номер провадження справи 27/94/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2015 Справа № 908/2291/15-г

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ЄВРОМІНЕРАЛ (84571 Донецька область, Артемівський район, селище Опитне, вул. Київська, 5)

до MARVELLUX TRADING LLP (SUITE 95, 30 WOBURNPLACE, LONDON, UNITED KINGDOM, WC1H OJR)

про стягнення 350 854 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 06.04.2015р. 23,304799 грн. за 1 долар США становить 8 176 581 грн. 95 коп.

Суддя Дроздова С.С.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, дов. б/н від 01.04.2015р.

від відповідача: не зявився

Товариством з обмеженою відповідальністю ЄВРОМІНЕРАЛ, м. Донецьк заявлено позов до MARVELLUX TRADING LLP, WOBURNPLACE, LONDON про стягнення 350 854 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 06.04.2015р. 23,304799 грн. за 1 долар США становить 8 176 581 грн. 95 коп.

Відповідно до розпорядження Вищого господарського суду України від 08.09.2014р. № 28-р Про зміну територіальної підсудності господарських справ, у звязку з неможливістю здійснювати правосуддя господарськими судами Донецької і Луганської областей, Донецьким апеляційним господарським судом у районі проведення антитерористичної операції, на підставі подання Державної судової адміністрації України від 26.08.2014 р. № 8-4166/14 та від 29.08.2014р. № 8-4211/14, керуючись статтею 1 Закону України Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням анти терористичної операції, статтею 34 Закону України Про судоустрій та статус суддів визначено, що розгляд господарських справи, підсудних господарським судам, розташованим в районі проведення антитерористичної операції, здійснюється зокрема: господарських справ, підсудних господарському суду Донецької області господарським судом Запорізької області.

Відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України № 30 від 26.11.2010р., протоколом автоматичного розподілу справи між суддями від 06.04.2015р., справу № 908/2291/15-г передано на розгляд судді Дроздовій С.С.

Ухвалою суду від 07.04.2015р. позовну заяву прийнято до розгляду, присвоєно справі № 908/2291/15-г та номер провадження 27/94/15, судове засідання призначено на 23.09.2015р., позивача зобовязано не пізніше ніж до 30 квітня 2015р. надати господарському суду нотаріально засвідчений переклад на англійську мову ухвали від 07.04.2015р. та судового доручення про вручення даної ухвали відповідачам.

12.05.2015р. позивачем надіслано на адресу суду нотаріально засвідчені переклади ухвали суду від 07.04.2015р. та судового доручення про врученні даної ухвали відповідачу (прохання про вручення з кордоном судових або позасудових документів) .

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Ухвалою суду від 14.05.2015р. провадження у справі було зупинено № 908/2291/1 до дати призначеного судового засідання 23.09.2015р.

04.08.2015р. на адресу господарського суду надійшло підтвердження того, що запитувальним органом, якому було надіслано та доручено вручити прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів, відповідачу у справі було вручено ухвалу суду про порушення провадження у справі № 908/2291/15-г та призначено судове засідання на 23.09.2015р.

Ухвалою суду від 17.08.2015р. поновлено провадження у справі № 908/2291/15-г та призначено судове засідання на 23.09.2015р.

23.09.2015р. до початку розгляду справи представник позивача заявив письмове клопотання щодо відмови від здійснення технічної фіксації судового процесу.

Головуючим суддею оголошено яка справа розглядається, склад суду, та розяснено представнику позивача, який прибув в судове засідання, його права, у тому числі право заявляти відводи.

Відводів складу суду не заявлено.

У судовому засіданні 23.09.2015р. представник позивача надав письмову заяву про припинення провадження у справі № 908/2291/15-г, у звязку із добровільною сплатою суми боргу відповідачем у розмірі 350 000 доларів США, що на день звернення позивача з позовом складало 8 156 679 грн. 65 коп. Позивач зазначив, що після зробленої оплати, борг відповідача за спірним контрактом становить 854 долари США.

Крім того, позивач надав письмову заяву, відповідно до якої просить суд залишити за позивачем судовий збір у розмірі 73 080 грн. 00 коп., сплачений платіжним дорученням № 1188 від 31.03.2015р., у звязку із добровільною оплатою більшої частини заборгованості.

Заяви позивача прийняті судом, відповідно до ст. 22 ГПК України.

Відповідач у судове засідання, відкрите 23.09.2015р. не зявився, вимог суду не виконав, письмового відзиву не надав, про час та місце розгляду справи був попереджений належним чином. Поважні причини своєї неявки суду не повідомив. Клопотань про розгляд справи без відповідача або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Згідно ст. 22 ГПК України, сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

У відповідності із ст. 33 ГПК України, обовязок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами, якщо їх достатньо для вирішення спору по суті. Відповідач свої зобовязання не виконав, не скористався правом на захист своїх інтересів.

Розглянувши матеріали та фактичні обставини справи, заслухавши представника позивача, оцінивши надані докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Згідно з ч. 1 ст. 13, ч. 1, 2 ст. 14 Цивільного кодексу України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обовязковим для неї.

Вирішуючи спір, суд враховує наступне. Відповідно до ст. 4-1 ГПК України господарські суди вирішують спори у порядку позовного провадження.

Позов це вимога позивача про захист порушеного або оспорюваного субєктивного права чи охоронюваного законом інтересу, яка здійснюється у визначеній законом процесуальній формі. Згідно з господарським процесуальним законодавством предмет позову це матеріально правова вимога позивача до відповідача, відносно якої суд повинен винести рішення. Матеріальноправова вимога позивача повинна опиратися на певні обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а саме на підставу позову.

Згідно з ст. 20 ГК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Господарським судом встановлено, що 01.12.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЄВРОМІНЕРАЛ» (продавець) та MARVELLUX TRADING LLP (покупець) був укладений контракт № SР-01/12.

Відповідно до п. 1.1 Контракту продавець зобов'язався поставити покупцю глину вогнетривку українського виробництва (надалі товар), а покупець зобов'язався прийняти його та своєчасно здійснити оплату на умовах даного контракту.

Згідно п. 3.1 Контракту товар повинен поставлятися покупцю, відповідно до його заявок на умовах п.п. 3.2 - 3.7 Контракту.

Відповідно до п.2.2 Контракту оплата товару повинна бути здійснюватися покупцем шляхом банківського переведення коштів на валютний рахунок продавця: 100% з урахуванням даних боргового коносаменту шляхом банківського переведення протягом 40 календарних днів від дати бортового коносаменту.

В додатку 1 до Контракту сторони узгодили умови поставки 12 500 тонн (+/- 2 %). На виконання умов Контракту продавець поставив покупцю товар: 23 грудня 2014 року у кількості 12 530,5 тон за ціною 28 доларів США вартістю 350 854 доларів США. Кінцевий термін оплати відповідно до контракту - 01 лютого 2014 року. Товар покупець прийняв без заперечень, проте свої обов'язки щодо оплати за поставлений товар не виконав. Товар відповідач прийняв без заперечень, проте свої обов'язки щодо оплати за поставлений товар не виконав.

Позивач прийняті на себе зобовязання виконав належним чином та поставив відповідачу товар, відповідно до умов контракту № SР-01/12 від 01.12.2014р.

За відповідачем рахується не сплачена заборгованість.

Статтями 11 та 509 Цивільного кодексу України визначено, що однією із підстав виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк, є договір.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності

конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Ст. 218 ГК України встановлено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобовязання, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічний припис містять п.п. 1, 7 ст. 193 Господарського кодексу України.

Під час розгляду справи знайшли підтвердження обставини, що відповідач частково сплатив суму боргу у розмірі 350 000 доларів США, що підтверджується випискою з банківського рахунку позивача від 12.08.2015р.

Враховуючи письмову заяву позивача про припинення провадження у справі № 908/2291/15-г, у звязку із добровільною частковою сплатою відповідачем суми боргу у розмірі 350 000 доларів США, господарський суд припиняє провадження у справі в цій частині, на підставі п. 1.1 ст. 80 ГПК України.

Згідно зі ст. 599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Під належним виконанням зобовязання розуміють виконання належній особі, в належному місці, в належний строк (термін), з додержанням усіх інших вимог і принципів виконання зобовязань. Якщо учасники зобовязання порушують хоч би одну з умов його належного виконання, зобовязання не припиняється, а трансформується (змінюється), оскільки в такому разі на сторону, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обовязки у вигляді відшкодування збитків, сплати неустойки тощо. Виконання таких додаткових обовязків, як правило, не звільняє боржника від виконання зобовязання в натурі. Лише після того, як сторони здійснять усі дії, що випливають із зобовязання, воно вважатиметься припиненим.

Виконання, яке припиняє зобовязання, має бути належним чином оформлене (підтверджене).

Факт виконання зобовязань за контрактом № SР-01/12 від 01.12.2014р. відповідач належним чином не довів, а саме не сплатив суму основного боргу у розмірі 854 долари США.

З урахуванням наведеного, враховуючи письмову заяву позивача про припинення провадження у справі № 908/2291/15-г, у звязку із добровільною частковою сплатою відповідачем суми боргу у розмірі 350 000 доларів США, господарський суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в сумі 854 долари США.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, ст. 34 ГПК України.

На підставі статті 85 ГПК України 23.09.2015року прийнято рішення.

Враховуючи письмову заяву позивача про залишення за Товариством з обмеженою відповідальністю ЄВРОМІНЕРАЛ судового збору у розмірі 73 080 грн. 00 коп., сплаченого платіжним дорученням № 1188 від 31.03.2015р., у звязку із добровільною оплатою більшої частини заборгованості відповідачем, судовий збір, згідно статті 49 ГПК України, відноситься на позивача.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 44, 49, 75, п. 1.1 ст. 80, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити у розмірі 854 долари США.

Стягнути з MARVELLUX TRADING LLP (SUITE 95, 30 WOBURNPLACE, LONDON, UNITED KINGDOM, WC1H OJR) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ЄВРОМІНЕРАЛ (84571 Донецька область, Артемівський район, селище Опитне, вул. Київська, 5, ) основного боргу у розмірі 854 (вісімсот пятдесят чотири) долари США, що за курсом Національного банку України станом на 06.04.2015р. 23,304799 грн. за 1 долар США становить 19 902 грн. 30 коп. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення з відповідача 350 000 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 06.04.2015р. 23,304799 грн. за 1 долар США становить 8 156 679 грн. 65 коп. провадження у справі припинити, на підставі п. 1.1. ст. 80 ГПК України.

Суддя С.С. Дроздова

Рішення оформлено та підписано 25.09.2015р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.