РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2015Справа №910/24846/14

За позовом: заступника прокурора м. Києва в інтересах держави в особі:

позивача-1: Київської міської ради;

позивача-2: департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація);

до відповідача-1: виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації);

до відповідача-2: департаменту економіки та інвестиції виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації);

до відповідача-3: комунального підприємства "ШЛЯХОВО-ЕКСПЛУАТАЦІЙНЕ УПРАВЛІННЯ ПО РЕМОНТУ ТА УТРИМАННЮ АВТОМОБІЛЬНИХ ШЛЯХІВ ТА СПОРУД НА НИХ ДАРНИЦЬКОГО РАЙОНУ" м. Києва;

до відповідача-4: комунального підприємства "ШЛЯХОВО-ЕКСПЛУАТАЦІЙНЕ УПРАВЛІННЯ ПО РЕМОНТУ ТА УТРИМАННЮ АВТОМОБІЛЬНИХ ШЛЯХІВ ТА СПОРУД НА НИХ Святошинського району" м. Києва;

до відповідача-5: комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва "КИЇВАВТОШЛЯХМІСТ";

до відповідача-6: товариства з обмеженою відповідальністю "СЕНТІС";

про: визнання недійсним розпорядження та визнання недійсним договору.

Суддя Балац С.В.

Представники:

прокурор у справі: Лиховід О.С. - посвідчення від 05.09.2012, № 002628;

позивача-1: Рог О.В. - за довіреністю від 21.07.2015 № 225-КР-2713;

позивача-2: не з'явилися;

відповідача-1: не з'явилися:

відповідача-2: Грама А.М. - за довіреністю від 13.11.2014 № 050/05-7181;

відповідача-3: не з'явилися.

відповідача-4: Здор Н.М. - за довіреністю від 11.09.2015, № 697;

відповідача-5: Боднарюк М.П. - за довіреністю від 12.08.2015, № 38/01-15/1321;

відповідача-6: Яценко О.В. - за довіреністю від 13.02.2015 № 1.

С У Т Ь С П О Р У :

Заступник прокурора м. Києва в інтересах держави до господарського суду міста Києва в особі Київської міської ради та Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) з позовом до виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), департаменту економіки та інвестиції виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), комунального підприємства "ШЛЯХОВО-ЕКСПЛУАТАЦІЙНЕ УПРАВЛІННЯ ПО РЕМОНТУ ТА УТРИМАННЮ АВТОМОБІЛЬНИХ ШЛЯХІВ ТА СПОРУД НА НИХ ДАРНИЦЬКОГО РАЙОНУ" м. Києва, комунального підприємства "ШЛЯХОВО-ЕКСПЛУАТАЦІЙНЕ УПРАВЛІННЯ ПО РЕМОНТУ ТА УТРИМАННЮ АВТОМОБІЛЬНИХ ШЛЯХІВ ТА СПОРУД НА НИХ Святошинського району" м. Києва, комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва "КИЇВАВТОШЛЯХМІСТ" та товариства з обмеженою відповідальністю "СЕНТІС" про визнання недійсним розпорядження та визнання недійсним договору.

Позовні вимоги прокурор мотивує тим, що розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 23.06.2012№ 1058 "Про затвердження переможця конкурсу по залученню інвестора до здійснення заходів з облаштування 45 пішохідних підземних переходів (Лот 4)" та Інвестиційний договір № 049- 13/і/119 від 26.09.2012 суперечать вимогам закону, посилаючись на ст. 235 ЦК України, вказує, що спірний договір є прихованою угодою оренди комунального майна, правовідносини щодо передачі комунального майна у користування регулюються вимогами Закону України "Про оренду державного та комунального майна", а Київська міська рада не уповноважувала Департамент економіки та інвестиції КМДА, КП "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дарницького району м. Києва", КП "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Святошинського району м. Києва", Комунальне підприємство по ремонту та утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст" укладати угоди щодо оренди пішохідних підземних переходів. Порядок укладення договору оренди дотримано не було, істотні умови договору оренди державного та комунального майна не визначалися. Підземні пішохідні переходи, які є комунальною власністю, передано комерційній структурі у незаконну оренду всупереч вимог Закону, при цьому територіальна громада не отримує передбачену законодавством орендну плату у грошовій формі, за рахунок якої повинен наповнюватися місцевий бюджет.

За таких обставин прокурор вважає, що вказані розпорядження та договір підлягають визнанню судом недійсними, як такі, що не відповідає вимогам закону.

Рішенням господарського суду міста Києва від 02.03.2015 у справі № 910/24846/14, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.04.2015, в задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 08.07.2015 вказані вище судові акти скасовано, а дану справу передано на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду міста Києва від 15.07.2015 № 04-23/979 призначено повторний автоматичний розподіл справи № 910/24846/14, за результатами якого зазначену справу передано на розгляд судді Балац С.В.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.07.2015 справу № 910/24846/14 прийнято до провадження судді Балац С.В. Розгляд справи призначено на 17.08.2015.

Відповідач-6 скориставшись правом, забезпеченим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким позов відхилив повністю, з тих підстав, що прокурором не доведено факту порушення інтересів Київської міської ради та департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація). Зміст прав та зобов'язань сторін за інвестиційним договором від 26.09.2012 № 049- 13/і/119 свідчить про те, що між сторонами в першу чергу існують відносини у сфері проведення ремонтних робіт, а прокурором та позивачами не оскаржується дійсність таких правовідносин, то фактично за позовними вимогами прокурор та позивачі просять суд визнати удаваним частину правочину, що не передбачено положеннями статті 235 Цивільного кодексу України. В подальшому до інвестиційного договору були внесені зміни шляхом підписання додаткової угоди, що також підтверджує факт вчинення сторонами дій, які свідчать про визнання законним положення інвестиційного договору про право встановлення інвестором збірно-розбірних конструкцій в підземних пішохідних переходах. Крім того, навіть часткове задоволення позовних вимог прокурора в частині визнання недійсним положення інвестиційного договору про передачу інвестору права встановлення та користування конструкціями фактично призведе до повного порушення права інвестора на отримання прибутку.

Представником відповідача-5 подані до суду письмові пояснення в яких останній зазначив, що під час укладання інвестиційного договору комунальне підприємство по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва "КИЇВАВТОШЛЯХМІСТ" керувалося виключно розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 23.06.2012 № 1058, яке в силу п. 4.1 статуту є обов'язковим для виконання підприємством. Також відповідач зазначив, що між сторонами укладено саме інвестиційний договір, який не суперечить нормам закону.

До господарського суду надійшли письмові пояснення відповідача-2 в яких останній вказує, що в момент підписання інвестиційного договору сторони не порушували положень вказаного договору, його зміст не суперечив моральним засадам суспільства, а сторони діяли лише в межах закону, відтак вимога про визнання недійсним договору є безпідставною.

Повноважним представником позивача-1 письмових пояснень по суті спору до суду не подано, однак з усних пояснень останнього наданих в судовому засіданні вбачається, що за вказівками керівництва позивача-1 представник останнього в повному обсязі підтримує позовні вимоги прокурора.

В судовому засіданні 16.09.2015 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи прокурора, повноважних представників позивача-1, відповідачів-2,4,5,6 по суті даного спору та дослідивши наявні докази у матеріалах даної справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Київської міської ради від 24.05.2007 № 528/1189 затверджено Положення про порядок проведення інвестиційних конкурсів для будівництва, реконструкції, реставрації тощо об'єктів житлового та нежитлового призначення, незавершеного будівництва, інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва (далі - Положення № 528/1189).

Згідно з пунктом 4 вказаного рішення, організатором інвестиційних конкурсів визначено головне управління економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

У відповідності до п. 2.1. рішення Київської міської ради "Про діяльність виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)" від 15.03.2012 № 198/7535 головне управління економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) перейменовано у департамент управління економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

В п. 1.1. Положення № 528/1189, вказано, що це положення визначає порядок підготовки, проведення інвестиційного конкурсу, укладення інвестиційних договорів на залучення інвесторів до фінансування будівництва, реконструкції, реставрації тощо об'єктів житлового та нежитлового призначення, у тому числі соціальної інфраструктури міста, об'єктів незавершеною будівництва, станцій метрополітену, підземних переходів, автошляхів, площ, та інших об'єктів на умовах проведення інвестиційного конкурсу.

Відповідно до п. 1.2. вказаного Положення, інвестиційний конкурс проводиться з метою створення сприятливих умов для провадження інвестиційної діяльності та забезпечення збалансованого економічного та соціального розвитку міста Києва та поповнення бюджету міста Києва.

За змістом п. 1.5. Положення № 528/1189 рішення про проведення конкурсу та про затвердження переможця конкурсу приймає виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) (відповідач-1) за поданням організатора конкурсу (відповідач 2) шляхом видання відповідного розпорядження.

Згідно з п.2.1.1. вказаного положення, пропозиції до переліку об'єктів, які потребують залучення інвестицій, надаються щомісячно організатору конкурсу структурними підрозділами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), головними управліннями, управліннями, балансоутримувачами зазначених об'єктів.

Організатор конкурсу формує перелік об'єктів за формою (додаток 2, таблиці 1 - 3) та подає його на розгляд Комісії. Робоча група розглядає запропоновані переліки об'єктів та формує перелік інвестиційно привабливих об'єктів, у тому числі земельних ділянок . Після визначення робочою групою переліку інвестиційно привабливих об'єктів організатор конкурсу забезпечує їх оформлення за формою (додаток 2, таблиця 4) та подає на розгляд Комісії. Комісія щотижня (або в інші визначені Комісією терміни) розглядає пропозиції робочої групи, зазначений перелік та своїм протокольним рішенням визначає об'єкти, по яких пропонується проведення інвестиційних конкурсів (п.п. 2.1.4., 2.1.5. Положення).

Розпорядженням Київської міської державної адміністрація від 22.10.2007 № 1403 затверджено склад постійно діючої конкурсної комісії по залученню інвесторів до фінансування будівництва, реконструкції, реставрації тощо об'єктів житлового та нежитлового призначення, незавершеного будівництва, інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва та створено робочу групу для виконання робіт та надання послуг, пов'язаних з організацією та проведенням конкурсів та затверджено її склад. До складу вказаної комісії входять і депутати Київської міської ради - позивача 1.

31.10.2008 відповідач-1 на підставі Положення № 528/1189 прийняв розпорядження "Про проведення інвестиційних конкурсів із залучення інвесторів до облаштування пішохідних підземних переходів в м. Києві" № 1496 (надалі - розпорядження № 1496).

Згідно з п. 1 розпорядження № 1496, структурним підрозділам комунальної корпорації "КИЇВАВТОДОР" доручено надати головному управлінню економіки та інвестицій пропозиції щодо формування переліку пішохідних підземних переходів, які потребують облаштування.

У відповідності до пунктів 3 та 4 розпорядження № 1496, постійно діючій комісії доручено провести конкурси із залученням інвесторів до облаштування пішохідних підземних переходів, передбачивши можливість здійснення підприємницької діяльності, а Головному управлінню комунальної власності м. Києва доручено зупинити розгляд всіх питань, пов'язаних з використанням пішохідних підземних переходів.

У 2012 році відповідачем 2 - організатором конкурсу було проведено конкурс по виявленню найкращої економічної інвестиційної пропозиції на залучення інвесторів до здійснення заходів з облаштування 45 пішохідних підземних переходів.

За результатами проведеного конкурсу, постійно діючою конкурсною комісією по залученню інвесторів, до складу якої входили і депутати Київської міської ради, відповідача-6 було визначено переможцем.

Виконавчим органом Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 23.06.2012 прийнято розпорядження № 1058 "Про затвердження переможця конкурсу по залученню інвестора до здійснення заходів з облаштування 45 пішохідних підземних переходів (Лот 4)", яким відповідно до рішення Київської міської ради від 24.05.2007 № 528/1189 "Про затвердження положення про порядок проведення інвестиційних конкурсів для будівництва, реконструкції, реставрації тощо об'єктів житлового та нежитлового призначення, незавершеного будівництва, інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва" та розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 31.10.2008 № 1496 "Про проведення інвестиційних конкурсів із залучення інвесторів до облаштування пішохідних підземних переходів в м. Києві" затверджено переможця конкурсу по залученню інвестора до здійснення заходів з облаштування 45 пішохідних підземних переходів (Лот 4) (протокол постійно діючої конкурсної комісії по залученню інвесторів до фінансування будівництва, реконструкції, реставрації тощо об'єктів житлового та нежитлового призначення, незавершеного будівництва, інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва від 18.05.2012 № 21/2012 згідно із додатком (надалі - "розпорядження № 1058").

Відповідно до додатку, наведено перелік всіх 45 пішохідних підземних переходів, які розташовані в Дарницькому та Святошинському районах м. Києва, по лоту 4 переможцем конкурсу затверджено відповідача-6 - товариство з обмеженою відповідальністю "СЕНТІС".

Пунктами 2 та 3 розпорядження № 1058 визначено, що замовниками здійснення заходів з облаштування об'єкта інвестування є балансоутримувачі відповідних підземних переходів - комунальне підприємство "ШЛЯХОВО-ЕКСПЛУАТАЦІЙНЕ УПРАВЛІННЯ ПО РЕМОНТУ ТА УТРИМАННЮ АВТОМОБІЛЬНИХ ШЛЯХІВ ТА СПОРУД НА НИХ ДАРНИЦЬКОГО РАЙОНУ" м. Києва, комунальне підприємство "ШЛЯХОВО-ЕКСПЛУАТАЦІЙНЕ УПРАВЛІННЯ ПО РЕМОНТУ ТА УТРИМАННЮ АВТОМОБІЛЬНИХ ШЛЯХІВ ТА СПОРУД НА НИХ СВЯТОШИНСЬКОГО РАЙОНУ" м. Києва, комунальне підприємство по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва "КИЇВАВТОШЛЯХМІСТ", згідно з додатком, а головному управлінню економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) укласти відповідний інвестиційний договір з переможцем конкурсу та замовниками.

Між головним управлінням економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), що виступає організатором інвестиційного конкурсу по залученню інвестора до здійснення заходів з облаштування пішохідних підземних переходів у Дарницькому та Святошинському районах міста Києва ("далі - організатор конкурсу"), в особі начальника головного управління економіки та інвестицій ОСОБА_8, який діє на підставі наказу від 05.04.2012 № 21, комунальним підприємством "ШЛЯХОВО-ЕКСПЛУАТАЦІЙНЕ УПРАВЛІННЯ ПО РЕМОНТУ ТА УТРИМАННЮ АВТОМОБІЛЬНИХ ШЛЯХІВ ТА СПОРУД НА НИХ ДАРНИЦЬКОГО РАЙОНУ" м. Києва (далі - "балансоутримувач- 1"), комунальним підприємством "ШЛЯХОВО-ЕКСПЛУАТАЦІЙНЕ УПРАВЛІННЯ ПО РЕМОНТУ ТА УТРИМАННЮ АВТОМОБІЛЬНИХ ШЛЯХІВ ТА СПОРУД НА НИХ СВЯТОШИНСЬКОГО РАЙОНУ" м. Києва (далі - "балансоутримувач- 2"), комунальним підприємством по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва "КИЇВАВТОШЛЯХМІСТ" комунальної корпорації "КИЇВАВТОДОР" (далі - "балансоутримувач- 3") та товариство з обмеженою відповідальністю "СЕНТІС", що виступає інвестором здійснення заходів з облаштування пішохідних переходів у Дарницькому та Святошинському районах міста Києва (далі - "інвестор"), укладений Інвестиційний договір від 26.09.2012 № 049- 13/і/119 на здійснення заходів з облаштування пішохідних підземних переходів у Дарницькому та Святошинському районах міста Києва (Лот 4) (далі - Інвестиційний договір)

Згідно п. 2.1. Інвестиційного договору, за цим договором відповідно до умов інвестиційного конкурсу та поданої конкурсної пропозиції інвестор зобов'язується здійснити заходи з облаштування об'єкту інвестування, визначені у п.1.2. даного договору, та отримує право встановити і протягом дії цього договору користуватись легкими збірно-розбірними конструкціями, встановленими у відповідному пішохідному підземному переході відповідно до вимог чинного законодавства України, для своїх комерційних цілей, в тому числі вільно розпоряджатися такими конструкціями та надавати їх в користування третім особам на свій власний розсуд.

Пунктом 1.2. Інвестиційного договору визначено, що облаштування об'єкту інвестування (інвестиційний проект): проведення робіт по поліпшенню технічного стану підземних пішохідних переходів, здійснення експлуатаційного утримання підземних пішохідних переходів, їх елементів та інженерних мереж у належному стані, прибирання, очищення (в т.ч. від рекламних оголошень), поливання (у літній період) прохідної частини підземного пішохідного переходу і прилеглої до нього території, здійснення заходів, передбачених у переліку регламентних робіт, наведених у додатку № 4 до цього договору, а також виконання інших необхідних робіт, які пов'язані з належною експлуатацією підземного пішохідного переходу та забезпеченням умов для безпечного руху пішоходів, що виявлені під час складання актів обстеження об'єкту інвестування або на протязі дії даного договору.

Загальна орієнтовна вартість здійснення заходів з облаштування об'єкту інвестування (розмір інвестицій), протягом терміну дії договору становить 16.000.000,00 грн (п.2.2 Інвестиційного договору).

У відповідності до п.11.1 Інвестиційного договору термін його дії становить 5 років.

Спір між сторонами судового процесу виник внаслідок такого.

Прокурор вказує, що відповідач-6, на підставі оспорюваного розпорядження та спірного Інвестиційного договору фактично отримав право користування комунальним майном, що відповідно статті 283 Господарського кодексу України та статті 235 Цивільного кодексу України свідчить про те, що Інвестиційний договір містить ознаки договору оренди, тому є удаваним правочином (прихованою угодою оренди комунального майна). Також, оспорюваний інвестиційний договір не відповідає вимогам Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та Положенню "Про оренду майна територіальної громади міста Києва", оскільки його укладено не уповноваженими особами та з порушенням визначеного законодавством порядку, що є підставою відповідно ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України для визнання недійсними Інвестиційного договору та оскаржуваного розпорядження від 23.06.2012 № 1058.

За результатами оцінки доказів, наявних в матеріалах справи, та виходячи з викладених вище фактичних обставин, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає, з урахуванням такого.

Відповідно ст. 235 Цивільного кодексу України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Закон не передбачає недійсність удаваного правочину, а лише пропонує застосовувати до відносин сторін норми, що регулюють той правочин, який сторони дійсно мали на увазі.

Приписами статей 33, 34 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Прокурор звернувшись з позовом про визнання договору недійсним як укладеного з метою приховати інший правочин, повинен довести, що договір укладений з такою метою і доказати, який правочин приховує укладений договір.

Положенням № 528/1189 визначено, що інвестиційний договір після погодження всіх його умов укладається між організатором конкурсу, переможцем конкурсу та, у разі відповідного рішення комісії, замовником будівництва та/або балансоутримувачем об'єктів комунальної власності територіальної громади м. Києва (п. 1.9 Положення № 528/1189).

Як слідує з п. 3 розпорядження № 1496, яке на даний момент є дійсним, конкурс із залучення інвесторів до облаштування пішохідних підземних переходів проводився саме із передбачуваною можливістю здійснення підприємницької діяльності.

З урахуванням наведеного та у відповідності до п. 3 Розпорядження № 1058, відповідач-1 доручив відповідачу-2 укласти відповідний інвестиційний договір з переможцем конкурсу (відповідачем-6) та замовниками (відповідачами - 3, 4, 5).

В подальшому 26.09.2012 сторони керуючись Законом України "Про інвестиційну діяльність", рішенням Київради № 528/1189, розпорядженнями КМДА № 1496 та № 718, як зазначено в преамбулі договору, уклали Інвестиційний договір.

За змістом Інвестиційного договору відповідач-6 взяв на себе зобов'язання протягом дії цього договору (5 років) здійснити заходи з облаштування 45 пішохідних підземних переходів, які знаходяться в Дарницькому та Святошинському районах м. Києва, та за умов здійснення вказаних заходів отримав право встановити свої легкі збірно-розбірні конструкції, а також право користуватись цими конструкціями, в зв'язку з чим прокурор вважає, що даний договір є прихованою угодою оренди комунального майна.

Відповідно до ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про інвестиційну діяльність" інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, що вкладаються в об'єкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (доход) або досягається соціальний ефект. Такими цінностями можуть бути: кошти, цільові банківські вклади, паї, акції та інші цінні папери (крім векселів); рухоме та нерухоме майно (будинки, споруди, устаткування та інші матеріальні цінності); майнові права інтелектуальної власності; сукупність технічних, технологічних, комерційних та інших знань, оформлених у вигляді технічної документації, навиків та виробничого досвіду, необхідних для організації того чи іншого виду виробництва, але не запатентованих ("ноу-хау"); права користування землею, водою, ресурсами, будинками, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права; інші цінності.

Таким чином, за змістом п. 2.1. Інвестиційного договору відповідач-6 протягом здійснення заходів з облаштування, що є його інвестицією, отримав право встановити та використовувати свої конструкції, що не заборонено положеннями Закону України "Про інвестиційну діяльність".

Інвестиційний договір не містить умов, визначених ст.10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", які є істотними для договорів оренди майна, що є комунальною власністю. Відсутні в ньому й положення, з яких би вбачався перехід прав на майно до інвестора та будь-які індивідуально визначені ознаки такого майна, не встановлено домовленості сторін про платне володіння та користування комунальним майном, необхідними орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності, що відповідало б змісту поняття "оренда", визначеному ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Крім того, вищенаведеним підтверджується, що орендні відносини не були предметом проведеного конкурсу із залучення інвесторів до облаштування переходів.

В спірному договорі закріплена загальна орієнтовна вартість здійснення заходів з облаштування об'єкту інвестування (розмір інвестицій), розмір та строки внесення запланованих інвестицій передбачені в Графіку виконання та реалізації інвестиційного проекту, який погоджений сторонами.

Тобто, досягнута мета інвестування - в результаті якої створюються прибуток (дохід) та досягається соціальний ефект, що є суттєво відмінним від правовідносин оренди, які є виключно комерційними.

З огляду на викладене, суд відзначає, що між сторонами було укладено саме інвестиційний договір, який не суперечить нормам чинного законодавства України, згідно рішення Київської міської ради та розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та умов конкурсу. Необґрунтованим є посилання прокурора на те, що Інвестиційний договір було укладено не уповноваженою особою, оскільки відповідач-2, укладаючи договір діяв на підставі та у відповідності до рішення позивача-1 № 528/1189 та розпоряджень відповідача-1 № 1496, № 1058, які є чинними на даний час.

Прокурором та позивачами не доведено та не підтверджено належними доказами, що Інвестиційний договір укладений з метою приховати інший правочин, а саме договір оренди комунального майна.

Прокурор в своїй позовній заяві послався на те, що органом уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах є Київська міська рада та Департамент комунальної власності м. Києва.

З матеріалів справи вбачається, що підземні пішохідні переходи не є об'єктами державної власності, а перебувають в комунальній власності територіальної громади м. Києва, про це зазначає і прокурор в позовній заяві.

Таким чином, оспорювані розпорядження № 1058 та Інвестиційний договір не порушують та не можуть порушувати права та інтереси держави, оскільки підземні пішохідні переходи є комунальною власністю, а згідно з положеннями ч. 2 ст. 327 ЦК України, управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

За таких обставин, тільки Київська міська рада від імені територіальної громади міста Києва, уповноважена вирішувати питання щодо розпорядження належним їй майном комунальної власності.

Прокурором та позивачами у справі всупереч вимог ст. ст. 33, 34 ГПК України не доведено суду та не надано належних доказів, що розпорядження № 1058 відповідача-1 не відповідає вимогам закону та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, що було б підставою для визнання вказаного розпорядження недійсним. Судом також не встановлено факту порушення у зв'язку з прийняттям вказаного розпорядження інтересів позивача у справі, тому правові підстави для задоволення позову в цій частини відсутні.

До суду не подано доказів того, що рішення позивача 1 № 528/1189 та розпорядження відповідача-1 № 1496, на підставі яких було прийнято оспорюване розпорядження № 1058, є недійсними або скасовані в установленому порядку.

Згідно п. 2 роз'яснення президії Вищого арбітражного суду України від 26.01.2000 № 02-5/35 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів" підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

Більш того, в подальшому, 04.11.2014 розпорядженням голови виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Кличка В.В.№ 1270 було вирішено утворити робочу групу з вирішення питань по утриманню підземних пішохідних переходів у м. Києві та затвердити положення про робочу групу з вирішення питань по утриманню підземних пішохідних переходів у м. Києві (далі - Положення про робочу групу). Пунктом 3.4 Положення про робочу групу, передбачене щомісячне звітування результатів роботи Київському міському голові, першому заступнику голови Київської міської державної адміністрації та заступнику голови Київської міської державної адміністрації, який забезпечує діяльність виконавчого органу Київської міської ради(Київської міської державної адміністрації) пов'язану з реалізацією державної політики у сфері містобудування та архітектури на території м. Києва. Відповідно до протоколів нарад від 07.11.2014, від 14.11.2014, від 22.12.2014 та від 30.12.2014 робочою групою досліджувались та вирішувались питання пов'язані з утриманням та використанням підземних пішохідних переходів. Так 08.05.2015 між відповідачами 2,3,4,5 та 6 укладено додаткову угоду № 4 до Інвестиційного Договору, пунктом 3 якої уточнено порядок встановлення нових легких збірно-розбірних конструкцій, після підписання проекту якої повний текст передано на погодження у встановленому порядку.

Будь-яких обмежень у здійсненні права інвестора на встановлення та виконання конструкції, як протокольними рішеннями робочої групи так і умовами укладеної додаткової угоди від 08.05.2015 № 4 до Інвестиційного договору внесено не було.

З наведеного вбачається, що сторонами спору проводились дії, які свідчать визнання законним положення Інвестиційного договору про право встановлення інвестором збірно-розбірних конструкцій в підземних пішохідних переходах.

Приписами статті 217 Цивільного кодексу України встановлено, що недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Проте, у разі визнання недійсним положення Інвестиційного договору в частині передачі інвестору права встановлення та користування конструкціями фактично призведе до повного позбавлення інвестора на отримання прибутку і одночасно не передбачає виникнення у організатора конкурсу зобов'язання вирішити питання про інші джерела отримання прибутку (доходу) інвестора від профінансованих інвестицій.

Підсумовуючи викладене вище суд дійшов висновку, що прокурором не наведено жодних доказів, які підтверджують факт прийняття розпорядження від 26.06.2012 № 1058 та укладення Інвестиційного договору з порушеннями вимог закону. Більш того, укладений Інвестиційний договір не містить всіх істотних положень, які притаманні договору оренди державного та комунального майна, що додатково підтверджує, що набуте право на встановлення конструкцій є механізмом забезпечення економічної доцільності фінансування інвестором інвестиційних заходів, а не окремим самостійним правочином, до якого можуть бути застосовані вимоги, визначені Законом України "Про оренду державного та комунального майна".

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 Цивільного кодексу України).

Питання розподілу господарських витрат суд вирішує за правилами, які діяли на момент подання позову до суду.

На підставі ст. 49 ГПК України та п. 4.6 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", витрати по сплаті судового збору покладаються на позивачів та стягуються в дохід державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Стягнути з Київської міської ради (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36; ідентифікаційний код 22883141) в дохід державного бюджету України 1.218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн 00 коп судового збору.

3.Стягнути з департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 10; ідентифікаційний код 19020407) в дохід державного бюджету України 1.218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн 00 коп судового збору.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 24 вересня 2015 року

Суддя С.В. Балац