ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2015 р. Справа № 922/3370/15

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Бондаренко В.П., суддя Россолов В.В. , суддя Тихий П.В.

при секретарі Деппа-Крівіч А.О.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився,

відповідача - Шпунт В.В., довіреність № 30, від 16 вересня 2015 року, Лесько Т.М., довіреність № 29, від 08 вересня 2015 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. №4323 Х/1-42) на рішення господарського суду Харківської області від 04.08.15 у справі № 922/3370/15

за позовом ФОП Лисяка Сергія Миколайовича,

до Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України,

про визнання недійсним рішення

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 04 серпня 2015 року у справі № 922/3370/15 (суддя Добреля Н.С.) в задоволенні позову було відмовлено.

Позивач з вказаним рішенням суду першої інстанції не погодився, звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати.

23 вересня 2015 року від Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№13380).

У судове засідання, яке відбулось 23 вересня 2015 року, з'явились представники відповідача. Позивач своїм правом на участь у судовому засіданні не скористався, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового засідання, що підтверджується наявним у матеріалах справи поштовим повідомленням (Том 1 а.с.147).

Згідно із пунктом 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи, що явка позивача не була визнана обов'язковою, а також те, що його неявка не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за його відсутності за наявними матеріалами у справі.

Розглянувши матеріали справи колегія суддів встановила наступні обставини справи.

За результатами розгляду справи № 2/01-293-14 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції адміністративною колегією Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України 03 березня 2015 року прийнято рішення № 37-р/к (надалі - рішення), яким встановлено порушення з боку позивача законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене п.4 ч.2 ст.6, п.1 ст.50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів.

Пунктом 3 даного рішення згідно зі ст.52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за порушення законодавства про захист економічної конкуренції на позивача накладено штраф у розмірі 4700,00 грн.

Оскаржуваним рішенням відділенням Антимонопольного комітету визнано, що Фізична особа-підприємець Лисяк Сергій Миколайович (позивач) та Фізична особа-підприємець Попов Ігор Володимирович погодивши під час участі у торгах на закупівлю за державні деревини необробленої, проведених відділом освіти Великобурлуцької районної державної адміністрації Харківської області, свої пропозиції конкурсних торгів з метою забезпечення перемоги ФОП Попова І.В., вчинили порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене п.4 ч.2 ст.6, п.1 ст.50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів.

Позивач, звертаючись до суду першої інстанції зазначає, що рішення адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України є помилковим, висновки та обставини зазначені у рішенні не доведеними, оскільки при розгляді справи відповідачем фактичні обставини встановлені тільки на його припущеннях, не було враховано об'єктивних обставин справи та порушено порядок розгляду справи.

Судом першої інстанції з огляду на той факт, що позивачем не доведено жодної із підстав скасування рішення адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 37-р/к, а лише наведені доводи, які зводяться до переоцінки отриманих відповідачем доказів, було відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції позивач вказує, що судом першої інстанції було:

1)безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання про призначення судової експертизи з метою економічного обґрунтування запропонованої позивачем замовнику відкритих торгів за державні кошти у тендерній документації 10 липня 2014 року цінової пропозиції у 310 грн. за один складометр деревини необробленої, дров твердих порід.;

2)не досліджено факт покладення в основу рішення адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 37-р/к висновків, зроблених виключно на припущеннях відповідача;

3)недоведено факт узгодженості дій учасників торгів;

4)неналежно дослідженно результати порівняльного аналізу цінових пропозицій учасників торгів та цінових пропозицій інших суб'єктів господарювання, які приймали участь у торгах з аналогічним предметом закупівлі в той самий період.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду першої інстанції, що позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, зважаючи на наступні підстави.

З матеріалів справи вбачається, що за результатами розгляду справи № 2/01-293-14 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції адміністративною колегією Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України 03 березня 2015 року прийнято рішення № 37-р/к (надалі - рішення), яким встановлено порушення з боку позивача законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене п.4 ч.2 ст.6, п.1 ст.50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів.

Пунктом 3 даного рішення згідно зі ст.52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за порушення законодавства про захист економічної конкуренції на позивача накладено штраф у розмірі 4700,00 грн.

Оскаржуваним рішенням відділенням Антимонопольного комітету визнано, що Фізична особа-підприємець Лисяк Сергій Миколайович (позивач) та Фізична особа-підприємець Попов Ігор Володимирович погодивши під час участі у торгах на закупівлю за державні деревини необробленої, проведених відділом освіти Великобурлуцької районної державної адміністрації Харківської області, свої пропозиції конкурсних торгів з метою забезпечення перемоги ФОП Попова І.В., вчинили порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене п.4 ч.2 ст.6, п.1 ст.50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про Антимонопольний комітет України", Законом України "Про захист економічної конкуренції", Законом України "Про здійснення державних закупівель".

Відповідно до ст.1 Закону України "Про захист економічної конкуренції" економічна конкуренція - це змагання між суб'єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб'єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб'єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб'єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку.

Згідно ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" до порушень законодавства про захист економічної конкуренції віднесено антиконкурентні узгоджені дії.

Зі змісту ч. 1 ст. 5 Закону України "Про захист економічної конкуренції" вбачається, що узгодженими діями є укладення суб'єктами господарювання угод у будь-якій формі, прийняття об'єднаннями рішень у будь-якій формі, а також будь-яка інша погоджена конкурентна поведінка (діяльність, бездіяльність) суб'єктів господарювання.

У відповідності з ч.1 та п. 4 ч.2 ст.6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" антиконкурентними узгодженими діями є узгоджені дії, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції. Зокрема, антиконкурентними узгодженими діями визнаються узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів.

Антиконкурентними узгодженими діями вважається також вчинення суб'єктами господарювання схожих дій (бездіяльності) на ринку товару, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції у разі, якщо аналіз ситуації на ринку товару спростовує наявність об'єктивних причин для вчинення таких дій (бездіяльності) (ч. 3 ст. 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції").

Згідно пункту 8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 15 у розгляді справ зі спорів, пов'язаних з визначенням органами Антимонопольного комітету України узгоджених дій суб'єктів господарювання як антиконкурентних (стаття 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції"), господарські суди повинні мати на увазі, зокрема, наступне:

Вчинення суб'єктами господарювання узгоджених дій утворює самостійний склад порушення законодавства про захист економічної конкуренції і не залежить від того, чи займають відповідні суб'єкти господарювання чи один з них монопольне (домінуюче) становище на ринку (абз. 3 підпункту 8.1 пункту 8).

Відповідно до п. 8.2 та п. 8.3 вказаної постанови, з урахуванням приписів частини третьої статті 6 названого Закону для кваліфікації дій (бездіяльності) суб'єктів господарювання на ринку товарів як антиконкурентних узгоджених дій у вигляді схожих дій (бездіяльність) на ринку товару (і які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції) не вимагається обов'язкове встановлення та доведення факту чи фактів формального узгодження зазначених дій, в тому числі укладення відповідної угоди (угод). Це порушення установлюється за результатами такого аналізу органом Антимонопольного комітету України ситуації на ринку товару, який:

-свідчить про погодженість конкурентної поведінки суб'єктів господарювання;

-спростовує наявність об'єктивних причин для вчинення зазначених дій.

Пов'язані з наведеним обставини з'ясовуються і доводяться відповідним органом Антимонопольного комітету України.

Ознаки схожості в діях (бездіяльності) суб'єктів господарювання не є єдиним достатнім доказом наявності попередньої змови (антиконкурентних узгоджених дій).

Так антиконкурентна узгоджена поведінка підлягає встановленню та доведенню із зазначенням відповідних доказів у рішенні органу Антимонопольного комітету України. При цьому, схожість має бути саме результатом узгодженості конкурентної поведінки, а не виявлятися у простому співпадінні дій суб'єктів господарювання, зумовленим специфікою відповідного товарного ринку.

Висновок органу Антимонопольного комітету України щодо відсутності у суб'єкта господарювання об'єктивних причин для вчинення схожих дій (бездіяльності) має ґрунтуватися на результатах дослідження усієї сукупності факторів, що об'єктивно (незалежно від суб'єкта господарювання) впливають на його поведінку у спірних відносинах, а не бути наслідком обмеженого кола факторів (наприклад, тільки ціни придбання товару).

Дослідивши рішення адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, судом вбачається, що дії Фізичної особи-підприємця Лисяка Сергія Миколайовича та Фізичної особи-підприємця Попова Ігоря Володимировича кваліфіковані відповідачем як порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене п.4 ч.2 ст. 6, п.1 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів.

Суд зазначає, що для кваліфікації дій суб'єктів господарювання як антиконкурентних дій за п.4 ч.2 ст.6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" потрібно встановлення обставин, а саме:

-наявність узгодженості дій суб'єктів господарювання;

-пов'язаність вказаних узгоджених дії зі спотворенням результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів.

Отже негативним наслідком є сам факт спотворення результатів торгів через узгодження поведінки конкурсантами. Правове значення в даному випадку має фактична відсутність конкурсу внаслідок узгодження конкурсантами відповідної поведінки, яка призводить до заміни конкуренції на координацію поведінки з метою створення видимості конкуренції в межах торгів.

Проаналізувавши наведені матеріалами справи № 2/01-293-14 докази узгодженої поведінки позивача з Фізичною особою-підприємцем Поповим Ігорем Володимировичем колегія суддів зазначає про їх обґрунтованість та фактичність.

Так колегією суддів приймається до уваги, що під час розгляду справи відповідачем, було виявлено:

-ідентичну оформленість конвертів, в яких учасниками подані документи пропозицій конкурсних торгів

-ідентичну оформленість довідок, які надавалися ФОП Поповим І.В. та ФОП Лисяком С.М. (однаковим шрифтом, в довідках міститься аналогічний текст);

-що в пропозиціях конкурсних торгів двічі зазначені назви учасників на місці підпису документів;

-що довідки Державного підприємства "Куп'янський лісгосп" видані ФОП Попову І.В. та ФОП Лисяку С.М. в один день за послідовними номерами, а саме: від 07 липня 2014 року № 08-12/653 та від 07 липня 2014 року № 08-12/654

-що інтереси ФОП Попова І.В. та ФОП Лисяка С.М. під час участі у Торгах представляла одна особа - Пономаренко О.О. який діє на підставі довіреностей від 19 квітня 2014 року (виданої ФОП Попова І.В.) та від 07 квітня 2014 року (виданої ФОП Лисяком С.М.)

-встановлення ФОП Лисяком С.М. в пропозиції конкурсних торгів ціни на деревину необроблену на 24 % вище рівня цін, за якими ним здійснювалась реалізація вказаного товару іншим суб'єктам господарювання, свідчить про її необґрунтованість та встановлення такої ціни з метою забезпечення перемоги ФОП Попова І.В.

-що за результатами аналізу цінових пропозицій інших суб`єктів господарювання, які приймали участь у торгах з аналогічним предметом закупівлі в той самий період, ціни, які пропонувались такими суб'єктами господарювання для участі у торгах, та за якими ними та замовниками укладалися договори закупівлі деревини необробленої (дров) є значно нижчими ніж ціни, запропоновані ФОП Поповим та ФОП Лисяком для участі у торгах.

З огляду на той факт, що справжність змагання при проведенні тендеру забезпечується таємницею інформації, що міститься у тендерних пропозиціях, тендерні пропозиції повинні містити конкурентні та заздалегідь невідомі іншим учасникам умови.

Судом першої інстанції вірно зауважено, що за умов підготовки конкурсної документації окремо кожним учасником торгів будь-які співпадіння, навіть одне в однаковому місці одних документів, є малоймовірним.

З вказаних вище обставин в сукупності вбачається, що схожість дій позивача та ФОП Попова І.В. по підготовці конкурсних пропозицій є саме результатом їх попередньої змови, а не є простим співпадінням їх дій, зумовленим іншими факторами, оскільки підготовка декількох документів зі значною кількістю ідентичних особливостей, надання однакових за змістом довідок з однією датою з послідовними номерами, представництво обох учасників торгів однією особою, надання одним з 2-х учасників необґрунтованої цінової пропозицій, без обміну інформацією не є можливою.

Як зазначалось вище, для кваліфікації дій суб'єкта господарювання як антиконкурентних узгоджених дій не є обов'язковим фактичне настання наслідків у формі відповідно недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, ущемлення інтересів інших суб'єктів господарювання (конкурентів, покупців) чи споживачів, зокрема, через заподіяння їм шкоди (збитків) або іншого реального порушення їх прав чи інтересів, чи настання інших відповідних наслідків. Достатнім є встановлення самого факту вчинення дій, визначених законом як зловживання монопольним (домінуючим) становищем (частина друга статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції"), або як антиконкурентні узгоджені дії (частина друга статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції").

Підпунктом 31 пункту 1 Закону України "Про здійснення державних закупівель" визначено, що торги - це здійснення конкурентного відбору учасників з метою визначення переможця торгів згідно з процедурами, встановленими цим Законом. Метою цього Закону є створення конкурентного середовища у сфері державних закупівель, розвиток добросовісної конкуренції, забезпечення раціонального та ефективного використання державних коштів.

Зважаючи на наведене, колегія суддів погоджується з доводами господарського суду першої інстанції, що проведення торгів, аукціонів дає можливість обрати на конкурсі найкращого кандидата та укласти договори на закупівлю товарів з тим, хто запропонує найкращу, максимально низьку ціну та найкращу якість, що повністю відповідає вимогам торгів. Така позиція повністю відповідає принципам ефективної конкуренції на основі показників діяльності та власних досягнень суб'єктів господарювання. Угоди, рішення або інші форми узгоджених дій, які не відповідають основному принципу конкуренції, відносяться до порушень правил конкуренції. Це проявляється тоді, коли учасники торгів організовують несправжнє змагання, після якого вигоди або право на договір достаються одному з учасників узгоджених дій.

Погодження поведінки при формуванні своїх конкурсних пропозицій учасниками вказаних торгів призвело до заміни конкуренції на координацію поведінки зазначених суб'єктів господарювання з метою створення видимості конкуренції в межах торгів, що в свою чергу призводить до спотворення результатів торгів.

З урахуванням вищенаведеного, відповідач в оспорюваному рішенні обґрунтовано зазначив, що за умов існування справжньої конкуренції між учасниками торгів, при якій учасники торгів забезпечується таємність інформації їх пропозицій,кожен з учасників міг би запропонувати нижчу вартість на предмети закупівлі, ніж у випадку погодження учасниками своїх пропозицій з метою отримання одним з них перемоги.

Відповідно до законодавства про здійснення державних закупівель однією з цілей проведення торгів є досягнення оптимального і раціонального використання державних коштів, яка досягається завдяки створенню конкурентного середовища при виборі замовником кращої пропозиції, яка можлива лише тоді, коли вона запропонована у справжніх умовах змагальності, а погоджена поведінка між учасниками торгів усуває між ними змагальність, конкуренцію і спотворюючи її об'єктивний результат - кращу пропозицію, порушує тим самим право замовника на отримання цієї пропозиції, на очікуваний замовником найбільш ефективний для нього результат.

Натомість встановлені обставини справи свідчать, що у процесі підготовки до участі у торгах ФОП Лисяк С.М. та ФОП Попов І.В. діяли не самостійно, а з метою забезпечення перемоги ФОП Попова І.В.

Внаслідок того, що ФОП Лисяком С.М. в пропозиції конкурсних торгів ціни на деревину необроблену було вказано саме суму цінової пропозиції у розмірі 310 грн. за один складометр деревини необробленої, дров твердих порід, переможцем торгів було визначено ФОП Попова І.В., запропонована сума якого була меншою та співпала з очікуваною вартістю закупівлі, зазначеною в оголошенні про проведення відкритих торгів.

В даному випадку, колегією суддів приймається до уваги, що позивачем під час розгляду адміністративною колегією вказаної справи не було наданого жодного пояснення з приводу формування цінової пропозиції саме у сумі 310 грн. Так в протоколі Харківського обласного територіального відділення від 12 лютого 2015 року на запитання №17 "Яким чином та на підставі яких даних розрахована ціна, вказана у конкурсній пропозиції ФОП Лисяка С.М. на торгах?", представником ФОП Лисяка С.М. не було надано жодного пояснення з приводу формування зазначеної ціни та міститься лише формальне посилання на "особисті розрахунки ФОП Лисяка С.М.".(Том 1 а.с.51)

В той час, як з інформації наданої його представником в порядку відповіді на вимогу територіального відділення Антимонопольного комітету України, позивачем 05 липня 2014 року було реалізовано деревину необроблену ФОП Куліш Г.А. за ціною 250 грн. за один складометр деревини необробленої, 08 липня 2014 року було реалізовано деревину необроблену ФОП Божко С.В. за ціною 250 грн. за один складометр деревини необробленої".(Том 1 а.с.46)

Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що при оцінці фактів подання учасниками торгів документів, територіальним відділенням доведено, що відповідні співпадіння свідчать про узгодження умов суб'єктами господарювання участі в торгах, з метою забезпечення гарантування перемогу у торгах ФОП Попову І.В., що в свою чергу призвело до порушення принципу змагальності та відсутності конкуренції між учасниками під час проведення торгів 10 липня 2014 року.

Посилання відповідача в доводах апеляційної скарги на порушення судом норм процесуального права, а саме залишення без задоволення усного клопотання про призначення експертизи є безпідставними з наступних обставин.

Згідно з ч.1 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України, для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

При цьому, відповідно до п.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23 березня 2012 року № 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи", судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Тобто, експертиза призначається у випадку, коли для вирішення справи необхідні специфічні знання в певній галузі. Крім того, під час апеляційного провадження по справі відповідачем не було заявлено клопотання про необхідність проведення судово-економічної експертизи.

Разом з цим, відповідно до п. 5 вказаної Постанови, питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Враховуючи наведене, та той факт, що позивачем не було надано вмотивованого клопотання стосовно необхідності призначення судово-економічної експертизи, господарський суд Харківської області цілком законно відмовив у його задоволенні.

Твердження ФОП Лисяка С.М. в обґрунтуванні апеляційної скарги стосовно неналежного дослідження відповідачем та судом першої інстанції результатів порівняльного аналізу цінових пропозицій учасників торгів та цінових пропозицій інших суб'єктів господарювання, які приймали участь у торгах з аналогічним предметом закупівлі в той самий період, колегія суддів відхиляє з огляду на наступне.

В ході розгляду справи № 2/01-293-14 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції адміністративною колегією Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України було встановлено, що ФОП Понов І.В. та ФОП Лисяк С.М. не надали будь-яких обгрунтувань або розрахунків запропонованої вартості деревини необробленої (дров).

В той же час, адміністративною колегією Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України за результатами аналізу цінових пропозицій інших суб'єктів господарювання, які приймали участь у торгах з аналогічним предметом закупівлі в той самий період, було з'ясовано, що ціни, які пропонувались такими суб'єктами господарювання для участі у торгах, та за якими між ними та замовниками укладались договори закупівлі деревини необробленої (дров), є значно нижчими, ніж ціни, запропоновані ФОП Поповим І.В. та ФОП Лисяком С.М. для участі у торгах.

Так, під час розгляду справи № 2/01-293-14 відповідачем було встановлено, що Харківською дирекцією УДППЗ "Укрпошта" в липні 2014 року проводились торги на закупівлю деревини необробленої (дров твердих порід (дубових та інших)). При цьому, переможцем торгів ДП "Зміївське лісове господарство" було запропоновано ціна за одиницю товару, яка складає 188,00 грн. без ПДВ. Іншим учасником торгів ФОП Титаренком Михайлом Івановичем було запропоновано ціну за одиницю товару 206,00 гри. без ПДВ .

Таким чином, в рамках торгів, які проводилися Харківською дирекцією УДППЗ "Укрпошта" в липні 2014 року, учасниками запропоновано ціни на деревину необроблену твердих порід, які нижчі за ціни, запропоновані ФОП Поновим І.В. та ФОП Лисяком С.М. для участі у Торгах, на 30 %.

Вищенаведені факти, враховуючи відсутність ґрунтовних пояснень та детальних розрахунків цін, вказаних у пропозиціях на Торги ФОП Попова І.В. та ФОП Лисяка С.М., свідчать про те, що ціни на деревину необроблену (дрова), встановлені ФОП Поновим І.В. та ФОП Лисяком С.М., визначені на підставі ціни, запропонованої ФОП Поповим І.В. таким чином, щоб забезпечити йому гарантовану перемогу у торгах.

Таким чином, під час розгляду справи № 2/01-293-14 Відділенням обгрунтовано здійснено як аналіз цінових пропозицій учасників Торгів, так і порівняльний аналіз вказаних цінових пропозицій та цінових пропозицій інших суб'єктів господарювання, які приймали участь у торгах з аналогічним предметом закупівлі в той самий період.

З аналізу матеріалів справи вбачається, що позивачами не надано належних доказів, які б підтверджували обґрунтованість їх заявлених позовних вимог та доводи позивача не спростовують встановлених оскаржуваними рішеннями обставин, тоді як відповідачем належним чином доведена його позиція щодо правомірності прийнятих, рішення адміністративною колегією Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України 03 березня 2015 року прийнято рішення № 37-р/к документальним та матеріальним обґрунтуванням.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду вважає, що під час розгляду справи господарським судом першої інстанції встановлені фактичні обставини справи на основі повного і об'єктивного дослідження поданих доказів, висновки суду відповідають цим обставинам та їм надана правильна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Враховуючи, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, витрати апелянта по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст. ст. 33, 44, 49, 91, 99, 101, п.1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ФОП Лисяка Сергія Миколайовича залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 04 серпня 2015 року у справі № 922/3370/15 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 28 вересня 2015 року

Головуючий суддя Бондаренко В.П.

Суддя Россолов В.В.

Суддя Тихий П.В.