ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"15" вересня 2015 р. Справа № 6/073-12

Суддя Черногуз А.Ф., розглянувши скаргу Комунального підприємства Фастівтепломережа на дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області у справі за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Київоблгаз до Комунального підприємства Фастівтепломережа про стягнення боргу,

За участю представників:

позивача (стягувача): ОСОБА_1 (дов. №14-137 від 13.05.2015);

відповідача: ОСОБА_2 (дов. №21 від 08.06.2015);

ВДВС: не зявився.

УСТАНОВИВ:

У провадженні господарського суду Київської області знаходилась справа за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Київоблгаз до Комунального підприємства Фастівтепломережа про стягнення боргу.

Рішенням господарського суду Київської області від 04.09.2012 позов задоволено частково, вирішено стягнути з Комунального підприємства Фастівтепломережа (код 05387624) на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Київоблгаз (код 20578,41 грн основного боргу, 154031,97 грн пені, 17157,39 грн втрат від інфляції та 60643,95 грн 3% річних, а також 64 380 грн судового збору.

24.09.2012 на виконання зазначеного рішення видано наказ.

15.10.2012 через канцелярію господарського суду Київської області надійшла заява Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Київоблгаз про заміну стягувача у виконавчому провадженні на Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України.

Ухвалою господарського суду Київської області 15.01.2013 стягувача у справі 6/073-12 Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації Київоблгаз замінено на його процесуального правонаступника Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України.

02.09.2015 через канцелярію господарського суду Київської області надійшла скарга Комунального підприємства Фастівтепломережа на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області, в якій заявник скарги просить визнати недійними постанову про поновлення виконавчого провадження ВП №35248280 від 14.07.2015, постанову про стягнення виконавчого збору ВП №46310970 від 14.08.2015, постанову про стягнення виконавчого збору ВП №46440108 від 14.08.2015, постанову про стягнення виконавчого збору ВП №35248280 від 14.08.2015, постанову про арешт коштів боржника ВП №35248280 від 14.08.2015 та зобовязати Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області зняти арешт з коштів, які належать Комунальному підприємству Фастівтепломережа.

Ухвалою від 04.09.2015 розгляд скарги призначено на 15.09.2015.

У судовому засіданні 15.09.2015 суд заслухав пояснення представників сторін. Представник ВДВС у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

В обґрунтування своїх вимог заявник скарги посилається на незаконність прийняття постанови про відновлення виконавчого провадження ВП №35248280, оскільки обставини, які стали підставою для зупинення виконавчого провадження №35248280 у порядку п. 15 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» не усунуто, а Комунальне підприємство Фастівтепломережа не виключено з Реєстру підприємства паливно-енергетичного комплексу, а відтак підстави для винесення постанови від 14.07.2015 ВП №35248280 відсутні.

Також, заявник посилається на те, що застосування положень ч. 3 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» можливо лише до відкритих виконавчих проваджень, за якими відбувається стягнення, натомість зупинені виконавчі провадження відновленню не підлягають.

Щодо винесення постанов про стягнення виконавчого збору заявник зазначає, що в ході виконавчого провадження №35248280 Комунальне підприємство Фастівтепломережа перерахувало на рахунок стягувача НАК «Нафтогаз України» 3980966,68 грн, в іншому порядку, ніж це передбачено Законом України «Про виконавче провадження»

Також, за твердженням скаржника, частина розрахунків була проведена до моменту предявлення наказу господарського суду Київської області до виконання на підставі повідомлення ПАТ «Київоблгаз» від 03.09.2012 №12-3139.

Щодо постанови №35248280 від 14.08.2015 про арешт коштів боржника, заявник скарги стверджує, що державним виконавцем накладено арешт на всі рахунки без зазначення їх номерів та режиму, в тому числі рахунків спеціального призначення.

Стягувач заперечував проти заявлених скаржником вимог повністю.

Суд, розглянувши матеріали скарги та матеріали виконавчого провадження, встановив наступне.

Так, керуючись п. 15 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесено постанову ВП №35248280 від 03.03.2015 про зупинення виконавчого провадження, на підставі того, що боржник внесений до переліку підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у погашенні заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливо-енергетичного комплексу».

14.07.2015 керуючись ч. 5 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 винесено постанову про поновлення виконавчого провадження ВП №35248280 , в в якій державний виконавець зазначає, що згідно з Законом № 423-VІІІ (433-19) від 14.05.2015 виконавче провадження з підстави, передбаченої п. 15 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», не зупиняється за рішенням в разі стягнення заборгованості перед Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» та/або дочірнім підприємством, що здійснювало постачання природного газу на підставі ліцензії.

Керуючись ст.ст. 11, 52 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника від 14.08.2015 ВП №35248280.

Постановою про стягнення з боржника виконавчого збору від 14.08.2015 ВП №35248280 запропоновано боржнику виконати наказ господарського суду Київської області у добровільному порядку в 7-денний строк з моменту винесення даної постанови та стягнути з боржника виконавчий збір, відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 3 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» Виконавче провадження з підстави, передбаченої пунктом 15 частини першої цієї статті, не зупиняється за рішеннями про виплату заробітної плати, відшкодування матеріальної (майнової) шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, стягнення аліментів та в разі стягнення заборгованості перед Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" та/або її дочірнім підприємством, що здійснювало постачання природного газу на підставі ліцензії. (Частина третя статті 37 із змінами,внесеними згідно із Законом N 423-VIII ( 423-19 ) від 14.05.2015).

З аналізу даної норми вбачається, що державний виконавець, в межах встановлених законом, вчинив всі необхідні дії для виконання наказу господарського суду Київської області від 24.09.2012, а відтак доводи скаржника про те, що дана норма не зобовязує поновлювати виконавче провадження є безпідставними та необґрунтованими, позаяк відповідно до ч. 5 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» після усунення обставин, які стали підставою для зупинення виконавчого провадження, державний виконавець протягом трьох днів з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов'язаний своєю постановою поновити виконавче провадження за власною ініціативою або за заявою стягувача. Копії постанови надсилаються сторонам у триденний строк.

Відтак, вбачається, що в силу вимог Закону України «Про виконавче провадження» відпали підстави, що зумовили зупинення виконавчого провадження у даній справі.

Крім того, суд звертає увагу заявника скарги, що останній в своїй скарзі зазначає, що незаконність дій державного виконавця полягають у винесенні постанови про відновлення виконавчого провадження, проте твердження заявника є необгрутованими, позаяк постанова про відновлення виконавчого провадження в порядку ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» не виносилась, так само як і не виносилась постанова про закінчення виконавчого провадження в порядку ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Щодо вимоги скаржника про визнання недійсною постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 14.08.2015 ВП №35248280 суд вважає дану вимогу необгрутованою, оскільки, скаржник не надав жодних доказів в підтвердження оплати боргу, проте, за твердженням останнього, такі оплати були у розмірі 3980966,68 грн, а також не зазначено конкретного розміру боргу та не надано доказів розрахунків між боржником та ПАТ «Київоблгаз» на підставі повідомлення ПАТ «Київоблгаз» від 03.09.2012 №12-3139.

Крім того, скаржник в скарзі зазначає конкретні номери рахунків, на які, за твердженням останнього, накладено арешт, проте суд позбавлений можливості встановити, на які із вказаних заявником рахунків накладено арешт, позаяк на підтвердження заявлених вимог останній не надав жодних доказів, як то відомості з банківської установи, щодо арешту коштів на конкретному рахунку та правових підстав вказаного арешту.

Відповідно до ч. 4 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня з моменту їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту.

Відтак, винесення державним виконавцем постанови про арешт коштів боржника від 14.08.2015 ВП №35248280 є законним, а твердження скаржника про те, що арешт накладено на рахунки із спеціальним режимом використання є необґрунтованими та не підтвердженні документально.

Вбачається, що в матеріалах скарги відсутні постанова про стягнення виконавчого збору ВП №46310970 від 14.08.2015 та постанова про стягнення виконавчого збору ВП №46440108 від 14.08.2015, які скаржник просить визнати недійсними. Відтак, суд позбавлений можливості встановити на виконання якого наказу винесені дані постанови та правомірність дій державного виконавця щодо їх винесення.

За результатами розгляду скарги Комунального підприємства Фастівтепломережа на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області, повно та всебічно дослідивши матеріали скарги, суд приходить до висновку, що доводи скаржника, викладені в скарзі є необґрунтованими та безпідставними, в зв'язку з чим вимоги скаржника не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відтак, сторони, звертаючись до суду повинні враховувати те, що визначення та наповнення доказової бази переданого на розгляд суду спору покладаються саме на сторони, а не на суд. Суд вирішує спір на підставі поданих та витребуваних в порядку ст. 38 ГПК України сторонами доказів.

Суд, також, доводить до відома заявника, що останній не позбавлений права повторно звернутись до суду з відповідною скаргою, надавши належні докази на підтвердження своїх вимог.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє (аналогічна правова позиція викладена п. 9.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року №9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити Комунальному підприємству Фастівтепломережа у задоволенні скарги на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області.

2. Копію ухвали, відповідно до положень ст. 87 Господарського процесуального кодексу України, надіслати Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області.

Суддя А.Ф. Черногуз