ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2015 р. справа № 911/3483/15

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства «БГ Банк», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Перша черноморська», ОСОБА_1 Крим

про стягнення 158 019 143,68 гривень

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2І.(довіреність №2 від 02.03.2015)

від відповідача: не прибув

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

11.08.2015 Публічне акціонерне товариство «БГ Банк» (далі-ПАТ «БГ Банк»/позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Перша черноморська» (далі-ТОВ «Будівельна компанія «Перша черноморська»/відповідач) про стягнення 158 019 143,68 грн, з яких:

- 68 214 299,38 грн заборгованості по сплаті кредиту за кредитним договором №06 від 25.04.2012, 32 679 321,61 грн пені, 43 283 574,66 грн інфляційних втрат та 2 646 341,04 грн 3% річних за порушення строків сплати кредиту;

- 4 931 435,84 грн заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом, 2 373 746,63 грн пені, 3 129 111,83 грн інфляційних втрат та 191 312,69 грн 3% річних за порушення строків сплати процентів;

- 570 000,00 штрафу, нарахованого внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобовязань.

Відповідач не скористався правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, та відзив на позовну заяву не надав.

Ухвалою господарського суду Київської області від 12.08.2015 порушено провадження у справі №911/3483/15 та призначено справу до розгляду на 25.08.2015.

Ухвалами господарського суду Київської області від 25.08.2015 та 15.09.2015 розгляд даної справи відкладався на 15.09.2015 та 29.09.2015 відповідно.

В судові засідання 25.08.2015, 15.09.2015 та 29.09.2015 представник відповідача не прибув, витребувані судом документи не надав, про причини їх ненадання суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду даної справи був повідомлений в порядку, передбаченому п. 5 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 05.06.2014 №01-06/745/2014 «Про деякі питання практики застосування у судовій практиці Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»», що підтверджується довідками про розміщення інформації про ухвали господарського суду Київської області від 12.08.2015, 25.08.2015 та 15.09.2015 у даній справі на офіційному веб-порталі господарського суду Київської області в мережі Інтернет (www.ko.arbitr.gov.ua/sud5012) в розділі «Новини та події суду» 13.08.2015, 27.08.2015 та 17.09.2015 відповідно.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

25.04.2012 між ПАТ «БГ Банк» (далі-банк) та ТОВ «Будівельна компанія «Перша черноморська» (далі-позичальник) було укладено кредитний договір №06 (далі-кредитний договір), про відкриття позичальнику відновлювальної відкличної кредитної лінії.

За період з 31.08.2012 по 22.01.2014 між сторонами було укладено ряд договорів про внесення змін до кредитного договору, якими змінювався ліміт кредитної лінії, розмір процентної ставки за користування кредитом, а також строки повернення кредиту.

Так, пунктами 1.1.1., 1.1.2. (в редакції договорів про внесення змін до кредитного договору №4 від 19.12.2012 №7 від 22.01.2014), 1.1.4., 1.1.6. та 10.09. кредитного договору передбачено, що загальний ліміт кредитування за кредитною лінією складає 71 500 000, 00 грн.

Кредитна лінія відкривається з 25.04.2012 по 23.04.2014.

Строк остаточного повернення (повного погашення) кредиту 23.04.2014.

Процентна ставка за користування кредитом 21% процентів річних.

Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобовязань.

Судом встановлено, що позивач свої договірні зобовязання виконав належним чином, надавши позичальнику 25.04.2012 25 000 000, 00 грн, та 19.12.2012 46 454 840,73 грн кредитних коштів, що у сумі становить 71 454 840,73 грн та підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками з позичкових рахунків відповідача.

Про належне виконання позивачем своїх зобовязань за кредитним договором свідчить також відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення банком умов договору.

Однак, відповідач свої обовязки за кредитним договором в частині своєчасного повернення суми наданого кредиту та сплати процентів належним чином не виконав, внаслідок чого за ним утворилось 68 214 299, 38 грн заборгованості по сплаті кредиту та 4 931 435, 84 грн заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом за період з грудня 2013 по квітень 2014.

В обгрунтування заявлених позовних вимог щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом позивач зазначив, що відповідачем було частково повернуто кредит у розмірі 3 240 541, 35 грн та сплачено 18 452 133, 02 грн процентів за користування кредитом за період з квітня 2012 по грудень 2013, із частковим погашенням суми процентів за грудень 2013, у той час, як решта грошових зобов'язань відповідача залишились невиконаними, в підтвердження чого позивачем надано суду банківські виписки з позичкових рахунків відповідача за спірний період.

З метою врегулювання даного спору, 15.02.2014 позивачем було надіслано відповідачу повідомлення про порушення зобовязань №08-931 від 15.05.2014, відповідно до якого позивач інформував позичальника про наявність заборгованості за кредитним договором та вимагав її погашення у повному обсязі.

Посилаючись на те, що відповідач на зазначену вимогу не відповів, суму заборгованості за кредитним договором щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом не погасив, позивач просить суд, стягнути з відповідача, зокрема, 68 214 299, 38 грн заборгованості по сплаті кредиту та 4 931 435, 84 грн заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом за період з грудня 2013 по квітень 2014.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Оскільки відповідачем не надано суду ані відзиву на позовну заяву, ані будь-яких інших документів та/або доказів, що впливають на вирішення даного спору по суті, суд у відповідності до ст. 75 ГПК України, здійснював розгляд даної справи за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив, що заявлена позовна вимога підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 173, ч. 2 п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 1054, ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1048, ст. 627 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до п. 1.1.6. кредитного договору (в редакції п. 2 договору про внесення змін до кредитного договору №7 від 22.01.2014) строк остаточного повернення (повного погашення) кредиту 23.04.2014.

Пунктом 4.5 кредитного договору передбачено, що позичальник сплачує нараховані проценти в валюті кредиту в наступному порядку:

- не менше 65 % від суми нарахованих процентів позичальник сплачує щомісячно починаючи з останнього робочого дня місяця, за який нараховані проценти, до 5-го числа (включно) місяця наступного за місяцем нарахування процентів та в день настання строку повернення кредиту;

- залишок суми нарахованих процентів позичальник сплачує в день настання строку погашення кредиту.

Поряд з тим, договорами про внесення змін до кредитного договору №3 від 02.11.2012 та №5 від 05.02.2013 відповідно, сторони погодили сплату позичальником процентів у розмірі: не менше 38% від суми нарахованих процентів та суми, яка перевищує 30% від сум нарахованих банком процентів відповідно.

З огляду наведеного, використання відповідачем кредитного ліміту, відкритого в рамках кредитного договору, свідчить про погодження останнім з умовами договору та, відповідно, породжує у відповідача обовязок по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом у повному обсязі у строки, визначені сторонами за договором.

Пунктами 1 та 7 статті 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином. Дана норма кореспондує з приписами статей 525, 526 ЦК України.

За таких обставин, беручи до уваги наведені нормативні приписи, враховуючи, що відповідач свої грошові зобовязання за договором належним чином не виконав, а також те, що розмір заявленої до стягнення заборгованості відповідає фактичним обставинам справи та є арифметично вірним, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 68 214 299, 38 грн заборгованості по сплаті кредиту та 4 931 435, 84 грн заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом підлягає задоволенню як така, що доведена позивачем належними та допустимими доказами та не спростована у встановленому порядку відповідачем.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем, як позичальником, своїх грошових зобовязань за кредитним договором, позивач просить суд стягнути з останнього:

- 32 679 321, 61 грн пені, нарахованої з 25.04.2014 по 10.08.2015 на 68 214 299, 38 грн заборгованості по сплаті кредиту;

- 2 373 746,63 грн пені, нарахованої за порушення строків сплати процентів за користування кредитом протягом грудня 2013 квітня 2014 зростаючим підсумком, за періоди:

з 06.03.2014 по 06.04.2014 на 313 450,83 грн,

з 07.04.2014 по 23.04.2014 на 678 444,05 грн,

з 24.042014 по 10.08.2015 на 4 931 435,84 грн,

Згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пунктами 9.3., 9.4. та 9.7. кредитного договору передбачено, що за порушення встановлених цим договором строків погашення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та/або комісійних доходів як до так і після настання строку остаточного повного погашення кредиту, визначеного п. 1.1.6. договору, банк має право нарахувати та стягнути, а позичальник зобовязаний сплатити на письмову вимогу банку, не пізніше 3-х банківських днів з моменту отримання письмової вимоги банку, пеню за кожен день прострочення платежу, яка обчислюється від суми простроченого платежу в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Сторони домовились, згідно ст. 232 Господарського кодексу України, що штрафні санкції передбачені, зокрема, п. п. 9.3. та 9.4. договору нараховуються банком протягом 3 (трьох) років від дня, коли зобовязання мало бути виконаним позичальником.

З огляду наведеного, а також враховуючи те, що арифметично вірний розмір заявленої до стягнення пені за порушення строків сплати кредиту та процентів за користування кредитом, обрахованої судом за вказані позивачем періоди з урахуванням вимог вищезазначених норм Закону та положень договору, становить 32 791 454,71 грн та 2 381 853,10 грн відповідно, у той час як суд, приймаючи рішення, не може виходити за межі позовних вимог, вимога позивача про стягнення з відповідача 32 679 321, 61 грн пені за порушення строків повернення кредиту та 2 373 746,63 грн пені за порушення строків сплати процентів за користування кредитом протягом підлягає задоволенню.

Крім того, у звязку з порушення відповідачем умов договору по поверненню суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом у погодженні сторонами строки, позивач просить суд стягнути з відповідача:

- 43 283 574,66 грн інфляційних втрат та 2 646 341, 04 грн 3% річних, нарахованих з 25.04.2014 по 10.08.2015 на 68 214 299, 38 грн заборгованості по сплаті кредиту;

- 3 129 111,83 грн інфляційних втрат та 191 312,69 грн 3% річних, нарахованих з 25.04.2014 по 10.08.2015 на 4 931 435, 84 грн заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки арифметично вірний розмір заявлених до стягнення інфляційних втрат та 3% річних за порушення строків сплати кредиту та процентів за користування кредитом, обрахований судом за вказані позивачем періоди з урахуванням вимог вищезазначених норм Закону та положень договору, становить:

- 43 316 080,11 грн інфляційних втрат та 2 651 947, 69 грн 3% річних за порушення строків сплати кредиту;

- 3 131 461,76 грн інфляційних втрат та 191 718,01 грн 3% річних за порушення строків сплати процентів за користування кредитом, а суд, приймаючи рішення, не може виходити за межі позовних вимог, тому вимога позивача про стягнення з відповідача 43 283 574,66 грн інфляційних втрат та 2 646 341, 04 грн 3% річних, за порушення строків сплати кредиту, а також 3 129 111,83 грн інфляційних втрат та 191 312,69 грн 3% річних за порушення строків сплати процентів за користування кредитом підлягає задоволенню.

Поряд з тим, позивач, посилаючись на порушення позичальником покладених на нього обовязків за кредитним договором, просить суд стягнути з останнього 570 000, 00 грн штрафу, а саме: 540 000,00 грн штрафу, нарахованого у порядку п. 9.6. кредитного договору та 30 000,00 грн штрафу, нарахованого у порядку п. 9.5. кредитного договору.

Так, п.п. 6.3. та 8.2.6. кредитного договору передбачено, що позичальник зобовязується забезпечити щомісячне спрямування грошових коштів, а саме доходу (виручки) від реалізації продукції (товарів, послуг) у національній валюті на свої рахунки, відкриті в банку, в обсягах не менше, ніж 85 000 000, 00 грн своїх безготівкових розрахунків.

Позичальник зобовязується при укладанні цього договору та протягом всього строку його дії самостійно надавати банку, зокрема, бухгалтерську та статистичну звітність, засвідчену підписами уповноважених осіб (керівника, головного бухгалтера) та печаткою позичальника, щоквартально за підсумками останнього року не пізніше 25 лютого, надалі протягом року не пізніше 28 числа місяця, наступного за звітним кварталом.

В обгрунтування заявленої вимоги про стягнення з відповідача сум штрафу, позивач зазначає, що відповідачем порушено п.п. 6.3. та 8.2.6. кредитного договору в частині спрямування грошових коштів, а саме доходу (виручки) від реалізації продукції (товарів, послуг) у національній валюті на свої рахунки, відкриті в банку, в обсягах не менше, ніж 85 000 000, 00 грн за період з серпня 2012 року по жовтень 2014 року включно (27 місяців), а також надання балансу та форми 2 за 1-4 квартали 2014 року та 1, 2 квартали 2015 року, в підтвердження чого суду надано виписки по особовому рахунку відповідача за період з 25.04.2012 по 28.09.2015, а також довідку №18/01/01-2189 від 28.09.2015 про відсутність надходження від позичальника до банку будь-яких документів, окрім заяви на отримання кредиту та клопотання про встановлення лімітів.

Відповідно до п.п. 9.5. та 9.6. кредитного договору у разі невиконання позичальником прийнятих на себе зобовязань, передбачених, зокрема, п. 8.2.6. цього договору, банк має право стягувати з позичальника, а позичальник зобовязаний на вимогу банку сплатити штраф у розмірі 5 000, 00 грн за кожний випадок невиконання/порушення виконання умов договору не пізніше трьох банківських днів з моменту отримання вимоги банку.

У разі невиконання позичальником прийнятих на себе зобовязань, передбачених п. 6.3. цього договору (переведення фінансових потоків), банк має право стягувати з позичальника, а позичальник зобовязаний на вимогу банку сплатити штраф у розмірі 20 000, 00 грн за кожний випадок невиконання/порушення виконання умов договору не пізніше трьох банківських днів з моменту отримання письмової вимоги банку.

Беручи до уваги наведені обставини, а також враховуючи встановлення факту неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобов'язань в частині надання банку бухгалтерської та статистичної звітності та переведення фінансових потоків згідно п.п. 6.3. та 8.2.6. кредитного договору, що є підставою для нарахування штрафу в порядку п.п. 9.5. та 9.6. кредитного договору, суд дійшов висновку про задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу у сукупному розмірі 570 000, 00 грн з огляду на її обґрунтованість.

При винесенні даного рішення судом також враховано, що норми чинного законодавства України не містять прямої заборони законодавця щодо одночасного застосування такого виду забезпечення виконання зобов'язання, як пеня та штраф.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 27.04.2012 у справі №06/5026/1052/2011 та постанові Вищого господарського суду України від 10.06.2014 у справі №910/19082/13.

Витрати по сплаті судового збору, у відповідності до ст. 49 ГПК України, покладаються судом на відповідача та стягуються в доход Державного бюджету України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 32-34, 49, 59, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 525, 526, 612, 625, 627, 629, 1048, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 230 Господарського кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Перша черноморська» (95048, ОСОБА_1 Республіка Крим, м. Сімферополь, вул. Трубаченка, 23А, ідентифікаційний код 35693571) на користь Публічного акціонерного товариства «БГ Банк» (04112, м. Київ, вул. Дегтярівська, 48, ідентифікаційний код 20717958):

- 68 214 299 (шістдесят вісім мільйонів двісті чотирнадцять тисяч двісті девяносто девять) грн 38 коп. заборгованості по сплаті кредиту, 32 679 321 (тридцять два мільйони шістсот сімдесят девять тисяч триста двадцять одну) грн 61 коп. пені за порушення строків сплати кредиту;

- 4 931 435 (чотири мільйони девятсот тридцять одну тисячу чотириста тридцять пять) грн 84 коп. заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом, 2 373 746 (два мільйони триста сімдесят три тисячі сімсот сорок шість) грн 63 коп. пені за порушення строків сплати процентів за користування кредитом;

- 43 283 574 (сорок три мільйони двісті вісімдесят три тисячі пятсот сімдесят чотири) грн 66 коп. інфляційних втрат, 2 646 341 (два мільйони шістсот сорок шість тисяч триста сорок одну) грн 04 коп. 3% річних за порушенню строків сплати кредиту;

- 3 129 111 (три мільйони сто двадцять девять тисяч сто одинадцять) грн 83 коп. інфляційних втрат, 191 312 (сто девяносто одну тисячу триста дванадцять) грн 69 коп. 3% річних за порушення строків сплати процентів за користування кредитом;

- 570 000 (пятсот сімдесят тисяч) грн 00 коп. штрафу.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Перша черноморська», ОСОБА_1 Крим (95048, ОСОБА_1 Республіка Крим, м. Сімферополь, вул. Трубаченка, 23А, ідентифікаційний код 35693571) в доход Державного бюджету України 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн 00 коп. судового збору.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення та підписання, і може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Повне рішення складено 30.09.2015

Суддя В.А. Ярема