджуються отримання товару позивачем.

Таким чином, жодних витрат чи передплат за виготовлення товару позивач не здійснював.

Вартість товару за умовами Договору складає 4645104,00 грн., тоді, як загальний розмір штрафних санкцій становить 1401930,56 грн., що складає 1/3 вартості самого товару.

Також, суд бере до уваги те, що забезпечення виконання умов Договору здійснюється за рахунок неустойки та банківської гарантії. Так, за невиконання відповідачем умов Договору позивач отримав грошові кошти в розмірі 696765,60 грн. на підставі банківської гарантії виконання (т.с. І а.с. 58-59), і те, що відповідач частково виконав свої зобов'язання за Договором, а саме, 18.04.2014 року та 29.04.2014 року відповідач виконав умови Специфікації №3 щодо поставки Валка дробарки СМД-175А 4.3558.03.000.0023 СБ за ціною в розмірі 2 208 000,00 грн. у кількості 2 шт. (т.с. І а.с. 67-79).

З умов Специфікації № 2 від 16.09.2013 р. до Договору поставки № 352 від 09.09.2013р., підприємство виробника товару - ТОВ "НВК "ЛЕМЗ-ОГМК" за вказаним Договором розташоване у місті Луганську.

В підтвердження вкрай незадовільного фінансового стану відповідач надав Довідку про кредиторську заборгованість відповідача станом, з якого вбачається, що станом на 21.09.2015 року Товариства з обмеженою відповідальністю "Східно-Українське промислове товариство" має збитків на загальну суму 6 887 486,41 грн., у тому числі 5 041 530,00 руб. РФ та тяжкий фінансово-економічний стан відповідача продовжує погіршуватися.

Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, суд повинен з'ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов'язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення у виконанні зобов'язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Суд об'єктивно оцінивши даний випадок, приймає до уваги причини неналежного виконання зобов'язання відповідачем та його тяжкий матеріальний стан.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає клопотання відповідача про зменшення розміру пені та штрафу на 99 % (т.с. 1 а.с. 56-57) таким, що підлягає частковому задоволенню, у зв'язку з чим, суд вважає за можливе зменшити розмір пені та 10% штрафу на 90 %, а саме стягнути з відповідача пеню у розмірі 93742,01 грн. та штраф у розмірі 46451,04 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Вищенаведені обставини є підставою для часткового задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до приписів п.4.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", у разі коли господарський суд на підставі пункту 3 статті 83 ГПК зменшує розмір неустойки (штрафу, пені), витрати позивача, пов'язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. 526, ч.1 ст. 530, ст.ст. 610, 611, 625 ЦК України, ст. ст. 1, 4, 12, 22, 33-34, 38, 43, 47-49, 75, п. 3 ст. 83, ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Східно-Українське промислове товариство" (61072, Харківська область, м. Харків проспект Леніна, буд. 31-А, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" (53400, Дніпропетровська область, м. Марганець, вул. Радянська, буд. 62, р/р 1001 в ПАТ КБ "Приватбанк" м. Дніпропетровськ, МФО 305299, ) - 93742,01 грн. пені, 46451,04 грн. штрафу та 28038,61 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову - відмовити.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 29.09.2015 р.

Суддя ОСОБА_3