ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" вересня 2015 р. Справа № 18/095-08/15/10-09/17/21/107/2012/12/13

за позовом Корпорації «Українська універсальна агропромислова біржа», м. Київ

до Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Велика Олександрівка

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:

1) Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, Київська обл., Броварський р-н, с. Гоголів

2) Приватне підприємство інвалідів «НАДІЯ-2000», м. Київ

3) Управління земельних ресурсів у Бориспільському районі Київської області, Київська обл., м. Бориспіль

за участю прокуратури Київської області

про визнання укладеними договорів купівлі-продажу земельних ділянок та визнання їх проданими на умовах, викладених в цих договорах

Суддя Наріжний С.Ю.

за участю представників сторін:

прокурор: Дмитрунь Л.О. посвідчення № 010989 від 21.05.2013 р.;

від позивача: ОСОБА_2 довіреність б/№ від 27.07.2015 р.;

від відповідача: не зявився;

від третьої особи 1: не зявився;

від третьої особи 2: не зявився;

від третьої особи 3: не зявився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

у лютому 2008 року до господарського суду Київської області звернулась Корпорація «Українська універсальна агропромислова біржа» (далі позивач) з позовом до Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області (далі відповідач) про зобовязання укласти договори купівлі-продажу земельних ділянок.

В процесі розгляду справи Позивач уточнив свої вимоги і просив визнати укладеними договори купівлі-продажу земельних ділянок розміром 10,0779 га та 0,539 га, що знаходяться на території Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області.

Рішенням господарського суду Київської області від 06.03.2008 р. (суддя Кошик А.Ю.), залишеним без змін постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 21.05.2008 р. позов було задоволено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 16.10.2008 р. рішення господарського суду Київської області від 06.03.2008 р. та постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 21.05.2008 р. скасовано, а справу передано на новий розгляд до господарського суду Київської області.

На підставі резолюції Голови господарського суду Київської області справа передана до розгляду судді господарського суду Київської області Рябцевій О.О.

В подальшому склад суду неодноразово змінювався, в процесі розгляду справи було залучено до участі у справі третіх осіб Фізичну особу-підприємця ОСОБА_3, Приватне підприємство інвалідів «НАДІЯ-2000», Управління земельних ресурсів у Бориспільському районі Київської області.

Рішенням господарського суду Київської області від 30.06.2009 р. (суддя Привалов А.І.) в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 22.10.2009 р. рішення господарського суду Київської області від 30.06.2009 р. скасовано та прийнято нове рішення про визнання договорів купівлі-продажу земельних ділянок розміром 10,0779 га та 0,539 га, що знаходяться на території Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області укладеними в редакції, яка зазначена в резолютивній частині постанови.

14.01.2010 р. заступник прокурора Київської області подав до Вищого господарського суду України повідомлення про вступ у дану справу в порядку ст. 121 Конституції України, ст. 29 ГПК України та ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру».

Постановою Вищого господарського суду України від 22.02.2010 р. рішення господарського суду Київської області від 30.06.2009 р. та постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 22.10.2009 р. скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвалою господарського суду Київської області від 10.11.2010 р. (суддя Ярема В.А.), залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.12.2011 р. затверджено мирову угоду у справі, провадження у справі припинено.

Постановою Вищого господарського суду України від 12.03.2012 р. ухвалу господарського суду Київської області від 10.11.2010 р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.12.2011 р. скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до автоматизованого розподілу справу передано для розгляду судді Грабець С.Ю. та в подальшому у зв'язку з перебуванням судді Грабець С.Ю. у відпустці проведено повторний автоматизований розподіл, за наслідком якого справу передано до провадження судді Наріжного С.Ю.

Ухвалою господарського суду Київської області від 23.04.2012 р. справу прийнято до провадження судді Наріжного С.Ю.

Ухвалою господарського суду Київської області від 11.06.2012 р. у справі №18/095-08/15/10-09/17/21/107/2012/12/13 призначено судову будівельно-технічну експертизу, для проведення якої справу надіслано до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

20.05.2013 р. до господарського суду Київської області надійшли матеріали справи №18/095-08/15/10-09/17/21/107/2012/12/13 та висновок експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Ухвалою господарського суду Київської області від 01.07.2013 р. призначено повторну судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої було доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

22.06.2015 р. на адресу господарського суду Київської області з Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України згідно супровідного листа № 7261/13-41 від 21.01.2014 р. надійшли матеріали справи № 18/095-08/15/10-09/17/21/107/2012/21/13 разом із повідомленням № 7261/13-41 про неможливість надання висновку експерта від 21.01.2014 р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 15.07.2015 р. поновлено провадження у даній справі та призначено її до розгляду на 12.08.2015 р. В подальшому розгляд справи неодноразово відкладався.

11.09.2015 р. через відділ діловодства суду надійшло клопотання Відповідача від 10.09.2015 р. б/№ (вх. № 21283/15) про відкладення розгляду справи, мотивоване участю представника в іншому судовому процесі.

В судове засідання 14.09.2015 р. з'явились прокурор та представник Позивача і надали пояснення у справі. Прокурор просив суд відмовити у задоволенні позову повністю. Представник Позивача залишила вирішення вказаного питання на розсуд суду. Наведене клопотання Відповідача про відкладення розгляду справи залишається судом без задоволення, оскільки Відповідач не був позбавлений права направити у судове засідання іншого представника, та наявних у справі матеріалів достатньо для прийняття рішення по суті позову.

Згідно з ч. 2 ст. 82 ГПК України, рішення приймається господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом, у нарадчій кімнаті.

У відповідності з правилами статей 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У судовому засіданні 14.09.2015 р. після виходу з нарадчої кімнати судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Детально розглянувши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення прокурора і представника Позивача, дослідивши подані докази, суд,

ВСТАНОВИВ:

02.03.2005 р. між Корпорацією «Українська універсальна агропромислова біржа» та Великоолександрівською сільською радою Бориспільського району Київської області укладено договір оренди земельної ділянки для розміщення виставкового комплексу із загальною площею 10,0779 га забудованих земель, за рахунок земель державної власності в адмінмежах Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області в межах села Чубинське.

12.07.2005 р. між сторонами у справі укладено ще один договір оренди земельної ділянки для розміщення виставкового комплексу із загальною площею 0,539 га забудованих земель, за рахунок земель державної власності в адмінмежах Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області в межах села Чубинське.

Позивач, як власник нерухомого майна, розташованого на земельних ділянках площами 10,0779 га та 0,539 га, що складають єдиний масив та знаходяться за адресою: село Чубинське Бориспільський район Київської області в адміністративних межах і віданні Великоолександрівської сільської ради, звернувся до Відповідача з заявою про надання дозволу на викуп вищевказаних земельних ділянок.

Рішенням Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області від 15.12.2006 р. № 387-12-V надано дозвіл на продаж цих земельних ділянок несільськогосподарського призначення під виставковим комплексом та дозволено організаціям, які мають ліцензію на виконання цих робіт, підготувати технічну документацію на земельну ділянку, яка підлягає викупу.

На підставі цього рішення ТОВ «Фірма «Корогод» на замовлення Позивача розробило Звіти про експертну грошову оцінку вказаних земельних ділянок, визначивши їх вартість в розмірі 5572709,54 грн. із розрахунку вартості 1 м2 61,07 грн. та 52,03 грн. Звіти про експертну грошову оцінку земельної ділянки пройшли державну землевпорядну експертизу та були подані Відповідачеві для його затвердження.

Суд враховує, що спip виник між сторонами у лютому 2008 року, у спpaвi неодноразово ухвалювались рішення на користь Позивача. Справа неодноразово поверталась на новий розгляд Вищим господарським судом України. За час, коли були в силі рішення суду про задоволення позовних вимог про визнання укладеними договорів купівлі продажу земельних ділянок, сторонами було вчинено дії по виконанню цих договорів, а саме: грошові кошти в оплату ділянок були перераховані Позивачем Відповідачу, а Відповідач прийняв ці грошові кошти та фактично передав земельні ділянки у власність Позивача.

Згідно мирової угоди від 10.11.2010 р. сторони визнали існування правовідносин по договору купівлі продажу земельних ділянок, Відповідач підтвердив факт повного розрахунку з ним Позивачем за земельні ділянки, визнав існування права власності Позивача на земельні ділянки та зобов'язався не чинити перешкод в реалізації права власності Позивача. Також Відповідач гарантував, що не має жодних претензій до Позивача з приводу продажу земельних ділянок та їx вapтocтi.

Як зазначає Позивач, не зважаючи на відсутність претензій з боку колишнього власника земельних ділянок - Відповідача, через рік після врегулювання спору сторонами, прокуратурою Київської області було подано апеляційну скаргу, яка залишена без задоволення судом апеляційної інстанції, а потім касаційну скаргу, яка задоволена частково, ухвалу про затвердження мирової угоди скасовано, а справу направлено на новий розгляд. Таким чином підставу, на якій Позивач набув права власності на земельні ділянки знову було скасовано.

При цьому суд відзначає, що Вищий господарський суд України в постановах від 22.02.2010 р. та від 12.03.2012 р. у цій справі зазначив, що місцевий та апеляційний суди не перевірили чи дійсно на спірних земельних ділянках знаходиться нерухоме майно, не дослідили чи є Позивач власником цього майна та не визначили яка загальна площа майна і яка реальна площа ділянки необхідна Позивачу для обслуговування належного йому обєкту нерухомості, а також не перевірили чи існують інші співвласники вказаного майна, а якщо так, то чи зачіпаються їх інтереси прийнятими у даній справі рішеннями. Окрім того, суди не надали належної правової оцінки рішенню Відповідача № 860-23-V від 21.12.2007 р., яким скасовано рішення сесії сільської ради від 16.03.2007 р. № 503-15-V «Про затвердження висновку про експертну грошову оцінку земельної ділянки площею 10,0779 га в с. Чубинське несільськогосподарського призначення».

Згідно ст. 111-12 ГПК України, вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обовязковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

З метою виконання вказівок суду касаційної інстанції, ухвалою суду від 11.06.2012 р. у даній справі призначалася судова будівельно-технічна експертиза.

За результатами проведення КНДІСЕ судової земельно-оціночної експертизи було складено Висновок № 6797/12-42 від 17.05.2013 р. відповідно до якого ринкова вартість на дату оцінки земельної ділянки площею 0,5389 га становить 1451419,00 грн., ринкова вартість на дату оцінки земельної ділянки площею 10.0779 га становить 23221497,00 грн.

Однак судом було встановлено, що висновок експертизи є неповним у зв'язку з наступним.

По-перше, при визначенні вартості земельних ділянок експертом не було враховано той факт, що на такі земельні ділянки розповсюджується дія охоронної зони обєктів магістрального трубопровідного транспорту. Тобто, на таких землях діють певні обмеження для здійснення господарської діяльності. А отже, це має безпосередній вплив на визначення ринкової вартості земельних ділянок комерційного призначення в бік її зменшення.

По-друге, експертом для порівняння взято велику кількість земельних ділянок, що мають фасадний вихід на трасу Київ-Харків та земельні ділянки, що розташовані в межах міста Бориспіль. Тобто, для порівняння взято абсолютно не аналогічні обєкти, що призвело до значного завищення вартості земельних ділянок, які є обєктом експертного дослідження та знаходяться в межах сільського населеного пункту.

По-третє, експертом не враховано наявність на земельних ділянках, які досліджувалися, обєктів нерухомого майна, що належать Позивачу у справі. Що виключає з вільного обігу ці земельні ділянки на ринку землі без таких обєктів нерухомості, що розташовані на цих земельних ділянках.

По-четверте, експертом для порівняння взято земельні ділянки, призначені для будівництва або комерційної забудови. Та при цьому не враховано, що цільове призначення земельних ділянок, що досліджувалися - розміщення виставкового комплексу, що значно звужує використання таких земельних ділянок в комерційних цілях та значно знижує вартість таких ділянок.

По-пяте, висновок експерта складений експертом, який не виїжджав на місцевість, не оглядав обєкти дослідження, не збирав необхідну для дослідження інформацію.

На підставі викладеного, ухвалою суду від 01.07.2013 р. було призначено повторну судову будівельно-технічну експертизу, однак остання проведена не була та експертною установою до суду було надано повідомлення про неможливість надання висновку.

Крім цього, на виконання вказівок Вищого господарського суду України суд відзначає, що в матеріалах справи наявні докази того, що на спірних земельних ділянках знаходиться майно, належне Позивачу, а саме свідоцтва про право власності на нерухоме майно, витяги про реєстрацію прав власності на таке нерухоме майно, довідка БТІ про реєстрацію за Позивачем об'єктів нерухомості.

Також з матеріалів справи вбачається, що рішенням № 860-23-У від 21.12.2007 р. Великоолександрівська сільська рада скасувала рішення сесії сільської ради № 503-15-У від 16.03.2007 «Про затвердження висновку про експертну грошову оцінку земельної ділянки площею 10,0779 га в с. Чубинське несільськогосподарського призначення». Таким чином, Відповідач фактично відмовився від погодження однієї з істотних умов договору, а саме - ціни договору, отже між сторонами не досягнуто згоди щодо усіх істотних умов договору.

Предметом даного судового спору, з урахуванням уточнень, стала матеріально-правова вимога Корпорації «Українська універсальна агропромислова біржа» про визнання укладеними між ним та Відповідачем договорів купівлі-продажу вищевказаних земельних ділянок, оскільки вважає, що ним виконані всі необхідні дії для укладення цих договорів, тоді як Відповідач ухиляється від їх укладення.

В силу ст. 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, а відтак відповідно до ч. 3 ст. 132 ЗК України та ст. 657 ЦК України, в ред., чинній на дату виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу земельної ділянки підлягає не лише нотаріальному посвідченню, а й державній реєстрації.

Згідно зі ст. 210 ЦК України, правочин, який за вимогами закону підлягає державній реєстрації, є вчиненим лише з моменту його державної реєстрації; а положення щодо визнання в судовому порядку дійсним правочину, який не є вчиненим через нездійснення його державної реєстрації, у чинному законодавстві відсутні.

Разом з цим, відповідно до ч. 2 ст. 127 Земельного кодексу України (в ред. на момент виникнення спірних правовідносин) продаж земельних ділянок державної та комунальної власності громадянам та юридичним особам здійснюється на конкурентних засадах (аукціон, конкурс), крім викупу земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти нерухомого майна, що є власністю покупців цих ділянок.

Указом Президента України «Про продаж земельних ділянок несільськогосподарського призначення» (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) у п. 6 установлено, що земельні ділянки несільськогосподарського призначення продаються покупцям, яким належать об'єкти нерухомого майна, що розташовані на такій земельній ділянці.

Тобто згідно з вказаними нормами у випадку, якщо на земельній ділянці розташовані певні обєкти нерухомого майна, продаж цієї земельної ділянці може бути здійснений лише власнику вказаного майна шляхом її викупу. В разі ж відсутності будь-якого нерухомого майна на земельній ділянці продаж її здійснюється лише на конкурентних засадах.

У частині першій статті 124 Кодексу передбачено, що набуття права оренди земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється виключно на аукціонах, крім земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти нерухомого майна, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, в яких відсутні акції (частки, паї), що належать державі.

Аналогічне положення закріплено у статті 16 Закону України «Про оренду землі» (в редакції за станом на 17 квітня 2008 року).

Земельні ділянки державної або комунальної власності, призначені для продажу суб'єктам підприємницької діяльності, підлягають продажу на конкурентних засадах (земельні торги), крім викупу земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти нерухомого майна, що є власністю покупців цих ділянок, в яких відсутні акції (частки, паї), що належать державі (стаття 134 Кодексу).

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і суд може захистити таке право та інтерес способами, що встановлені договором або законом.

Частиною 2 статті 16 ЦК України встановлені наступні способи захисту прав та інтересів: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Як вбачається із змісту позову та доповнення і уточнення позовних вимог, Позивачем не зазначено норму закону, яка передбачає захист права у такий спосіб, як визнання укладеними договорів купівлі-продажу.

З урахуванням зазначеного вище, суд дійшов висновку, що заявлені Позивачем вимоги про визнання укладеними між ним та Відповідачем договорів купівлі-продажу земельних ділянок загальною площею 10,0779 га і 0,5389 га, які знаходяться за адресою: Київська область, Бориспільський район, село Чубинське, вул. Виставкова, 1, в адміністративних межах і віданні Великоолександрівської сільської ради, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються на Позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата виготовлення та підписання рішення 21.09.2015 р.

Суддя С.Ю. Наріжний