ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

"17" вересня 2015 р. Справа № 911/3476/15

за позовом Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Київ

до Приватного акціонерного товариства КП «Укренергомонтаж», м. Вишневе

про стягнення 136 000,00 грн.

Суддя Щоткін О.В.

за участю представників сторін:

позивач ОСОБА_1 предст. дов. №73 від 14.08.2015;

відповідач не зявився.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України (позивач) до Приватного акціонерного товариства КП «Укренергомонтаж» про стягнення 136 000 грн. за порушення антимонопольного законодавства, з яких 68 000,00 грн. штрафу та 68 000,00 грн. пені.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що відповідач не сплатив штраф, накладений на нього рішенням Антимонопольного комітету України від 05.03.2015 року № 09/03-р/к.

Ухвалою господарського суду Київської області від 14.08.2015 у справі №911/3476/15 було порушено провадження та призначено до розгляду на 07.09.2015.

Ухвалою господарського суду Київської області від 07.09.2015 розгляд справи було відкладено на 17.09.2015 року, у звязку з неявкою в судове засідання представника відповідача.

В судове засідання 17.09.2015 року відповідач повторно не направив свого повноважного представника, проте, через канцелярію суду, відповідач подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Дане клопотання обґрунтоване тим, що повноважний представник відповідача ОСОБА_2 не має можливості зявитися в судове засідання 17.09.2015, в звязку з перебуванням у Київському окружному адміністративному суді.

Розглянувши подане клопотання про відкладення розгляду справи, суд зазначає, що стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони та інших учасників процесу добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Явка в судове засідання представників сторін це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 28 ГПК України, справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами.

Справу від імені підприємства можуть вести керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами. Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства.

Відповідачем не подано доказів, що представник, який не мав можливості зявитись на вказане судове засідання, є єдиним можливим представником підприємства, за відсутності якого справа не може бути розглянута.

Крім того, подання відповідачем неодноразово клопотання про відкладення свідчить лише про затягування судового процесу.

Відповідно до частини 1 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», суд зазначає, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обовязок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» («Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain») від 07.07.1989 р.).

Зважаючи на викладені вище обставини, клопотання відповідача про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає.

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, а також зважаючи на строки, передбачені ст. 69 ГПК України щодо терміну розгляду справи, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 ГПК України за відсутності представника відповідача.

У судовому засіданні 17.09.2015 представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 статті 85 ГПК України, прийняте рішення оголошується господарським судом у судовому засіданні після закінчення розгляду справи.

17.09.2015 в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення присутнього в судовому засіданні представника позивача, суд,-

встановив:

Адміністративною колегією Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України (позивач) прийнято рішення від 05.03.2015 року №09/03-р/к «Про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» пунктом 2 якого, на Приватне акціонерне товариство КП «Укренергомонтаж» накладено штраф у загальному розмірі 68 000,00 грн.

Згідно зі статтею 24 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», рішення та розпорядження, що приймаються органами Антимонопольного комітету України відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції, надаються особам, які беруть участь у справі, у вигляді їх копій, посвідчених у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до частини першої статті 56 Закону, рішення органів Антимонопольного комітету України надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Листом від 13.03.2015 № 26-03/736 Антимонопольний комітет України направив відповідачу копію Рішення, яке було отримано уповноваженою особою відповідача 20.03.2015 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №785.

Згідно з ч. 2 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Частиною 3 статті 254 ЦК України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Враховуючи викладене, строк сплати штрафу, накладеного Відділенням згідно з рішенням, закінчився 20.05.2015 року.

Як зазначає позивач, відповідач, всупереч вимогам частин 2, 3 статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», безпідставно ухилився від виплати у встановлений Законом термін накладеного позивачем штрафу, у звязку з чим позивач звернувся з позовом до суду.

Згідно з приписами ст. 25 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», Антимонопольний комітет України, його територіальні відділення з метою захисту інтересів держави, споживачів та субєктів господарювання, у звязку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції юридичними чи фізичними особами, подають заяви, позови, скарги до суду про стягнення несплачених у добровільному порядку штрафів та пені.

Частиною 7 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», передбачено, що у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Враховуючи те, що відповідач на час прийняття рішення штраф, накладений рішенням Антимонопольного комітету України від 05.03.2015 року № 09/03-р/к в розмірі 68 000,00 грн. не сплатив, вимога позивача про стягнення з відповідача 68 000,00 грн. штрафу є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

У звязку з несплатою відповідачем штрафу у встановлений законодавством термін, позивачем було нараховано 68 000,00 грн. пені в розмірі 1,5 % від суми штрафу за кожний день прострочення сплати штрафу, за період з 21.05.2015 до 27.07.2015 року включно.

Як встановлено господарським судом, прострочення сплати відповідачем штрафу, з урахуванням положень ч. 3 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», почалось з 21.05.2015 року.

Згідно з ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Враховуючи те, що розмір пені, заявленої позивачем до стягнення з відповідача відповідає вимогам, встановленим ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» та є арифметично вірним, суд прийшов до висновку, що вимога позивача про стягнення 68 000,00 грн. пені за період з 21.05.2015 до 27.07.2015 включно підлягає задоволенню у повному обсязі.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Антимонопольного комітету України у повному обсязі.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» ( в редакції, яка діяла на момент звернення позивача з позовом до суду), від сплати судового збору звільнений Антимонопольний комітет України та його територіальні відділення у справах, що вирішуються на підставі законодавства про захист економічної конкуренції та законодавства про здійснення державних закупівель;

Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору (ч. 3 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини другої статті. 4 ЗУ «Про судовий збір» (в редакції, яка діяла на момент звернення позивача з позовом до суду), за подання до господарського суду з позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 2% ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Статтею 8 Закону України «Про державний бюджет» від 28.12.2014 № 80-VIII визначено, що станом на 01.01.2015 року мінімальна заробітна плата становила 1218, 00 грн.

Як вбачається з позовної заяви, позивача просить стягнути з відповідача 136 000,00 грн. таким чином, за розгляд даної майнової вимоги мав бути плачений судовий збір у розмірі 2720,00 грн.

Враховуючи, що відповідач не звільнений від сплати судового збору, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2720,00 грн., відповідно до статей 44, 49 ГПК України, покладаються судом на відповідача та стягується в дохід Державного бюджету України.

Керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 49, 82-85, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства КП «Укренергомонтаж» (08133, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневне, вул. Чорновола, 35, ) в дохід загального фонду Державного бюджету України за кодом бюджетної класифікації 21081100 на рахунок 0356, МФО 821018, , УДКСУ у Києво-Святошинському районі - у штраф у розмірі 68 000 (шістдесят вісім тисяч) грн. 00 коп. та пеню у розмірі 68 000 (шістдесят вісім тисяч) грн. 00 коп.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства КП «Укренергомонтаж» (08133, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневне, вул. Чорновола, 35, ) в дохід державного бюджету України 2720 (дві тисячі сімсот двадцять) грн. судового збору.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Дата підписання повного тексту рішення 29.09.2015р.

Суддя О.В. Щоткін