ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29.09.15р. Справа № 904/10393/14

За позовом Українського державного підприємства "Укрхімтрансаміак", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "БДО", м. Дніпропетровськ

про стягнення 121 190,46 грн.

Суддя Мілєва І.В.

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: ОСОБА_1 довіреність № 91 від 06.07.2015р.

СУТЬ СПОРУ:

Українське державне підприємство "Укрхімтрансаміак" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "БДО" про стягнення 121 190, 46грн., з яких: 100 008,00грн.- безпідставно отри мані кошти, 16 645,11- інфляційні втрати, 4537,35грн. 3% річних.

Позовні вимоги мотивовані наступним. Між сторонами велись перемовини щодо укладення вищевказаного договору про надання інформаційно-консультаційних послуг. За результатами попередніх домовленостей позивач здійснив передплату у розмірі 50% від суму майбутнього договору. В подальшому необхідність укладання договору відпала, у звязку із затягуванням з боку відповідача підписання договору, на підставі чого позивач просить відповідача повернути грошові кошти у розмірі 100 008,00 грн., як безпідставно отримані.

16.0.2015р. відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 10.03.2015р. (суддя Мартинюк С. В.) позов задоволено частково стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "БДО" на користь Українського державного підприємства "Укрхімтрансаміак" 100 008 грн. грошових коштів та 2 000, 16 грн. судового збору, в решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.04.2015р. рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.03.2015р. залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 01.07.2015р. постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.04.2015р. та рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.03.2015р. скасовано, справу направлено на новий розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

Справу передано для розгляду по суті судді Мілєвій І.В.

Ухвалою суду від 20.07.2015р. справу № 904/10393/14 прийнято до свого провадження та призначено судове засідання на 25.08.2015р.

25.08.2015р. розгляд справи відкладено на 14.09.2015р.

14.09.2015р. представник відповідача подав клопотання про продовження строків розгляду справи.

14.09.2015р. продовжено строк розгляду справи на 15 днів до 02.10.2015р. включно.

14.09.2015р. оголошено перерву до 22.09.15р., з 22.09.2015р. до 29.09.15р.

У судове засідання представник позивача не зявився, 28.09.2015р. надіслав клопотання про проведення судового засідання без його участі.

У судове засідання з'явився представник відповідача.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідач зазначає, що 22.04.2013р. між Українським державним підприємством "Укрхімтрансаміак" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "БДО" (виконавець) було укладено договір про надання інформаційно-консультаційних послуг № 60/02А (далі договір).

За цим договором виконавець зобов'язується надавати замовнику інформаційно-консультаційні послуги (далі - послуги), а замовник зобов'язується приймати і оплачувати надані послуги (п. 1.1 договору).

Види, перелік послуг, обсяг, форма надання, терміни надання, вартість, порядок оплати та інші умови надання послуг встановлюються сторонами в додатковій угоді, яка після підписання є невід'ємною частиною договору (п. 1.2 договору).

Цей договір набирає чинності з моменту підписання і скріплення печатками сторін і діє до « 31» грудня 2013 року, а в частині зобов'язань, що виникли протягом терміну дії договору - до їх повного виконання (п. 3.1 договору).

Терміни надання послуг встановлюються додатковими угодами до цього договору (п. 3.2 договору).

По закінченню надання послуг, передбачених кожною окремою додатковою угодою до договору, виконавець направляє замовнику акт приймання-здачі наданих послуг (виконаних робіт) (далі - акт). датою складання акту є дата його двостороннього підписання сторонами договору (п. 4.1 договору).

Вартість послуг та порядок оплати встановлюється сторонами в додаткових угодах до договору (п. 5.1 договору).

Розрахунки за цим договором здійснюються в гривнях в безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця. Замовник самостійно несе витрати пов'язані зі списанням грошових коштів зі свого рахунку, виконавець самостійно несе витрати пов'язані із зарахуванням зазначених коштів на свій поточний рахунок (п. 5.4 договору).

При наданні послуг виконавець буде ґрунтуватися на інформації, документації, наданої замовником і не несе відповідальність за ненадання або неналежне надання послуг, якщо воно спричинене не наданням замовником необхідної інформації, документації, її неповнотою або неправдивістю (п. 8.1 договору).

Відповідач зазначає, що 22.04.2013р. сторони уклали додаткову угоду №1 до договору (далі- додаткова угода №1).

Під інформаційно-консультаційними послугами розуміється перевірка податкового обліку УДП "Укрхімтрансаміак" за такими податками і звітам по них:

податок на прибуток - квартальні декларації за період з 1 квітня 2011р. по 31 грудня 2012р.,

ПДВ - місячні декларації за період з 1 квітня 2011р. по 31 березня 2013р.,

рентна плата за транспортування аміаку територією України - місячні декларації за період з 1 квітня 2011р. по 31 березня 2013р. (п. 1 додаткової угоди №1).

В якості результатів послуг виконавець надасть свої висновки по податковій перевірці у вигляді письмового звіту з податкового аудиту (далі - звіт) російською мовою, в якому будуть описані виявлення виконавцем помилки податкового обліку замовника і вказані короткі рекомендації по виявленим помилкам. Виконавець надає остаточний звіт протягом п'яти робочих днів після обговорення проекту звіту із замовником та усунення оговорених замовником зауважень (п. 4 додаткової угоди №1).

Термін початку податкової перевірки - 25 квітня 2013р., передача проекту звіту замовнику - 31 травня 2013р. (п. 5 додаткової угоди №1).

Вартість послуг становить 200 016,00 грн., в т.ч. ПДВ 33 336,00 грн. (п. 8 додаткової угоди №1)

Оплата послуг здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця в наступному порядку:

передоплата в розмірі 50% вартості послуг - після підписання договору;

решта 50% вартості послуг - протягом трьох робочих днів з моменту підписання акту приймання-здачі послуг (виконаних робіт) або з моменту, коли послуги вважаються виконаними належним чином відповідно до п. 4.2. договору (залежно від більш ранньої дати) (п. 9 додаткової угоди №1).

Відповідач виставив позивачу інвойс № 144/13 від 25.04.2013р., із зазначенням: « 50% передплати згідно додаткової угоди № 1 від 22.04.2013р. до договору № 60/02А від 22.04.2013р.», на суму 100 008,00 грн. (а.с. 10).

Позивач відповідно до платіжного доручення № 662 від 30.04.2013р. сплатив відповідачу грошові кошти у розмірі 100 008,00 грн., з призначенням платежу "за консультаційні послуги згідно №144/13 від 25.04.13 р.".

Як зазначає позивач, між сторонами велись перемовини щодо укладення вищевказаного договору про надання інформаційно-консультаційних послуг. За результатами попередніх домовленостей позивач здійснив передплату у розмірі 50% від суму майбутнього договору. В подальшому необхідність укладання договору відпала, у звязку із затягуванням з боку відповідача підписання договору, на підставі чого позивач просить відповідача повернути грошові кошти у розмірі 100 008,00 грн., як безпідставно отримані.

Відповідач заперечує проти позовних вимог, посилаючись на те, що договір та додаткову угоду № 1, з його сторони, було підписано та надано оригінали для підписання позивачу. Електронною поштою відповідач отримав скановану копію договору та додаткової угоди № 1, підписаних заступником директора з розвитку та правових питань ОСОБА_2 без печатки позивача. Оригіналів підписаного договору та додаткової угоди відповідач не отримав. Вказані договір та додаткова угода підписані директором Товариства з обмеженою відповідальністю "БДО" ОСОБА_3, посвідченого печаткою відповідача, та заступником директора з розвитку та правовим питанням Українського державного підприємства "Укрхімтрансаміак" ОСОБА_2.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 13) ОСОБА_2 має повноваження представляти позивача у правовідносинах з третіми особами без довіреності. В тому числі підписувати договори.

Як зазначено вище, відповідно до п. 9 додаткової угоди №1, оплата послуг здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця в наступному порядку: передоплата в розмірі 50% вартості послуг - після підписання договору.

Отже той факт, що позивач, відповідно до інвойсу № 144/13 від 25.04.2013р. перерахував на рахунок відповідача 50% передплати, згідно додаткової угоди № 1 від 22.04.2013р. до договору № 60/02А від 22.04.2013р., у розмірі 100 008,00 грн., свідчить про те, що позивач прийняв умови договору.

Також позивач 28.09.2015р. подав до суду для доручення до матеріалів справи підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт звірки розрахунків між УДП «Укрхімтрансаміак» та ТОВ «БДО» за договором № 60/02А від 22.04.2013р., відповідно до якого заборгованість на користь позивача станом на 31.10.2013р. становить 100 008,00 грн.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода (ч. 2 ст. 180 Господарського кодексу України).

Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів (ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку (ч. 1 ст. 207 Цивільного кодексу України).

Враховуючи вищевикладене, суд встановив, що договір 60/02А від 22.04.2013р. та додаткову угоду №1 від 22.04.2013р. укладено між сторонами у спрощений порядок.

Отже, можна зробити висновок, що грошові кошти у розмірі 100 008,00 грн. позивачем перераховано відповідачу в якості авансу за надання інформаційно-консультаційних послуг.

Фактично між сторонами було укладено договір про надання послуг.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання (ст. 901 Цивільного кодексу України).

Саме цими нормами матеріального права регулюються правовідносини між сторонами у справі, а не ст.1212 Цивільного кодексу України, на яку посилається позивач.

Згідно з ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи,які відповідно до законодавства повиннібути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Проте як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не подано доказів надання позивачу проекту звіту у строк встановлений п. 5 додаткової угоди №1 31 травня 2013р. Підписаний сторонами акт прийому-здачі послуг (виконаних робіт) суду не надано.

Субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (п. 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 Цивільного кодексу України).

Оскільки відповідачем не надано доказів своєчасного та належного надання послуг за вищевказаним договором, 100 008,00грн. авансу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача інфляційні втрати у розмірі 16 645,11 грн., 3% річних у розмірі 4 537,35 грн.

Обов'язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних не виникає у випадках повернення коштів особі, яка відмовилася від прийняття зобов'язання за договором (стаття 612 ЦК України), повернення сум авансу та завдатку, повернення коштів у разі припинення зобов'язання (в тому числі шляхом розірвання договору) за згодою сторін або визнання його недійсним, відшкодування збитків та шкоди, повернення безпідставно отриманих коштів (стаття 1212 ЦК України), оскільки відповідні дії вчиняються сторонами не на виконання взятих на себе грошових зобов'язань, а з інших підстав (п. 5.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" №14 від 17.12.2013р.).

Отже позовні вимоги в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 16 645,11 грн., 3% річних у розмірі 4 537,35 грн. є безпідставними, та такими що не підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, підлягають частковому задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача 100 008,00 грн.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог: на позивача 423,68 грн. (17,48 %), на відповідача 2000,12грн. (82,52%).

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.1, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БДО" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Сєрова, 4, буд. 4, ідентифікаційний код 20197074) на користь Українського державного підприємства "Укрхімтрансаміак" (02002, м. Київ, вул. М. Раскової, 15, ідентифікаційний код 31517060) 100 008,00 грн., про що видати наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БДО" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Сєрова, 4, буд. 4, ідентифікаційний код 20197074) на користь Українського державного підприємства "Укрхімтрансаміак" (02002, м. Київ, вул. М. Раскової, 15, ідентифікаційний код 31517060) витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 000,12грн., про що видати наказ.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його оголошення, а у разі якщо в судовому засідання було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 29.09.2015

Суддя ОСОБА_4