ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.09.15р. Справа № 904/6168/15

За позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК", м. Дніпропетровськ

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровська область

про стягнення 42 989 грн. 23 коп.

Суддя Кармазіна Л.П.

Представники:

від позивача - Задорожний С.О., представник, дов. №131-К-Н-О від 16.01.2015р.

від відповідача - представник не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 42 989 грн. 23 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором банківського обслуговування № б/н від 09.01.2014р. щодо своєчасного та повного повернення кредиту. Так, станом на 25.06.2015р. заборгованість по погашенню кредиту склала:- 27199.21 грн. - заборгованість за кредитом; 7473.04 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 6533.35 грн. - пеня за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за договором; 1783.63 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 16.07.2015р. порушено провадження у справі, а розгляд справи призначено на 11.08.2015р.

11.08.2015 року представник відповідача в призначене судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, до суду повернувся поштовий конверт з відміткою поштової установи про закінчення терміну зберігання поштового відправлення. (а.с.66-67)

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд позов задовольнити, подав через канцелярію господарського суду клопотання про долучення документів до матеріалів справи та клопотання про продовження строку розгляду справи на 15 днів.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 11.08.2015 року, в зв'язку з неявкою представника відповідача в судове засідання, продовжено строк розгляду справи до 29.09.2015р., а розгляд справи відкладено на 17.09.2015р.

17.09.2015 року представник позивача в призначене судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, подав до канцелярії суду заперечення на позовну заяву, в якому просив відмовити в позовних вимогах в повному обсязі та розглянути справу без участі представника.(а.с.85-90)

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 17.09.2015 року, в зв'язку з неявкою представника відповідача в судове засідання, розгляд справи відкладено на 24.09.2015р.

24.09.2015р. представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд позов задовольнити, подав через канцелярію суду пояснення на відзив відповідача. (а.с.60)

Представник відповідача в призначене судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, оскільки ухвала суду була направлена на адресу відповідача, яка вказана у наявному в матеріалах справи Спеціальному витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.61-62).

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2 постанови).

Відповідно до пункту 2.6.15. Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013р. № 28 (з подальшими змінами), на звороті у лівому нижньому куті оригіналу процесуального документа, який виготовляється судом та залишається у справі, проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправлення документа, що містить вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправлення, підпис працівника, який її здійснив.

Дана відмітка є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам та іншим учасникам судового процесу.

Статтею 69 ГПК України передбачено, що спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Позовну заяву подано до господарського суду Дніпропетровської області 14.09.2015р., ухвалою господарського суду продовжено строк розгляду справи до 29.09.2015р., а тому двохмісячний строк розгляду спору спливає.

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч.1 ст.4 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Враховуючи, що ухвали суду було направлено на адресу відповідача, яка вказана у наявному в матеріалах справи Спеціальному витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та не повернуто поштовою установою, суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином про час та місце судового засідання, проте не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні та вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача, оскільки останній повідомлений про час та місце судового засідання належним чином, а матеріали справи містять достатньо документів необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення.

24.09.2015р. в порядку ст. 85 ГПК України, у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

09.01.2014 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (відповідач-клієнт) та публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (позивач-банк) було підписано заяву про приєднання до умов і правил надання банківських послуг та заяву на відкриття рахунку. (а.с.33).

Згідно вказаної заяви відповідач приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг" (далі-умови), Тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті www.privatbank.ua, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування № б/н від 09.01.2014 року (далі - договір) та взяв на себе зобов'язання виконувати умови договору.

Відповідно до договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок НОМЕР_2 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших), що визначено і врегульовано "Умовами та правилами надання банківських послуг" (далі - умови).

Відповідно до пункту 3.2.1.1.16 Умов та правил надання банківських послуг, яким встановлено, що при укладанні договорів і угод, чи вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання клієнта (відповідача у справі) до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт - банк/ Інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі), банк і клієнт допускають використання підписів клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів і угод, таким чином, прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Пунктом 3.2.1.1.1. Умов передбачено, що кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів та здійснення поточних платежів клієнта, у межах, кредитного ліміту. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або у письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банка та клієнта.

Кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта щодо його повернення, сплаті відсотків та винагороди. (п. 3.2.1.1.3. Умов).

Проведення платежів клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту проводиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання клієнта до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт - банк/ Інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі - "Угода") (п. 3.2.1.1.8.Умов).

Обслуговування кредитного ліміту на поточному рахунку клієнта, набирає чинності з моменту надання клієнтом розрахункових документів на використання ліміту у межах зазначених у них сум, і діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобов'язань сторонами за цим договором (пункт 3.2.1.6.1. Умов).

На виконання умов договору банківського обслуговування від 09.01.2014 року, публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" надавав фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 кредитні кошти у межах встановленого ліміту у сумі 30 000,00 грн., які використовувались відповідачем, що підтверджується банківською випискою з рахунку НОМЕР_2 за період з 10.01.2014 року по 25.06.2015 року (а.с.69-77).

Відповідно до розділу 3.2.1.4.1. Умов за користування кредитом у період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня клієнт виплачує відсотки, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка).

За період користування кредитом із моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулення дебетового сальдо в одну з дат до 25-го числа поточного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 1-го до 20-го (включно) числа поточного місяця або до 25-го числа наступного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 21-го до кінцевого числа поточного місяця (надалі - "період, в який дебетове сальдо підлягає обнуленню") розрахунок відсотків проводиться за процентною ставкою в розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

При необнуленні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнуленню, протягом 90 днів з кінцевої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, клієнт виплачує банку за користування кредитом відсотки в розмірі 36% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнуленню.

У випадку непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта щодо погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

У разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань і при реалізації права банку на встановлення іншого терміну повернення кредиту, передбаченого Умовами і правилами надання банківських послуг, клієнт сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення, виходячи з 360 днів у році. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань.

Під "непогашенням кредиту" мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня.

Розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати (п.3.2.1.4.9. Умов).

Відповідно до пункту 3.2.1.1.17. Умов при перерахуванні клієнтом з поточного рахунку коштів за рахунок кредитного ліміту на будь-які рахунки, утримувачем яких є сам власник поточного рахунку, або на будь - які пластикові картки (за винятком зарахувань заробітної плати на зарплатні картки Банку), також на погашення будь-яких кредитів, з суми кожного з проведених в рахунок кредитного ліміту перерахувань стягується комісійна винагорода в розмірі 3% від суми перерахувань.

В порушення своїх зобов'язань, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, належним чином умови договору банківського обслуговування від 09.01.2014 року не виконано, у зв'язку з чим у останньої виникла заборгованість зі сплати кредиту станом на 25.06.2015 року у сумі 27199,21 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 7473,04 грн., пені у сумі 6533,35 грн. та заборгованість по комісії за користуванням кредитом у сумі 1783,63 грн., що і є предметом даного спору.

Таким чином, причиною виникнення спору є неналежне виконання відповідачем умов договору банківського обслуговування від 09.01.2014 року в частині своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісії та пені за прострочення виконання зобов'язань.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, заслухавши представника позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав:

Сторони є суб'єктами господарювання, тому відповідно до положень ст.ст. 4, 173-175 і 193 ГК України до прав і обов'язків сторін, що виникли на підставі зазначеного договору і є господарськими зобов'язаннями, мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до пункту 3.2.1.2.3.4. Умов, банк має право при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбаченого Умовами, змінити умови кредитування - вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за кредитом в повному обсязі.

Відповідно до статті 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором (стаття 525 Цивільного Кодексу України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Стаття 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис" визначає, що електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки). Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму.

Відповідно до частини другої статті 639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Судом встановлено, що підписана між сторонами заява про приєднання до умов і правил надання банківських послуг та заява на відкриття рахунку, "Умови та правила надання банківських послуг", Тарифи банку, разом із заявою складають договір банківського обслуговування № б/н від 09.01.2014 року.

Позивач належним чином виконав свої зобов'язання за договором банківського обслуговування від 09.01.2014 року.

Позивачем заявлена до стягнення з відповідача заборгованість зі сплати кредиту у сумі 27199,21 грн., розраховану станом на 25.06.2015 року, заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитом у сумі 7473,04 грн. та заборгованість зі сплати комісії за користування кредитом у сумі 1783,63 грн.

Зобов'язання відповідача щодо сплати кредиту за договором банківського обслуговування від 09.01.2014 року, передбачено умовами договору та нормами законодавства.

З огляду на приписи умов договору банківського обслуговування від 09.01.2014 року та "Умов та правил надання банківських послуг" строк повернення кредиту у сумі 27199,21 грн., заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом у сумі 7473,04 грн. та заборгованості зі сплати комісії за користування кредитом у сумі 1783,63 грн. - є таким, що настав.

Доказів сплати кредиту у сумі 27199,21 грн., заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом у сумі 7473,04 грн. та заборгованості зі сплати комісії за користування кредитом у сумі 1783,63 грн. відповідач суду не надав.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач неналежним чином виконав свої зобов'язання за вищевказаним договором, спір між сторонами виник з його вини, тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості зі сплати кредиту у сумі 27199,21 грн., заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом у сумі 7473,04 грн. та заборгованості зі сплати комісії за користування кредитом у сумі 1783,63 грн. - обґрунтовані належними доказами, підтверджується матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву суд не приймає до уваги в зв'язку з їх необґрунтованістю та безпідставністю, з наступних підстав:

Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідно до підписаної між Публічним ПАТ Комерційний банк «ПриватБанк» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 заява про приєднання до умов і правил надання банківських послуг та заява на відкриття рахунку, згідно якої відповідач приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг", Тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування №б/н від 09.01.2014р., відповідачу на рахунок НОМЕР_2 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку Банку і Клієнта (системи клієнт банк, Інтернет клієнт банк, sms повідомлення або інших) було встановлено кредитний ліміт в розмірі 30000,00 грн., яким відповідач безперешкодно користувався.

При цьому, слід зазначити, що факт отримання та використання кредитного ліміту підтверджується наявною в матеріалах справи копією банківської виписки по рахунку НОМЕР_2 за період з 10.01.2014р. по 25.06.2015р. (а.с.69-77).

Згідно з ч.2 ст.639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Отже, з огляду на наведене вище, суд вважає, що саме підписанням заяви про приєднання до умов і правил надання банківських послуг та заяви на відкриття рахунку, відповідач приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг", Тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом з даною заявою і складають договір банківського обслуговування №б/н від 09.01.2014р.

Аналогічної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України в постанові від 09.04.2015рю. у справі №918/1587/14.

Суд вважає, що наведені факти повністю спростовують твердження відповідача з приводу того, що договір банківського обслуговування №б/н від 09.01.2014р. є неукладеним, як наслідок, правові підстави для задоволення позовних вимог шляхом стягнення з відповідача спірної заборгованості відсутні.

Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 6533,35грн., суд зазначає наступне:

Згідно з частиною першою статті 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобов'язання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (стаття 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобов'язань може забезпечуватись відповідно до договору неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 3.2.1.5.1 Умов при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених Умовами п.п. 3.2.1.2.2.2., 3.2.1.4.1., 3.2.1.4.2., 3.2.1.4.3., термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.1.1.8., 3.2.1.2.2.3., 3.2.1.2.3.4., винагороди, передбаченої п.п. 3.2.1.2.2., 3.2.1.4.4., 3.2.1.4.5., 3.2.1.4.6. клієнт сплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. У випадку реалізації банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, клієнт сплачує банку пеню у розмірі, зазначеному в п. 3.2.1.4.1.3. від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні.

Позивачем заявлена до стягнення пеня за прострочення виконання зобов'язання у сумі 6533,35 грн. за період з 05.01.2014 року по 25.06.2015 року.

Відповідно до п.3.2.1.5.4. Умов, нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбаченої п. 3.2.1.5.1., 3.2.1.5.2., 3.2.1.5.3., здійснюється протягом 3 років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано клієнтом.

Судом перевірено наданий позивачем розрахунок пені, та встановлено, що здійснений позивачем розрахунок пені відповідає обставинам справи, умовам договору та приписам діючого законодавства, тому вимоги позивача про стягнення з відповідача пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором в сумі 6533,35 грн. - є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Заперечення відповідача, щодо необхідності застосування строку позовної давності до вимог про стягнення заборгованості за кредитом у сумі 27199,21 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 7473,04 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом у сумі 1783,63 грн. та пені у сумі 6533,35 грн., суд не приймає до уваги з наступних підстав:

Відповідно до пункту 3.2.1.5.7. Умов передбачено, що термін позовної давності щодо вимоги про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів встановлюються сторонами тривалістю 5 років.

Відтак, термін позовної давності щодо вимог позивача на час звернення з відповідним позовом до суду не минув.

На підставі викладеного, суд вважає, що оскільки сторонами у договорі було встановлено інший термін позовної давності, підстави для застосування загального та спеціального строків позовної давності до вимог про стягнення заборгованості за кредитом у сумі 27199,21 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 01.02.2014 року по 25.06.2015р. у сумі 7473,04 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом за період з 05.02.2014 року по 25.06.2015 року у сумі 1783,63 грн. та пені за період з 05.01.2014 року по 25.06.2015 року у сумі 6533,35 грн. - відсутні.

Таким чином з урахуванням вищевикладеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 42989,23 грн. (заборгованість за кредитом у сумі 27199,21 грн. + заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 7473,04 грн. + заборгованість по комісії за користування кредитом у сумі 1783,63 грн. + пеня у сумі 6533,35 грн.).

Згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 4, 32, 33, 36, 43, 49, 69, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ) - заборгованість за кредитом у сумі 27199 грн. 21 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 7473 грн. 04 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом у сумі 1783 грн. 63 коп., пеню у розмірі 6533 грн. 35 коп. та суму судового збору у розмірі 1827 грн. 00 коп.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскаржене протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 25.09.2015р.

Суддя Л.П. Кармазіна