ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2015 р. Справа № 909/667/15

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Грици Ю. І.,

секретар судового засідання Дребот Н. Д.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - директор, (паспорт серія - №СС525714 від 16.05.98р.)

від відповідача: представники не з'явилися,

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислового комплексу "Доброта", (Коломийська, 35, с. Сопів, Коломийський район, Івано-Франківська область, 78217)

до відповідача: Великокам'янська сільська рада Коломийського району Івано-Франківської області, (вул. С. Стрільців, 46, с. Велика Кам'янка, Коломийський район, Івано-Франківська область,78244)

про стягнення заборгованості в сумі 122928,66 грн.

ВСТАНОВИВ:

ТОВ АПК "Доброта" звернулося до суду з позовом до Великокам'янської сільської ради про стягнення коштів в сумі 122928,66 грн.

Позовні вимоги заявник обґрунтовує тим, що відповідач в супереч вимогам ЦК України та умовам договору не виконав взяті на себе зобов'язання по оплаті за проведений капітальний ремонт покрівлі будинку культури в с. Велика Кам'янка, в результаті чого утворилась заборгованість в розмірі 122928,66 грн.

Ухвалою суду від 03.08.2015 призначено розгляд справи на 13.08.2015, за результатами якого розгляд відкладено на 15.09.2015.

Відповідачем подано відзив на позов (вх.№12578/15 від 13.08.2015), в якому він зазначає, що договір №07-02 від 07.02.2013 не укладався, а документи на підтвердження прийняття виконаних робіт відсутні та посилаючись на те, що всупереч вимогам чинного законодавства в Коломийському управлінні Державної казначейської служби не зареєстровано жодних зобов'язань Великокам'янської сільської ради перед ТОВ АПК "Доброта", просив в позові відмовити.

В судовому засіданні представник відповідача заперечив проти позову, з підстав наведених у відзиві на позов.

15.09.2015 в судовому засіданні оголошувалась перерва до 17.09.2015.

В судовому засіданні 17.09.2015 представник позивача заявлені вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача 17.09.2015 в судове засідання не з'явився.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд вважає, що в позові слід відмовити, виходячи з наступного:

07.02.2015 між сільською радою с. Велика Кам'янка (Замовник) та ТОВ АПК "Доброта" (Виконавець) укладено договір №07-02 на виконання робіт, згідно умов якого виконавець зобов'язався виконати у відповідності до умов даного договору роботу, зокрема, капітальний ремонт покрівлі будинку культури в с. Велика Камянка Коломийського району Івано-Франківської області, а замовник зобовязався прийняти та оплатити вказану роботу.

Частиною першою статті 202 Цивільного кодексу України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 3, 4, 5, 7 ст. 48 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобовязання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобовязань минулих років, узятих на облік органами Державного казначейства України; щодо завдань (проектів) Національної програми інформатизації після їх погодження з Генеральним державним замовником Національної програми інформатизації центральним органом виконавчої влади, визначеним Кабінетом Міністрів України. Розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобовязання за спеціальним фондом бюджету виключно в межах відповідних фактичних надходжень спеціального фонду бюджету (з дотриманням вимог частини другої статті 57 цього Кодексу). Розміщення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, за якими розпорядником бюджетних коштів взято зобовязання без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), є недійсними. За такими операціями не виникають бюджетні зобовязання та не утворюється бюджетна заборгованість. Зобовязання, взяті учасником бюджетного процесу без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), не вважаються бюджетними зобовязаннями (крім витрат, що здійснюються відповідно до частини шостої цієї статті) і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів. Взяття таких зобовязань є порушенням бюджетного законодавства. Витрати бюджету на покриття таких зобовязань не здійснюються. Вимоги фізичних і юридичних осіб щодо відшкодування збитків та/або шкоди за зобовязаннями, взятими розпорядниками бюджетних коштів без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), стягуються з осіб, винних у взятті таких зобовязань, у судовому порядку. Державне казначейство України здійснює реєстрацію та облік бюджетних зобовязань розпорядників бюджетних коштів і відображає їх у звітності про виконання бюджету. При реєстрації та обліку бюджетних зобовязань здійснюється перевірка відповідності напрямів витрачання бюджетних коштів бюджетному асигнуванню, паспорту бюджетної програми (у разі застосування програмно-цільового методу у бюджетному процесі). Порядок здійснення реєстрації та обліку бюджетних зобовязань розпорядників бюджетних коштів визначається Державним казначейством України за погодженням з Міністерством фінансів України.

Таким чином, якщо зобовязання не зареєстроване у Державному казначействі України в Реєстрі бюджетних зобовязань, воно визнається недійсним. Бюджетна установа в особі її керівника, як розпорядник бюджетних коштів, має привести дане зобовязання у відповідність до бюджетного законодавства. Державне казначейство здійснює реєстрацію та облік бюджетних зобовязань, розпорядників бюджетних коштів і відображає їх у звітності про виконання бюджету.

З матеріалів справи вбачається, що станом на 20.07.2015 фінансових зобов'язань Великокам'янської сільської ради перед ТОВ АПК "Доброта" в Коломийському управління Державної казначейської служби України Івано-Франківської області не зареєстровано.

Відповідно до ст. 2 Бюджетного кодексу України бюджетні установи - органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідно державного бюджету чи місцевого бюджету.

Отже, відповідач по справі Великокамянська сільська рада, як орган місцевого самоврядування, є бюджетною установою, а тому зобов'язання, які виникають при укладенні правочинів з даною установою підлягають відповідній реєстрації та обліку Державним казначейством України.

Однак, у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту здійснення Державним казначейством України реєстрації та обліку бюджетних зобовязань, що мали виникли на підставі спірного договору № 07-02 від 07.02.2013, що було укладено між сторонами по справі.

Враховуючи, що за вчинення таких операцій, як укладення договору, придбання послуги чи здійснення інших аналогічних операцій, за якими розпорядником бюджетних коштів взято зобовязання без відповідних бюджетних асигнувань не виникають бюджетні зобовязання та не утворюється бюджетна заборгованість, а тому такі зобовязання не вважаються бюджетними і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів, то взяття таких зобовязань є порушенням бюджетного законодавства, а витрати бюджету на покриття таких зобовязань не здійснюються.

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 203 Цивільного кодексу України встановлено зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою- третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 207 Господарського кодексу України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині. В даному випадку жодна із сторін не заявляє вимогу про визнання недійсними вищевказаних договорів, однак, користуючись статтею 83 ГПК України господарський суд, при прийнятті рішення у справі, має право визнати недійсним повністю або в певній частині пов'язаний з предметом спору договір, який суперечить законодавству (п.1 ст. 83 ГПК України).

Отже, договір №07-02 на виконання робіт від 07.02.2013 укладений між Сільською радою с. Велика Кам'янка та ТОВ АПК "Доброта" слід визнати недійсним. Недійсний правочин не може бути підставою виникнення зобов'язань у сторін в даному спорі, а тому вимоги позивача не підлягають задоволенню. Разом з тим, суд вважає за необхідне застосувати наслідки недійсності правочину, передбачені статтею 216 ЦК України.

Враховуючи приписи вищевказаної норми, з відповідача слід стягнути вартість виконаних робіт.

застосування двосторонньої реституції незалежно від добросовісності сторін правочину.

З матеріалів справи вбачається, що договір на виконання робіт дійсно укладався між Сільською радою с. Велика Кам'янка, в особі голови ОСОБА_2 та ТОВ АПК "Доброта" в особі директора ОСОБА_1 Згідно з Актом приймання виконаних будівельних робіт за капітальний ремонт покрівлі БК в с. В. Кам'янка Коломийського району за липень 2013 року загальна вартість виконаних робіт становить 122928,66 грн. Крім того, проведені роботи на вказаному об'єкті затверджено відділом капітального будівництва. Оригінали вказаних вище документів долучено до матеріалів справи.

Отже, з відповідача слід стягнути кошти в сумі 122928,66 грн.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

в позові відмовити.

Визнати недійсним договір №07-02 на виконання робіт від 07.02.2013 укладений між Сільською радою с. Велика Кам'янка та товариством з обмеженою відповідальністю Агропромислового комплексу "Доброта".

Стягнути з Великокам'янської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області (вул. С. Стрільців, 46, с. Велика Кам'янка, Коломийський район, Івано-Франківська область,78244, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислового комплексу "Доброта", (Коломийська, 35, с. Сопів, Коломийський район, Івано-Франківська область, 78217, ) кошти в сумі 122928,66 грн. (сто двадцять дві тисячі дев'ятсот двадцять вісім гривень шістдесят шість копійок).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Грица Ю. І.

Повне рішення складено 23.09.2015.

Виготовлено в КП "Діловодство спеціалізованого суду"

________________ ОСОБА_3 23.09.15