Господарський суд Чернігівської області
__________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"01" жовтня 2015 р. № 927/1269/15

Суддя Лавриненко Л.М., розглянувши матеріали позовної заяви від 25.09.15

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю "Транс Лайн Груп",

вул. Кільцева,3, м.Чернігів, 14003,

Відповідач-1: фізична особа-підприємець ОСОБА_2,

АДРЕСА_2

відповідач-2: фізична особа-підприємець ОСОБА_3

АДРЕСА_1, 01024

відповідач-3: приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу

Красногор О.В.

АДРЕСА_3

Предмет спору: про переведення прав і обов"язків покупця за договором, визнання права власності та стягнення 174057,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Підстави повернення позовної заяви можна додавати натисканням Ctrl+Alt+[1...0], де [1...0] - відповідні п.п.1...10 статті 63 ГПК України.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Транс Лайн Груп" подано позов відповідно до якого позивач просить суд: 1). визнати за ТОВ "Транс Лайн Груп" переважне право перед іншими особами на придбання у власність частини нежитлових приміщень в будівлі під літерою «А-2 (ліве крило на першому поверсі), загальною площею 150,0 м2, які розташовані за адресою: АДРЕСА_4; 2). перевести на ТОВ "Транс Лайн Груп" права та обов'язки покупця за договором купівлі-продажу №1931 від 30.06.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_4, який був укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, предметом якого є частина нежитлових приміщень в будівлі під літерою «А-2 (ліве крило на першому поверсі), загальною площею 150,0 м2, які розташовані за адресою: АДРЕСА_4; 3). змінити рішення приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 щодо державної реєстрації права власності за ОСОБА_3 на адмінбудівлю, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4, загальною площею 972,4 кв.м., шляхом внесення державним реєстратором відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції запису про скасування державної реєстрації права власності за ОСОБА_3 на частину нежитлових приміщень в будівлі під літерою «А-2 (ліве крило на першому поверсі), загальною площею 150,0 м2, які розташовані за адресою: АДРЕСА_4; 4). стягнути з ТОВ "Транс Лайн Груп" на користь ФОП ОСОБА_2 суму вартості вказаної частини нежитлових приміщень в розмірі 174057,00 грн.; 5). визнати за ТОВ "Транс Лайн Груп" право власності на частину нежитлових приміщень в будівлі під літерою «А-2 (ліве крило на першому поверсі), загальною площею 150,0 м2, які розташовані за адресою: АДРЕСА_4. Витрати по сплаті судового збору позивач просить покласти на відповідача.

Таким чином, позивачем заявлені три вимоги немайнового характеру (визнання переважного права; переведення прав та обов'язків; зміну рішення приватного нотаріуса) і дві вимоги майнового характеру (визнання права власності та стягнення суми вартості частини нежитлових приміщень).

Пунктом 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору, зокрема, у встановленому розмірі.

Розмір судового збору, порядок його сплати регулюється Законом України "Про судовий збір".

Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір", за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об»єднано дві і більше вимоги немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру окремо.

Відповідно до ст. 4 цього Закону, за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати, а за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

У відповідності до п.3 ч.2 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Пунктом 1 ч.1 ст.55 Господарського процесуального кодексу України також передбачено, що у позовах про стягнення грошей ціна позову визначається, зокрема, стягуваною сумою.

Частиною 1 п. 2.7. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу IV Господарського процесуального кодексу України від 21.02.2013р. № 7 також визначено, що одним з реквізитів позовної заяви є ціна позову, яку зазначає позивач і з якої обчислюється судовий збір.

Згідно з ст. 55 Господарського процесуального кодексу України та п.2.2.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу IV Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013р. № 7, ціна позову із позовних заяв про визнання права власності на майно визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Враховуючи вищевикладене, позивачем за звернення з даною позовною заявою повинно бути сплачено судовий збір за три вимоги немайнового характеру в розмір 3654 грн. (3х1218грн.); за вимогу майнового характеру про визнання права власності - 2610,86 грн. судового збору (враховуючи вартість спірного майна, на яке позивач просить визнати право власності, тобто 174057,00 грн.); про стягнення суми вартості вказаної частини нежитлових приміщень в розмірі 174057,00 грн. - 2610,86 грн. судового збору (1,5 відсотка ціни позову від стягуваної суми). Всього розмір судового збору, виходячи з заявлених позовних вимог, повинен становить 8875,72 грн.

Проте, як вбачається із поданих до позовної заяви доказів про сплату судового збору, позивачем згідно платіжних доручень № 3172 від 07.07.2015р. на суму 1218,00 грн.; № 3191 від 15.07.2015р на суму 1218,00 грн.; №3190 від 15.07.2015р. на суму 1827,00 грн. та №3285 від 23.09.2015р. на суму 783,86 грн. сплачено судового забору на загальну суму 5046,86 грн.

За таких обставин, суд доходить висновку, що позивачем не подано доказів сплати судового збору в установленому розмірі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановленому розмірі.

З урахуванням вищевикладеного, суд доходить висновку, що подана позовна заява підлягає поверненню без розгляду.

Після усунення зазначених порушень, Ви вправі повторно звернутись з даною позовною заявою до господарського суду в загальному порядку.

При повторному зверненні з позовною заявою Вам необхідно надати нормативно-правове обґрунтування щодо заявлених позовних вимог про зміну рішення приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 щодо державної реєстрації права власності за ОСОБА_3 на адмінбудівлю, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4, загальною площею 972,4 кв.м., шляхом внесення державним реєстратором відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції запису про скасування державної реєстрації права власності за ОСОБА_3 на частину нежитлових приміщень в будівлі під літерою «А-2 (ліве крило на першому поверсі), загальною площею 150,0 м2, які розташовані за адресою: АДРЕСА_4 та про стягнення з ТОВ "Транс Лайн Груп" на користь ФОП ОСОБА_2 суму вартості вказаної частини нежитлових приміщень в розмірі 174057,00 грн..

Також звертаємо Вашу увагу, що відповідно до п. 8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 року №10 „Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам", виходячи з приписів частини другої статті 50 Закону України "Про нотаріат", право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, а також нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Спори між боржниками і стягувачами, а також спори за позовами інших осіб, прав та інтересів яких стосуються нотаріальні дії чи акт, у тому числі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом, вирішуються господарським судом за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо суб'єктний склад сторін відповідного спору відповідає приписам статті 1 ГПК.

За змістом статей 1, 2, 18, 22, 27 ГПК, статей 1 і 3 Закону України "Про нотаріат", нотаріус не може бути відповідачем у господарському процесі, а залучається до участі в ньому як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Водночас слід мати на увазі, що до господарського суду не можуть оскаржуватися дії нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права, заснованого на приписах цивільного чи господарського законодавства.

Керуючись п. 4 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути позивачу.

Додаток на 27 арк.

Суддя Лавриненко Л.М.