ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.09.2015р. Справа №905/981/15

за позовом: Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго», м.Краматорськ,

до відповідача: Управління державної служби охорони при ГУМВС України в Донецькій області, м.Краматорськ,

про стягнення 2234,46 грн

Суддя: Паляниця Ю.О.

Секретар судового засідання: Бикова Я.М.

У засіданні брали участь:

від позивача: ОСОБА_1 за дов.

від відповідача: не зявився

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Донецькобленерго», м.Горлівка звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Управління державної служби охорони при ГУМВС України в Донецькій області, м.Краматорськ про стягнення заборгованості за перевищення договірних величин споживання електроенергії у лютому, квітні-травні 2014 року у розмірі 2234,46 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору №149 від 26.03.2009р. на поставку електричної енергії в частині перевищення договірних величин споживання електроенергії у лютому, квітні-травні 2014 року.

Відповідач в судові засідання 19.08.2015р., 21.09.2015р. не зявився, у відзиві №21/1-878 від 11.082015р., поясненнях №21/1-879 від 14.09.2015р. проти задоволення позову заперечив з огляду на погашення суми боргу у розмірі 2234,46 грн до порушення провадження по справі №905/981/15.

Згідно із клопотанням №21/1-879/Пр від 11.08.2015р. Управління державної служби охорони при ГУМВС України в Донецькій області розгляд справи просило здійснити без участі власного представника.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобовязують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Статтею 77 зазначеного Кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст.69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Згідно із п.3.9.2 постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

За висновками суду, незважаючи на те, що відповідач, зокрема, у судове засідання 21.09.2015р. на виклик суду не зявився, справа може бути розглянута за наявними в ній документами у відповідності до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України, а неявка вказаного учасника судового процесу не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписами ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України зобовязання виникають, зокрема, з договору.

Згідно із ст.275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Як свідчать матеріали справи, 26.03.2009р. між позивачем (постачальник) та відповідачем (споживач) було підписано договір №149 на поставку електричної енергії (з урахуванням змісту додаткової угоди від 03.01.2003р.), згідно із п.1.1 якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача із загальною (за всіма обєктами) приєднаною потужністю 20,1 кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Відповідно до п.9.5 договору №149 від 26.03.2009р. останній набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2009р. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Приймаючи до уваги, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази припинення дії спірного правочину, враховуючи зміст пояснень позивача, які були надані у судовому засіданні 21.09.2015р., №21/1-879 від 14.09.2015р. відповідача, суд дійшов висновку, що зобовязання сторін за вказаною угодою автоматично продовжувалися кожний наступний рік та були чинними на момент виникнення спірних правовідносин.

Згідно із п.п.2.2.2 договору №149 від 26.03.2009р. постачальник зобовязався постачати споживачу електроенергію, як різновид товару.

За умовами п.2.3.2 укладеного сторонами правочину споживач зобовязався дотримуватись режиму споживання електричної енергії.

Додатком «Договірні величини споживання електричної енергії» до договору №149 від 26.03.2009р. було встановлено обсяг постачання електричної енергії у лютому 1,7 тис. кВт/год, у квітні 1,2 тис. кВт/год, у травні 1,1 тис. кВт/год.

При цьому, як свідчать наявні у матеріалах справи акти прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії), у лютому, квітні-травні 2014 року споживачем було одержано, зокрема, активну електроенергію на суму 31871,48 грн:

- лютий 2014 року 2926,24 грн (2362 кВт/год),

- квітень 2014 року 3041,45 грн (2455 кВт/год),

- травень 2014 року 1734,66 грн (1336 кВт/год).

Таким чином, господарським судом встановлено наявність обставин перевищення відповідачем договірних величин енергоспоживання за договором №149 від 26.03.2009р. у лютому, квітні-травні 2014 року.

Згідно із вимогами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписами ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За правилами ч.6 ст.26 Закону України «Про електроенергетику» у разі перевищення договірних величин електроспоживання споживач зобовязаний сплатити постачальнику двократну вартість різниці між фактично спожитою та встановленою договірною величиною електроспоживання.

Відповідно до п.4.2.2 договору №149 від 26.03.2009р. за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, зафіксованих в цьому договорі, споживач сплачує постачальнику двократну вартість різниці фактично спожитої та договірної величини.

Згідно із п.7 додатку №5 «Порядок розрахунків» до договору №149 від 26.03.2009р. у разі перевищення договірної величини споживання електричної енергії, що визначається постачальником при підбитті підсумків розрахункового періоду, згідно з розділом 5 цього договору, постачальник електричної енергії надає споживачу повідомлення про споживання електричної енергії понад договірну величину та виписує окремий рахунок на суму вартості, визначеної як добуток значення перевищення договірної величини споживання електричної енергії на середньозважений тариф.

Відтак, з огляду на наявність обставин перевищення договірних величин енергоспоживання, позивач оформив та надав відповідачу наступні рахунки на компенсацію двократної вартості різниці між фактично спожитою та встановленою договірною величиною електроспоживання на суми 683,45 грн (лютий 2014 року), 1295,66 грн (квітень 2014 року), 255,35 грн (травень 2014 року), які одержані представником відповідача за довіреністю без зауважень та заперечень 11.02.2014р., 14.04.2014р., 13.05.2014р.

Як було зазначено судом вище, відповідач у відзиві №21/1-878 від 11.082015р., поясненнях №21/1-879 від 14.09.2015р. проти задоволення позову заперечив з огляду на погашення суми боргу у розмірі 2234,46 грн до порушення провадження по справі №905/981/15.

На підтвердження вказаних обставин Управлінням державної служби охорони при ГУМВС України в Донецькій області представлено платіжні доручення:

- №9832 від 16.04.2014р. на суму 683,45 грн (призначення платежу: попередня оплата рах. 30/149.150952 від 11.02.2014р. за перевищення договірних величин ел-я згідно ч.5 ст.26 ЗУ «Про ел-у» пост. КМУ від 24.03.99р. №441 без ПДВ),

- №9833 від 16.04.2014р. на суму 1295,66 грн (призначення платежу: попередня оплата рах. 30/149.141757 від 14.04.2014р. за перевищення договірних величин ел-я згідно ч.5 ст.26 ЗУ «Про ел-у» пост. КМУ від 24.03.99р. №441 без ПДВ),

- №15844 від 18.06.2014р. на суму 1238,22 грн (призначення платежу: попередня оплата рах. 30/149 від 11.06.2014р. за електроенергію в т.ч. ПДВ 206,37 грн),

- виписки по рахунку відповідача в АБ «Укргазбанк» про перерахування на користь позивача 683,45 грн, 1295,66 грн, 1238,22 грн.

Ухвалою господарського суду від 19.08.2015р. позивача було зобовязано надати письмові пояснення з урахуванням відзиву №21/1-878 від 11.082015р. Управління державної служби охорони при ГУМВС України в Донецькій області.

21.09.2015р. до господарського суду надійшли заперечення №51юр-1626/15 від 21.09.2015р. Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго», у відповідності до яких вказаний учасник судового спору підтвердив наявність обставин перерахування відповідачем на користь позивача грошових коштів на загальну суму 3217,33 грн.

Проте, як вказує позивач, 17.04.2014р. Управління державної служби охорони при ГУМВС України в Донецькій області звернулось до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» з листом №64, у відповідності до якого просило правильним призначенням платежів від 16.04.2014р. вважати:

- щодо перерахування суми у розмірі 1295,66 грн «Оплата рахунку №149 від 11.02.2014р. за активну електроенергію»,

- щодо перерахування суми у розмірі 683,45 грн «Оплата рахунку №149 від 12.03.2014р. за активну електроенергію».

Відтак, з огляду на зміст листа №64 від 17.04.2014р. відповідача, позивач скоригував призначення платежу та зарахував перераховані Управлінням державної служби охорони при ГУМВС України в Донецькій області кошти на суми 1295,66 грн та 683,45 грн наступним чином: 1295,66 грн в частині суми 103,85 грн за активну електроенергію, спожиту у березні 2014 року, в частині суми 1191,81 грн за активну електроенергію, спожиту у лютому 2014 року; 683,45 грн - за активну електроенергію, спожиту у березні 2014 року.

На підтвердження вказаних обставин позивачем до матеріалів справи надано копію листа №64 від 17.04.2014р. Управління державної служби охорони при ГУМВС України в Донецькій області, роздруківку з особового рахунку відповідача.

Крім того, як вказувалось судом вище, в якості призначення платежу на суму 1238,22 грн, що був здійснений платіжним дорученням №15844 від 18.06.2014р., відповідач вказав «Попередня оплата рах. 30/149 від 11.06.2014р. за електроенергію в т.ч. ПДВ 206,37 грн». Тобто, вказана оплата не є оплатою (повністю або частково) за перевищення договірних величин електроспоживання у спірний період.

За таких обставин, з огляду на вищенаведене, матеріалами справи спростовуються твердження відповідача відносно погашення Управлінням державної служби охорони при ГУМВС України в Донецькій області суми боргу у розмірі 2234,46 грн до порушення провадження по справі №905/981/15.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що позивач зобовязання за договором №149 від 26.03.2009р. виконав належним чином, враховуючи, що відповідачем порушені взяті на себе за спірним договором обовязки в частині строку їх виконання та у повному обсязі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з Управління державної служби охорони при ГУМВС України в Донецькій області на користь позивача 2234,46 грн за перевищення договірних величин електроспоживання підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно із ст.49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в сумі 1827 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго», м.Краматорськ до Управління державної служби охорони при ГУМВС України в Донецькій області, м.Краматорськ про стягнення заборгованості за перевищення договірних величин споживання електроенергії у лютому, квітні-травні 2014 року у розмірі 2234,46 грн.

Стягнути з Управління державної служби охорони при ГУМВС України в Донецькій області (84331, Донецька обл., м.Краматорськ, вул.Гвардійців Кантемирівців, 1а, ) на користь Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» (84302, Донецька область, м.Краматорськ, вулиця Островського, буд.8, ) борг за перевищення договірних величин споживання електроенергії у лютому, квітні-травні 2014 року 2234,46 грн, а також судовий збір в сумі 1827 грн.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

У судовому засіданні 21.09.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повне рішення складено 25.09.2015р.

Суддя Ю.О.Паляниця