ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2015 р. Справа № 914/344/15

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого судді Давид Л.Л.

суддів Гриців В.М.

ОСОБА_1

при секретарі судового засідання Мазурській В.Т.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Террафест б/н від 22.06.2015 року (вх. № ЛАГС 01-05/2857/15 від 25.06.2015 року)

на рішення господарського суду Львівської області від 10.06.2015 року

у справі №914/344/15 (головуючий суддя Пазичев В.М., судді Бортник О.Ю., Манюк П.Т.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Террафест, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю Габен, м. Львів

про стягнення 91986,29 грн. пені, збитків у вигляді неодержаних прибутків в розмірі 60 000,00 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 представник (довіреність б/н від 24.04.2015 року);

від відповідача: ОСОБА_3 представник (довіреність від 08.04.2015 р.);

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Львівської області від 10.06.2015 р. у справі №914/344/15 частково задоволено уточнені (зменшені) позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Террафест», м. Київ (надалі Позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Габен», м. Львів (надалі Відповідач) про стягнення 91 986,29 грн. пені, 60 000,00 грн. збитків у вигляді неодержаних прибутків. Стягнуто з Відповідача на користь ТОВ «Террафест» 4568,49 грн. пені та 151,37 грн. судового збору. В решті позовних вимог відмовлено.

Позивач, ТОВ «Террафест» частково не погодившись з винесеним рішенням, подав апеляційну скаргу б/н від 22.06.2015 року (вх. № ЛАГС 01-05/2857/15 від 25.06.2015 року), в якій посилається на те, що останнє в частині відмови в задоволенні позовних вимог прийнято з порушенням норм чинного законодавства та з неповним дослідженням матеріалів та обставин справи, а саме:

Скаржник вважає, що положення додаткової угоди №1 до договору та положення самого договору поставки сільськогосподарської продукції №09/07/14 від 09.07.2014 р. не ставлять в залежність обов»язок постачальника поставити товар від обов»язку покупця сплатити суму попередньої оплати, а визначають конкретну дату 01.08.2014 р., до якої ТОВ «Габен» повинно було здійснити поставку товару. Крім цього , зазначає, що п.3.2.1 Договору визначено, що умови оплати передплата 60% від суми договору - Позивачем було виконано в повному обсязі. Жодних вимог про оплату товару по Додатковій угоді ТОВ «Габен» не виставляло. Відтак вважає, що в даному випадку наявне прострочення виконання Відповідачем зобов»язання з поставки товару за договором згідно умов Додаткової угоди №1 до договору поставки сільськогосподарської продукції №09/07/14 від 09.07.2014 р. Крім цього, вважає, що п.5 додаткової угоди №2 від 14.08.2014 р. сторони погодили між собою, що попередньо сплачені грошові кошти за непоставлений товар згідно додаткової угоди №1 договору №09/07/14 в розмірі 222 976,00 грн. зараховуються в оплату товару за додатковою угодою №2 від 14.08.2014 р.

Також, Скаржник вказує на помилковість висновку суду про те, що має місце порушення Позивачем своїх зобов»язань за додатковою угодою №1, тобто прострочення кредитора з моменту укладення додаткової угоди №2 - з 14.08.2014 р. згідно п.3.2.1 договору поставки. Передплата 60% від суми договору Позивачем була здійснена в повному обсязі, що підтверджується, на думку останнього, платіжними дорученнями про перерахування коштів від 10.07.2014 р. в сумі 510 000,00 грн., що Відповідачем не заперечується. Однак, Відповідач згодом провів повернення оплати, чим, як вважає Скаржник, фактично засвідчив свою відмову від виконання зобов»язання по поставці товару по додатковій угоді №1 в строк до 01.08.2014 р. і на майбутнє, однак така поведінка сторонами попередньо не погоджувалась, і тому висновок суду про прострочення кредитора (Позивача) не підтверджується матеріалами справи.

Щодо відмови у стягненні збитків, такий висновок Скаржник також вважає неправомірним, з огляду на те, що відмова Відповідача від взятих на себе договірних зобов»язань, а також невжиття заходів щодо виконання таких іншим способом, спонукало Позивача до вжиття заходів для відновлення свого порушеного права на отримання товару за договором та мінімізації розміру завданої Позивачу шкоди шляхом укладення договорів про поставку ячменю з іншим контрагентом. Необґрунтованим також вважає посилання суду на суттєву різницю в умовах поставки за договорами, які порівнюються Позивачем для визначення збитків ,та що за умовами договору купівлі-продажу №24/07-01 від 24.07.2014 р. ставиться більше вимог до якості товару по зрівнянню з Додатковою угодою №1 до Договору №09/07/14 від 09.07.2014 р. , зокрема, вимоги по показнику «натура» на 20г/л вище, що відповідно не могло не вплинути на підвищення ціни. При цьому, судом не досліджувались сертифікати якості по поставленій продукції.

Дані обставини, на думку Скаржника, є підставою для скасування рішення місцевого господарського суду. Просить прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задоволити в повному обсязі, а саме: стягнути з Відповідача на його користь пеню у розмірі 91 916,43 грн., збитки у вигляді неодержаних прибутків (втрачена вигода) в розмірі 47 136,00 грн.

Відповідач, ТОВ «Габен», у відзиві б/н від 10.07.2015 р. (вх. № апеляційного суду 01-04/4399/15 від 10.07.2015 р.) заперечує доводи апеляційної скарги посилаючись на те, що сторони уклавши додаткову угоду №2 від 14.08.2014 р. змінили зобов»язання, встановлені додатковою угодою №1 від 09.07.2014 р. Про що свідчить те, що сторони в п.5 Додаткової угоди №2 від 14.08.2014 р. передбачили, що попередньо сплачені кошти за непоставлений товар згідно Додаткової угоди №1 у розмірі 222 976 грн. зараховуються в оплату товару за Додатковою угодою №2. Відтак вважає, що це свідчить про відмову обох сторін від виконання зобов»язань за Додатковою угодою №1 та встановлення нових (змінених) умов в Додатковій угоді №2. При цьому, зазначає, - що Відповідач, отримавши 10.07.2014 р. від Позивача передоплату в сумі 510 000 грн. пізніше здійснив часткове повернення вказаної передоплати, повернувши Позивачу суму коштів в розмірі 332 988 грн., і від Позивача не надходило жодних заперечень щодо повернення йому суми передоплати, що свідчить про зміну сторонами зобов»язань, визначених Додатковою угодою №1. Також, Відповідач вказує на те, що Позивач, розраховуючи в позовній заяві розмір втраченої вигоди, виходив з кількості непоставленого товару 500 тон та ціну вказував в розмірі 2080 грн./тону, яка є передбачена саме Додатковою угодою №2. При цьому, також Позивач при розрахунку врахував часткову поставку товару Відповідачем за Додатковою угодою №2, що на його думку доводить факт зміни зобов»язань. Відповідач вважає, що Позивачем невірно проведено розрахунок пені за непоставлений товар та не враховано змінених зобов»язань згідно Додаткової угоди №2 і не враховано часткову поставку товару, а також Позивачем не доведено факту заподіяння йому шкоди (втраченої вигоди). Відповідно до цього, рішення місцевого господарського суду просить залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення, як безпідставну і необґрунтовану.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 30.06.2015 р. прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Террафест б/н від 22.06.2015 року (вх. № ЛАГС 01-05/2857/15 від 25.06.2015 року) на рішення господарського суду Львівської області від 10.06.2015 року у справі №914/344/15 та призначено до розгляду в судове засідання на 13.07.2015 р. в складі колегії: головуючого судді Давид Л.Л., суддів Гриців В.М. та Кордюк Г.Т. (Т-2, а.с.43).

Розпорядженням голови суду від 13.07.2015 р. у зв»язку з перебуванням у відпустці судді Кордюк Г.Т. в склад колегії по розгляду господарської справи №914/344/15 введено суддю Юрченка Я.О. (Т-2, а.с.63).

13.07.2015 р. в канцелярію суду від представника Скаржника поступила заява, б/н від 13.07.2015 р. (вх. № апеляційного суду 01-04/4436/15 від 13.07.2015 р.), в якій останній просить оголосити перерву для можливості ознайомлення з відзивом Відповідача та крім цього, зазначає, що в судовому засіданні бажає прийняти участь від сторони Позивача директор ТОВ «Террафест» ОСОБА_4

Судова колегія Львівського апеляційного господарського суду, порадившись на місці, 13.07.2015 р. оголосила перерву до 31.08.2015 р. до 15 год. 00 хв. (Т-2, а.с.66), в складі колегії: головуючого судді Давид Л.Л., суддів Гриців В.М. та Юрченка Я.О.

В подальшому, ухвалою суду від 31.08.2015 р. відкладено розгляд справи №914/344/15 в зв»язку з неявкою представника Відповідача в судове засідання на 14.09.2015 р. в складі колегії головуючого судді Давид Л.Л. суддів Гриців В.М. та Юрченка Я.О. (Т-2, а.с.73-74).

В судовому засіданні 14.09.2015 р. заслухавши пояснення представників з метою повного та всестороннього дослідження всіх обставин справи судовою колегією оголошено перерву до 28.09.2015 р.

В судовому засіданні 28.09.2015 р. представники сторін підтримали свої доводи і заперечення з мотивів наведених в апеляційній скарзі та відзиві на неї.

Вивчивши матеріали справи в сукупності з апеляційною скаргою та відзивом на неї, оцінивши зібрані докази, заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відповідність рішення господарського суду Львівської області нормам чинного законодавства, матеріалам та обставинам справи, виходячи з наступного.

09.07.2014 р. ТОВ «Габен» (Постачальник) та ТОВ «Террафест» (Покупець) укладено договір поставки сільськогосподарської продукції №09/07/14 (Т-1, а.с.11-12), згідно п.1.1. якого Постачальник зобов»язується поставити, а Покупець прийняти та оплатити сільськогосподарську продукцію товар, ціна та порядок її визначення , найменування, асортимент, строки і умови поставки якого передбачені в цьому договорі і Додатковій (их) угоді (ах) до цього Договору.

09.07.2014 р. сторонами укладено додаткову угоду №1 (Т-1, а.с.13), в п. 1 та п. 2 якої вказано, що Постачальник зобов»язується поставити 500 тонн ячменю 3 класу за ціною 1700,грн./тонна (загальна вартість 850 000,00 грн.) у строк до 01.08.2014 р. Згідно п.4 даної угоди, оплата за вказаний в даній Додатковій угоді товар проводиться згідно умов основного Договору (п.2.3.1 та 2.3.2).

В порядку, який визначено п.2.3.1 Договору поставки Позивачем було попередньо оплачено 60% вартості товару шляхом передплати на рахунок Відповідача 510 000,00 грн. (Т-1, а.с.15).

Як і в місцевому господарському суді, так і в апеляційній інстанції, Позивач стверджує, що в порушення п.1.1 Договору поставки, Відповідачем не було виконано свої зобов»язання за договором.

У відповідності до п.6.1. Договору поставки, у випадку, якщо поставка конкретної партії товару буде здійснена пізніше строків, що встановлені сторонами у додаткових угодах, постачальник зобов»язаний сплатити на користь покупця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від загальної вартості (ціни/) непоставленого товару.

Відтак, Позивач вважає, що Відповідач зобов»язаний сплатити на користь Позивача пеню у розмірі 91 986,29 грн.

Крім цього, Позивач вказує, що внаслідок порушення Відповідачем взятих на себе зобов»язань, Позивач зазнав збитків у вигляді неодержаних прибутків (втрачена вигода), на які мав право розраховувати у разі належного виконання зобов»язання Відповідачем. Відповідно ним, 10.07.2014 р. та ТОВ «ОСОБА_5 Комодітіз Україна ЛТД» укладено договір поставки №К1407-6046, за яким Позивач зобов»язувався поставити 1 000 тонн ячменю у строк до 15.08.2014 р.

Позивач вказує, що із загальної кількості товару в 1 000 тонн, ТОВ «Террафест» розраховував поставити ТОВ «ОСОБА_5 Комодітіз Україна ЛТД» 500 тонн продукції, яка мала бути поставлена Відповідачем за Договором поставки сільськогосподарської продукції №09/17/14. Однак, внаслідок порушення Відповідачем взятих на себе зобов»язань за Договором поставки сільськогосподарської продукції №09/07/14, для уникнення порушення власних зобов»язань за Договором поставки №К1407-6046 перед ТОВ «ОСОБА_5 Комодітіз Україна ЛТД», ним у терміновому порядку укладено договір купівлі-продажу №24/07-01 з ТОВ «Регіон Трейд» для закупівлі непоставлених 500 тонн продукції за маловигідною для себе ціною.

Позивач вказує, що за Договором купівлі-продажу №24/07-01 ціна продукції становить 2200,00 грн./тонна. І внаслідок порушення Відповідачем умов Договору поставки сільськогосподарської продукції №09/07/14 вважає, що йому заподіяно збитків у вигляді неодержаних прибутків (втрачена вигода) в розмірі 60 000,00 грн., згідно розрахунку.

В подальшому, Позивачем подано клопотання (вх. № місцевого суду 1454/1 від 06.04.2015 р. (Т-1, а.с.103) із додатками, серед яких заява про уточнення та зменшення позовних вимог (Т-1, а.с.104-105), згідно якої просить стягнути з Відповідача на користь ТОВ «Террафест» пеню у розмірі 91 916,43 грн., збитків у вигляді неодержаних прибутків (втрачена вигода) в розмірі 47 136,00 грн.

При перегляді рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду керувалась наступним.

У відповідності до вимог ст. 509 Цивільного кодексу України, що кореспондується ст. 173 Господарського кодексу України зобов»язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов»язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов»язку має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно вимог ст. 526 Цивільного кодексу України, що кореспондується ч.1ст. 193 Господарського кодексу України зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов , визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання) (ст.. 610 Цивільного кодексу України).

Частиною 3 ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов»язання або не виконав його у строк , встановлений договором або законом, відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України.

У відповідності до додаткової угоди №1 до Договору поставки , Відповідач зобов»язаний був поставити 500 тонн ячменю 3 класу за ціною 1700,00 грн./тонна (загальна вартість 850 000,00 грн. ) у строк до 01.08.2014 р. В свою чергу, в порядку, який визначено п.2.3.1. Договору поставки, Позивачем було попередньо сплачено 60 % вартості товару шляхом передплати на рахунок відповідача у розмірі 510 000,00 грн.

Згідно п.6.1. Договору поставки, у випадку , якщо поставка конкретної партії товару буде здійснена пізніше строків, що встановлені сторонами у додаткових угодах, постачальник зобов»язаний сплатити на користь покупця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від загальної вартості (ціни) непоставленого товару.

Позивач стверджує, що Відповідач зобов»язаний сплатити на користь Позивача пеню у розмірі 91 916,43 грн. пені, згідно уточнених позовних вимог.

Судовою колегією встановлено, що при укладенні Додаткової угоди №2 в пункті 5 такої зазначено, що сторони погодили між собою , що попередньо сплачені грошові кошти за непоставлений товар згідно Додаткової угоди №1 до Договору №09/07/14 від 14.08.2014 р. у розмірі 222976,00 грн. зараховуються в оплату за Додатковою угодою №2 Договору №09/07/14 від 14.08.2014 р. Однак, Позивачем порушено зобов»язання взяті на себе п.п.2.3.1 п.2.3 Договору поставки сільськогосподарської продукції №09/07/14 від 09.07.2014 р., оскільки при зарахуванні зазначених коштів в оплату товару за Додатковою угодою №2 не подано належних та допустимих доказів, що підтверджують саме компенсацію Позивачем даних коштів для виконання умов Додаткової угоди №1 . Відтак, судом першої інстанції вірно зазначено, що має місце порушення Позивачем своїх зобов»язань за Додатковою угодою №1 прострочення кредитора з моменту укладення Додаткової угоди №2 , а саме з 14.08.2014 р.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 612 Цивільного кодексу України прострочення боржника не настає, якщо зобов»язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Згідно ч. 1 ст. 613 Цивільного кодексу України, кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання , запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов»язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов»язку.

Згідно п.2 Додаткової угоди №1 від 09.07.2014 р. до Договору поставки сільськогосподарської продукції № 09/07/14 від 09.07.2014 р., Постачальник зобовязувався поставити на користь Покупця зазначену кількість товару, відповідно до умов Договору № 09/07/14 в термін до 01.08.2014 р., а Додатковою угодою № 2, в п. 5 якої зазначено зарахування коштів в розмірі 222976,00 грн., що були перераховані Позивачем на виконання п. п. 2.3.1. п. 2.3. Договору поставки сільськогосподарської продукції № 09/07/14 від 09.07.2014 р., ці кошти були вилучені з суми, що була передбачена для забезпечення виконання умов Додаткової угоди № 1, відтак порушення Відповідачем своїх зобовязань за Додатковою угодою № 1 до Договору поставки № 09/07/14 мало місце в період з 01.08.2014 р. (терміну виникнення права вимоги у позивача за Додатковою угодою № 1) до 14.08.2014 р. (терміну оформлення Додаткової угоди № 2).

Право на стягнення з боржника (постачальника) пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості непоставленого товару чи поставленого з порушенням строків, виникає у Позивача на підставі п.6.1. Договору поставки сільськогосподарської продукції №09/07/14 від 09.07.2014 р., а також на підставі п.2 Додаткової угоди №1 до Договору поставки 09/07/14 від 09.07.2014 р.

З наявних обставин справи вбачається, що Відповідачем було прострочено зобов»язання по Додатковій угоді №1 у вигляді не поставки ячменю в період з 01.08.2014 р. по 13.08.2014 р., відтак сума пені складає 7 568,49 грн., яка правомірно задоволена до стягнення місцевим господарським судом, та правомірно відмовлено в стягненні решти суми пені за необґрунтованістю.

Також, поряд із вимогою про стягнення пені, Позивач просить стягнути збитки у вигляді неодержаних прибутків (втрачена вигода) в розмірі 47 136,00 грн., на які мав право розраховувати у разі належного виконання зобов»язання Відповідачем.

Згідно вимог ст.. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є доходи, які особа могла б реально одержувати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Боржник, який порушив зобов»язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов»язання, доказується кредитором. При визначені неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання (ч.ч.1, 2, 4 Цивільний кодекс України).

Для застосування такого виду господарської санкції, як відшкодування збитків необхідна наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності особи), шкідливого результату такої поведінки збитків, їх наявності та розміру; причинного зв»язку між протиправною поведінкою та збитками; вина особи, яка заподіяла шкоду . У разі відсутності хоча б одного з елементів відповідальності у вигляді відшкодування збитків не настає.

Як вбачається з обставин справи Позивач в обґрунтування суми збитків посилається на те, що 10.07.2014 р. Позивачем та ТОВ «ОСОБА_5 Комодітіс Україна ЛТД.» укладено Договір поставки №К1407-6046 , згідно умов якого Позивач зобов»язався поставити 1 000 тонн ячменю у строк до 15.08.2014 р. Із загальної кількості товару в 1000 тонн, ТОВ «Терафест» розрахував поставити ТОВ «ОСОБА_5 Комодітіз Україна ЛТД.» 500 тонн продукції , яка мала бути поставлена Відповідачем за Договором поставки сільськогосподарської продукції №09/07/14.

Позивач вказує, що протиправна поведінка відповідача полягає у його бездіяльності - невиконанні взятих на себе зобов'язань за Договором поставки сільськогосподарської продукції № 09/07/14, а також у його діях - поверненні суми передоплати за поставку товару, що була сплачена позивачем. Зазначає, що шкідливий результат поведінки відповідача - збитки (втрачена вигода), розрахована позивачем шляхом порівняння своїх доходів при умові виконання відповідачем своїх зобов'язань належним чином та реально одержаного доходу при односторонній відмові відповідача від виконання умов Договору поставки сільськогосподарської продукції № 09/07/14.

За твердженням позивача, причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками полягає у тому, що внаслідок порушення відповідачем взятих на себе зобов'язань за Договором поставки сільськогосподарської продукції № 09/07/14, для уникнення порушення власних зобов'язань за Договором Поставки № К1407-6046 перед ТОВ ОСОБА_5 Комодітіз Україна ЛТД., позивач вимушений був у терміновому порядку укладати Договір купівлі-продажу № 24/07-01 з ТОВ Регіон Трейд для закупівлі непоставлених 500 тонн продукції за маловигідною для себе ціною. Зазначені дії, окрім іншого, свідчать про вжиття позивачем, як кредитором, достатніх заходів, щоб запобігти виникненню збитків та зменшити їх.

Вина відповідача, на думку Позивача, випливає з аналізу всіх попередніх елементів його правопорушення та полягає у його умисному порушенні умов договору поставки, грубому невиконанні взятих на себе зобов'язань шляхом повернення коштів передоплати замість поставки продукції за договором, що і спричинило зазначені негативні наслідки для позивача.

Внаслідок порушення відповідачем умов Додаткової угоди № 1 до Договору поставки сільськогосподарської продукції № 09/07/14, Позивачу було заподіяно збитків у вигляді неодержаних прибутків (втрачена вигода) в розмірі 47 136,00 грн., виходячи з наступного розрахунку: (500 тонн - 107 200 тонн) * (2 200,00 грн. - 2 080,00 грн.) = 47 136,00 грн., де: 500 тонн - кількість непоставлених тонн ячменю 3 класу за Додатковою угодою № 1 до Договору поставки сільськогосподарської продукції № 09/07/14; 107 200 тонн - кількість поставлених тонн ячменю 3 класу за Додатковою угодою № 2 до Договору поставки сільськогосподарської продукції № 09/07/14, за які було сплачено зарахуванням коштів, попередньо сплачених за поставку згідно Додаткової угоди № 1 до Договору поставки сільськогосподарської продукції № 09/07/14. 2 200, 00 грн. - ціна за 1 тонну товару згідно Договору купівлі-продажу № 24/07-01; 2 080,00 грн. - ціна за 1 тонну товару згідно Додаткової угоди 2 від 14.08.2014 р. до Договору поставки сільськогосподарської продукції № 09/07/14.

Враховуючи вищенаведене та обставини справи, судова колегія зазначає, що згідно Договору поставки №К1407-6046 від 10.07.2014 р. з ТОВ «ОСОБА_5 Комодітіс Україна ЛТД», Позивач був зобов»язаний поставити 1000 метричних тон ячменю саме фуражного, з яких 500 тон фуражного ячменю Позивач придбав в ТОВ «Регіон-Трейд» згідно Договору купівлі-продажу №24/07-01 від 24.07.2014 р. із строком поставки до 05.08.2014 р. (п.1.1. та п.3.1. Договору купівлі-продажу №24/07-01 від 24.07.2014 р.) та видаткової накладної №РН-00035 від 08.08.2014 р. , а другу половину в 500 тон ячменю 3 го класу Позивач планував придбати у Відповідача , згідно Договору поставки сільськогосподарської продукції №09/07/14 від 09.07.2014 р. та Додаткової угоди №1 від 09.07.2014 р. із строком поставки до 01.08.2014 р., потім, в зв»язку з невиконанням Відповідачем своїх зобов»язань за Додатковою угодою №1, згідно Додаткової угоди №2 від 14.08.2014 р. із строком поставки до 20.08.2014 р.

Судова колегія вважає вірним висновок суду, що твердження Позивача про те, що внаслідок порушення Відповідачем взятих на себе зобов»язань за Договором поставки сільськогосподарської продукції №09/07/14 від 09.07.2014 р. для уникнення порушення власного зобов»язання за Договором поставки №К1407-6046 перед ТОВ «ОСОБА_5 Комодітіз Україна ЛТД» , Позивач вимушений був у терміновому порядку укласти Договір купівлі-продажу №24/07-01 від 24.07.2014 р. з ТОВ «Регіон-Трейд» для закупівлі непоставлених 500 тонн продукції з маловигідною для себе ціною, спростовується тим, що Договір купівлі-продажу №24/07-01 укладений 24.07.2014 р., тобто раніше терміну виконання Відповідачем своїх зобов»язань за Додатковою угодою №1 до Договору поставки сільськогосподарської продукції №09/07/14 від 09.07.2014 р., який встановлений у п.2 до Додаткової угоди №1 від 01.08.2014 р.

Позивач уклав договір з ТОВ «Регіон-Трейд» 24.07.2014 р., а невиконання зобов»язань Відповідачем по Додатковій угоді №1 мало місце з 01.08.2014 р. і Позивач не міг знати наперед про можливість зриву строків поставки товару Відповідачем.

Крім цього, наявна суттєва різниця в умовах поставки з договорами, які порівнюються Позивачем для визначення збитків (упущена вигода), а саме за умовами Договору купівлі-продажу №24/07-01 від 24.07.2014 р. ставиться більше вимог до якості товару, по зрівнянню з Додатковою угодою №1 до Договору №09/07/14 від 09.07.2014 р., зокрема вимоги по показнику «натура» на 20 г/л вище , що відповідно, не могло вплинути на підвищення ціни.

Також за Додатковою угодою №1 до Договору №09/07/14 від 09.07.2014 р. базис поставки: EXW-Елеватор ПрАТ Агрофірма «Зоря ім. Плютинського», Рівненська обл.., с. Зоря, вул. Промислова, 3 (в редакції Інкотерм-2010), а за Договором купівлі-продажу №24/07-01 від 24.07.2014 р.: СРТ порт Юний, ТОВ «ТІС-Зерно», 67543, Україна, Одеська область, с. Візірка, вул. Чапаєвка, 60 (у подальшому іменується «Термінал») залізничним транспортом. Відтак вбачається, що по останньому договору до ціни Товару включено витрати на вантажно-розвантажувальні роботи, зберігання та транспортування товару залізничним транспортом , можливо ще й автомобільним.

У відповідності до вимог ч. 2 ст.34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування , не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відтак, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду, що надані Позивачем договір, видаткова накладна та докази поставки ячменю від ТОВ «Регіон-Трейд» не є належними та допустимими доказами заподіяння збитків у вигляді втраченої вигоди (неотриманого прибутку), оскільки такі доводять виконання Позивачем взятих на себе окремих зобов»язань перед ТОВ «ОСОБА_5 Комодітіс Україна ЛТД», а не в замін тих , які не виконані Відповідачем.

Враховуючи вищенаведене, Позивачем не доведено належними та допустимими доказами в розумінні ст. 34 ГПК України понесення ним збитків у вигляді неодержаних прибутків в розмірі 47 136,00 грн. з вини Відповідача, а відтак правомірно відмовлено в задоволенні цих вимог.

У відповідності до вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об"єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що доводами апеляційної скарги правомірності висновків суду першої інстанції не спростовано, обставини, які відповідно до статті 104 ГПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції, в порядку статтей 33, 34 ГПК України, апелянтом не доведено, а оскаржуване судове рішення прийняте у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, фактичними обставинами та матеріалами справи, апеляційний господарський суд підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення місцевого господарського суду не вбачає.

Зважаючи на те, що апеляційну скаргу залишено без задоволення, витрати по сплаті судового збору за перегляд рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку, у відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України відносяться на Скаржника.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України,

Львівський апеляційний господарський суд, - ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Львівської області від 10.06.2015 р. у справі № 914/344/15 залишити без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Террафест б/н від 22.06.2015 року - без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

3. Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

повний текст постанови складено 01.10.2015 р.

Головуючий суддя Давид Л.Л.

Суддя Гриців В.М.

Суддя Юрченко Я.О.