ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.15 Справа№ 914/2703/15

За позовом: Фізичної особи підприємця ОСОБА_1, м.Трускавець Львівської області,

до відповідача: Комунального підприємства "Еко - місто", м.Борислав Львівської області,

про стягнення 84' 425,07 грн. Суддя Яворський Б.І.

при секретарі Кубара А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2,

від відповідача: не з'явився.

На розгляд господарського суду Фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 подано позов до Комунального підприємства "Еко - місто" про стягнення 84' 443,82 грн.

Ухвалою суду від 06.08.2015 р. порушено провадження у справі, яку призначено до розгляду на 25.08.2015 р. Розгляд справи відкладався на 08.09.2015 р. У судовому засіданні 08.09.2015 р. оголошувалася перерва до 21.09.2015 р.

21.09.2015 р. представником позивача подано заяву про зменшення позовних вимог. Щодо даної заяви суд зазначає наступне. Передбачені частиною четвертою статті 22 Господарського процесуального кодексу України права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Згідно з частиною третьою статті 55 Господарського процесуального кодексу України ціну позову вказує позивач. Суд враховує положення пункту 3.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", в якому зазначено, що у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір, - з обов'язковим зазначенням про це як у вступній, так і в описовій частині рішення.

У судовому засіданні 21.09.2015р. представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідачем не здійснено повної оплати за надані послуги за договором №200614 від 10.06.2014 р., внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 44'924,40 грн. Крім того, відповідачу нараховано 21' 081,63 грн. - інфляційних втрат, 15' 167,62 грн. - пені, 1' 005,2 грн. - 3% річних та 2' 246,22 грн. - штрафу.

У судове засідання 21.09.2015 р. представник відповідача не з'явився, причин неприбуття не повідомив, вимог ухвал суду не виконав, проти позову в установленому порядку не заперечив. Тому суд розглянув справу без участі представника відповідача та його відзиву на позов, в порядку статті 75 ГПК України, за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, повно, всебічно і об'єктивно з'ясувавши усі обставини справи в їх сукупності, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено таке.

10.06.2014р. між Фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 (виконавець) та Комунальним підприємством "Еко - місто" (замовник) було укладено договір надання послуг №200614, відповідно до п.1.1 якого виконавець зобов'язується за завданням замовника надавати за плату послуги механізмів, а замовник зобов'язується оплачувати надані послуги згідно з умовами договору.

Ціну та порядок розрахунків сторони погодили у р.ІІ договору. Так, виконавець надає послуги замовнику за договірними цінами, які узгоджені шляхом виставлення відповідних рахунків до сплати. Вартість послуг остаточно узгоджується та вказується сторонами в Акті виконаних робіт (наданих послуг). Вартість наданих послуг може бути змінена на вимогу виконавця з метою врахування індексу інфляції у випадку, якщо оплата прострочена більш, як на 30 календарних днів. Загальна вартість договору складається з сумарної вартості послуг, що надаються за договором. Оплата за надані послуги здійснюється шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок виконавця щомісячно, в термін до 20 числа календарного місяця наступного за місяцем, протягом якого виконавцем надавалися послуги (п.2.1 - 2.7 договору).

На виконання умов договору позивачем надавались відповідачу послуги бульдозера, котка та автокрана на загальну суму 53' 621,80 грн., що підтверджується:

· Актом №ОУ-0000011 від 17.06.2014 р. на суму 1' 080,00 грн.;

· Актом №ОУ-0000015 від 08.07.2014 р. на суму 700,00 грн.;

· Актом №ОУ-0000016 від 08.07.2014 р. на суму 1' 382,40 грн.;

· Актом №ОУ-0000020 від 15.07.2014 р. на суму 552,60 грн.;

· Актом №ОУ-0000022 від 07.08.2014 р. на суму 2' 174,40 грн.;

· Актом №ОУ-0000027 від 20.08.2014 р. на суму 586,80 грн.;

· Актом №ОУ-0000029 від 17.09.2014 р. на суму 2' 221,20 грн.;

· Актом №ОУ-0000034 від 25.09.2014 р. на суму 40' 964,40 грн.;

· Актом №ОУ-0000035 від 25.09.2014 р. на суму 1' 080,00 грн.;

· Актом №ОУ-0000036 від 09.10.2014 р. на суму 2' 880,00 грн.

Відповідач частково оплатив вартість наданих послуг на загальну суму 8' 697,40 грн., непогашеною залишається 44' 924,40 грн. заборгованості. Також просить стягнути з відповідача 21' 081,63 грн. - інфляційних втрат, 15' 167,62 грн. - пені, 1' 005,2 грн. - 3% річних та 2' 246,22 грн. - штрафу.

Станом на дату прийняття рішення доказів погашення усієї заборгованості відповідачем не надано.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Між сторонами виникли взаємні права та обов'язки на підставі укладеного договору про надання послуг.

Відповідно до ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.903 ЦК України).

Згідно ст.526 ЦК України та ст.193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином згідно умов договору та актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до пункту 1.1 договору замовник зобов'язувався оплачувати послуги за договором.

Позивачем належним чином надано обумовлені договором послуги механізмів (автомобільної техніки), проте відповідач безпідставно не оплатив їх вартість в повному обсязі, тому позовні вимоги про стягнення 44' 924,40 грн. є правомірними та підлягають задоволенню.

На підставі п.4.2 договору за несвоєчасне виконання зобов'язань позивачем правомірно нараховано відповідачу 15' 167,62 грн. пені.

Відповідно до п.4.3 договору якщо оплата за отримані послуги прострочена більш, ніж на 90 календарних днів, замовник сплачує на користь виконавця штраф у розмірі 5% від суми невиконаних зобов'язань. На підставі п.4.3 договору позивач нарахував відповідачу 2' 246,22 грн. штрафу.

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача 21'081,63 грн. - інфляційних втрат та 1' 005,2 грн. - 3% річних. Здійснивши перерахунок зазначених сум, суд встановив, що сума інфляційних втрат становить 20' 678,90 грн., а 3% річних - 1' 005,20 грн.

Відповідно до ч.2 ст.4-3 та ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ст.43 ГПК України).

Відповідно до п.2.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» №18 від 26.12.2011р. якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

У силу вимог ст.49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

На підставі викладеного та керуючись ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст.11, 526, 901, 903 Цивільного кодексу України та ст.ст. 3, 12, 33, 34, 44, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задоволити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Еко - місто" (82300, Львівська обл., м. Борислав, вул. В. Івасюка, буд.9, ідентифікаційний ) на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) 44' 924,40 грн. боргу, 15' 167,62 грн. пені, 20' 678,90 грн. - інфляційних втрат, 1' 005,20 грн. - 3% річних, 2' 246,22 грн. штрафу та 1' 827,00 грн. судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати відповідно до ст.116 ГПК України.

У судовому засіданні 21.09.2015р. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення, повний текст складений та підписаний 24.09.2015 р.

Суддя Яворський Б.І.