ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"22" вересня 2015 р.Справа № 924/1584/14

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Гладюка Ю. В., розглянувши матеріали справи

за позовом квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький, м. Хмельницький

до приватного підприємства "Єлізія", м. Хмельницький

про стягнення 3 740, 44 грн.

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Міністерства оборони України, м. Київ

за участю представників сторін:
від позивача - Гандик Г.О. за дорученням

від відповідача - Падалко В.О . керівник

від третьої особи - не з`явився

з перервою в судовому засіданні

встановив:

Позивач у позовній заяві просить суд стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 4569,38 грн., з яких: 3609,89 грн. - оренда, 159,92, грн. - 3% річних, 588,41 грн. - інфляційні, 211,16 грн. - пеня.

Після прийнятого судом уточнення позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача неустойку у сумі 3740, 44 грн. В обгрунтування позову, з урахуванням уточнення позивач зазначає, що сторони уклали договір про надання в користування місць земельної ділянки для розташування спеціальних конструкцій реклами. Проте, незважаючи на закінчення терміну дії договору, відповідач продовжував користуватися місцем для реклами. Факт невиконання відповідачем зобов`язання з повернення місць для розташування рекламних конструкцій після припинення договору підтверджується актом приймання-передачі, що є в матеріалах справи від 31.05.13р. Таким чином, оскільки звільнення місць відбулось лише 31 травня 2013 року, а дія договору закінчилась 1 квітня 2013 року, в період з 1 квітня 2013 року по 31 травня 2013 року відповідач незаконно користувався державним майном (місцями для розташування спеціальних конструкцій реклами), що в силу ст. 785 ЦК України є підставою для нарахування неустойки за невчасне повернення орендованого приміщення в подвійному розмірі.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, наполягав на його задоволенні.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав письмове заперечення проти позову від 16 вересня 2015 року, де зазначено, що Вищим господарським судом України у даній справі встановлено, що фактично між сторонами склались відносини оренди. За Земельним кодексом України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди землі виникають з моменту держреєстрації таких прав. За ЗУ „Про оренду землі об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендарю з моменту державної реєстрації права оренди. Правочин, який підлягає державній реєстрації є вчиненим з моменту його державної реєстрації (ст. 210 ЦК України).

Оскільки договір про надання місць для розміщення рекламного засобу не зареєстрований згідно законодавства, останній не є укладеним, а тому підстави для стягнення неустойки за неіснуючим договором відсутні.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги, вказано у заяві, третя особа підтримує.

Матеріалами справи встановлено.

Між Квартирно-експлуатаційним відділом м. Хмельницького та приватним підприємством Єлізія 30.04.2010 року укладено договір № 59/2010/КЕВ Хм. про надання в користування місць, земельної ділянки, яка перебуває у державній власності та обліковується в КЕВ м. Хмельницького, для розташування спеціальних конструкцій реклами ( а.с.17 - 18).

Пунктом 1.1 вказаного договору визначено, що позивач Власник (позивач) надає Розповсюджувачу (відповідачу) в користування місця, які перебувають у його власності без зміни функціонального його значення, для розміщення спеціальних конструкцій ( надалі місця), згідно з додатком № 1, який є невід`ємною частиною договору. Під користуванням сторони розуміють тимчасове платне використання місця з метою:

- встановлення на них спеціальних конструкцій, які знаходяться в „Розповсюджувача на законних підставах та їх використання у формах, незаборонених чинним законодавством, для розміщення зовнішньої реклами;

- обслуговування спеціальних конструкцій.

Пункт 1.2. обумовлює, що місця надаються для розміщення тільки тих спеціальних конструкцій, що вказані у додатку № 1 до цього договору. Місця передаються Розповсюджувачу ( відповідачу) згідно з актом прийму-передачі.

Пунктом 4.1 даного договору визначено, що розмір плати за користування всіма місцями, які надані в користування за цим договором, складає: одна тисяча чотириста двадцять вісім грн..00 коп. ( без ПДВ) на місяць; ПДВ-20% складає: двісті вісімдесят п`ять грн. шістдесят коп., загальний розмір плати ( ПДВ) : одна тисяча сімсот тринадцять грн. шістдесят коп. Розрахунок додається ( додаток № 2). Внесення плати за користування місцями здійснюється до 05 числа наступного місяця по рахунку Власника шляхом перерахування через банківські установи відповідних коштів на рахунок Власника ( п.4.2 договору).

Пунктом 2.1 розділу 2 Строк дії договору визначено, що цей договір набирає чинності з 01 травня 2010 року на діє протягом 3 років по 01.04.2013 р. Цей договір може бути продовжений на тих самих умовах тільки за письмовою угодою сторін.( п.2.2 договору).

Договір підписаний обома сторонами та скріплений їх печатками.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на адресу відповідача було направлено рахунки-фактури за: січень 2011 року в сумі 1791, 47грн.; за лютий 2011 року в сумі 1808,6 грн.; за березень 2011 року в сумі 1825,75 грн.; за квітень 2011 року в сумі 1851,47 грн.; за травень 2011 року 1875,47 грн.; за червень 2011 року в сумі 1890,90 грн.; за липень 2011 року в сумі 1897,75 грн.; за серпень 2011 року в сумі 1875,47 грн.( а.с.103-а.с.106 звороти).

Відповідачем згідно платіжних доручень за періоди:

травень грудень 2010 року оплачено за тимчасове користування місцями, зокрема за: травень платіжне доручення № 997 від 31.05.2010 року на суму 1713,60 грн.; п/д № 1030 від 24.06.2010 року за травень 1300,00 грн.; п/д № 1259 від 02.11.2010 року за липень-вересень 2010 року в сумі 4000,00 грн.; п/д № 1299 від 03.12.2010 року за жовтень в сумі 1428,00 грн.; п/д № 1316 від 17.12.2010 року за листопад в сумі 1428,00 грн.; п/д № 1337 від 27.12.2010 року за грудень в сумі 1713,60 грн. ( а.с.122-а.с.127).

січень по серпень 2011 року сплачено: 25.02.2011 року п/д № 1747 за січень 1713,60 грн.; 30.03.2011 поку п/д № 2022 за лютий 1713,60 грн.; 06.05.2011 року п/д № 2052 за березень 1713,60 грн.; ( оплата за землю 212,10 грн. п/д № 2053 від 06.05.2011 року; 25.06.2011 року п/д № 272 за травень 2011 року 1890, 90 грн.; 15.07.2011 року п/д № 2073 за липень 1897,75 грн.;30.08.2011 року п/д № 2116 оплата за липень-серпень 2011 року 2695,00 грн.; 30.08.2011 року п/д № 315 за серпень 2305,00 грн. ( а.с.123-а.с.136).

01.09.2011 року між тим ж сторонами укладено додаткову угоду № 21/59Д/2011КЕВ до договору № 59/2011 КЕВ про надання у користування місць для розміщення рекламного засобу на території державної земельної ділянки Міністерства оборони України, що обліковується у КЕВ м. Хмельницький ( а.с.14-а.с.15).

Зокрема п.1.1. визначено, що КЕВ м. Хмельницький ( Власник) відповідно до дозволу № 024,№ 025 від 17.01.2011 року, виданого на підставі рішення виконкому Хмельницької міської ради від 13.01.2011 року № 46 надає відповідачу ( Розповсюджувач) в користування місця, які перебувають у державній власності та обліковуються у КЕВ м. Хмельницький, без права зміни їх функціонального призначення, на території земель війської частини А-2287- для спеціальних конструкцій, згідно з додатком який є невід`ємною частиною договору. Адреса місця розтошування спеціальної конструкції: м. Хмельницький, вул. Толстого, вул. Купріна. Під користуванням сторони розуміють тимчасове платне використання місця з метою: встановлення на них спеціальних конструкцій, які знаходяться у Розповсюджувача на законних підставах та їх використання у формах не заборонених чинним законодавством для розміщення зовнішньої реклами; обслуговування спеціальних конструкцій ( підтримання у належному стані, наклеювання рекламоносіїв, тощо). Пунктм 1.2 договору визначено, що місця надаються для розміщення тільки тих спеціальних конструкцій, що вказані у додатку № 1 до цього договору; місця передаються відповідачу згідно з актом приймання-передачі ( додаток №3).

Пунктом 4.1 розділу 4 порядок розрахунків зазначео, що розмір плати за користування всіма місцями, які надані в користування за цим договором (додаток №1) розраховується згідно додатку № 2, що складає 1553, 66 грн. (без ПДВ) на місяць, як стартова плата за базовий серпень 2011 року з наступним коригуванням на індекси інфляції.

Пунктом 4.2 даної додаткової угоди визначено, що з дня укладання цього договору Розповсюджувач самостійно без отримання рахунку-фактури щомісячно вносить плату в розмірі, передбаченому п. 4.1 цього договору за користування всіма місцями за договором авансовим платежем до 25 ( двадцять п`ятого) числа місяця, що передує місяцю, за який здійснюється оплата, шляхом перерахування через банківські установи відповідних коштів на вказаний Власником рахунок.

Пунктом 4.4. даного договору визначено, що понаднормова сума оплати, що надійшла на рахунок Власника підлягає у встановленому порядку поверненню Розповсюджувачу, або зараховується в рахунок наступних платежів.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на адресу відповідача було направлено рахунки-фактури за: жовтень 2011 року в сумі 3730,64 грн.; за листопад 2011 року в сумі 1866, 25 грн.; за грудень 2011 року в сумі 1868,12 грн. ( а.с. 107-а.с.108). Відповідачем згідно платіжних доручень за період жовтень - грудень 2011 року сплачено: за жовтень 2011 року 1890,75 грн.; 04.11.2011 п/д № 2193 за листопад 1790,00 грн.; 22.12.2011 року п/д № 2236 за грудень 1890,90 грн. та 12.01.2012 року п/д № 2367 за грудень 2011 року в сумі 1890,90 грн. (а.с.137-а.с.140).

Позивачем на адресу відповідача у 2012 році було направлено рахунки на оплату за тимчасове платне користування місця для розміщення рекламних конструкцій за : січень № 048 від 19.01.2012 року на суму 1871,84 грн.; лютий № 097 від 08.02.2012 року 1875,58 грн.; березень № 163 від 13.03.2012 року -1875,58 грн.; квітень № 243 від 10.04.2012 року 1881, 17 грн.; травень № 284 від 14.05.2012 року 1881,17 грн.; червень № 345 від 11.06.2012 року 1875, 58 грн.; липень № 393 від 10.07.2012 року 1873,72 грн.; серпень № 437 від 08.08.2012 року 1869,98 грн.; вересень № 474 від 13.09.2012 року 1864,39 грн.; жовтень № 545 від 12.10.2012 року 1866,25 грн.; листопад № 592 від 15.11.2012 року 1866,25 грн.; грудень № 634 від 12.12.2012 року 1864,39 грн. ( а.с. 109 -а.с.114 зворот).

Відповідачем за період 2012 року було сплачено плату за тимчасове користування місцями згідно платіжних доручень: № 2408 від 16.02.2012 року в сумі 1890,75 грн. за лютий.; п/д № 2441 від 27.03.2012 року в сумі 254,50 г н. за березень; п/д № 2435 від 21.03.2012 року за березень в сумі 1890,75 грн.-; п/д № 2453 від 05.04.2012 року в сумі 1890, 75 грн. за квітень; п/д № 2502 від 07.05.2012 року на суму 1890,75 грн. за травень; п/д № 2538 від 11.06.2012 року за червень на суму 1890,75 грн.; п/д № 2638 від 02.07.2012 року за липень на суму 1890,75 грн.; п/д № 28 від 11.09.2012 року за серпень в сумі 1890,75 грн.; п/д № 11534 від 23.10.2012 року за вересень в сумі 1890,75 грн.;м п/д № 11557 від 31.10.2012 року за вересень в сумі 1890,75 грн.; п/д № 11608 від 05.12.2012 року за вересень на суму 1890,75 грн.; п/д № 11609 від 05.12.2012 року за жовтень на суму 1890,75 грн.; п/д № 11657 від 16.01.2013 року за грудень 2012 року на суму 1890,90 грн.( а.с.141-а.с.153).

Позивачем за період 2013 року на адресу відповідача направлено рахунки на оплату за тимчасове платне користування місця для розміщення рекламних конструкцій, зокрема: № 3 від 14.01.2013 року на суму 1868,12 грн. за січень 2013 року; № від 11.02.2013 року на суму 1871,84 грн. за лютий; № 142 від 15.03.2013 року за березень 2013 року на суму 1869, 98 грн.; №11 від 09.04.13р. на суму 1 869,98 грн. за квітень 2013 року; №45 від 14.05.13р. на суму 1869,98 грн. за травень 2013 року.(а.с.9-10, а.с.115-а.с.116 зворот).

Відповідачем за період 2013 року оплачено за тимчасове користування місцями, зокрема: платіжним дорученням №; 11707 від 19.03.2013 року за лютий-березень в сумі 3713,50 грн.; п/д № 11730від 09.04.2013 року за квітень в сумі 2000,00грн. ; п/д № 11731 від 09.04.2013 року за квітень в сумі 115, 93 грн. (а.с. 154 156).

Відповідно до п.2.1 додаткової угоди № 21/59Д/2011КЕВ до договору № 59/2111КЕВ від 01.09.2011 року визначено, що даний договір набирає чинності з першого вересня 2011 року та діє до закінчення строку дії дозволу на розміщення зовнішньої реклами, тобто до 01.04.2013р. включно.

Пунктом 2.2. визначено, що цей договір може бути продовжений на тих самих умовах тільки за письмовою згодою сторін шляхом укладання додаткової угоди.

На адресу відповідача позивач 13.03.2013 року за № 754 направив листа щодо непродовження на новий термін договору, в з`язку з неналежним виконанням договірних зобов`язань та звільнення наданих в користування місць згідно пункту 5 договору від 30.04.2010 року № 59/2010/КЕВ Хм. Даний лист отримано відповідачем 19.03.2013 року особисто ( а.с.21).

У справі наявний лист позивача від 20.05.2013 року за № 1423, адресований відповідачу, де позивач надав відповідь на заяву відповідача від 15.05.2013 року за № 847 щодо продовження терміну дії договору. Зокрема, відзначено, що договір № 59/2010/КЕВ Хм. від 30.04.2010 року про надання в користування для розміщення рекламних конструкцій продовжений не буде у зв`язку з розпорядженням Головного КЕУ ЗСУ від 29.04.2013 року № 303/1/6/354 стосовно усунення недоліків визначених актами аудиту використання нерухомого військового майна, переданого в оренду та Плану усунення недоліків визначених актами аудиту використання нерухомого військового майна, переданого в оренду Головним управлінням та його територіальними підрозділами, проведеного Департаментом внутрішнього аудиту та фінансового контролю Міністерства оборони України, який затверджено 29.04.2013 року. А тому, враховуючи викладене, було повідомлено відповідача прибрати з земельних ділянок всі рекламні конструкції та здати дані земельні ділянки по акту до 28.05.2013 року (а.с.84).

Пунктом 5.1 додаткової угоди визначено, що протягом трьох днів після припинення дії цього договору на будь-яких підставаах Розсовсюджувач зобовязаний звільнити надані в користування місця і передати їх Власнику у стані не гіршому, ніж на час отримання, згідно з актом прийму-передачі, які підписуються уповноваженими представниками Власника та Розповсюджувача.

У відповідності до вказаного пункту на підставі підписаного обома сторонами акта від 31.05.2013 року Рекламним агентством ПП Єлізія передано з користування місця для розміщення зовнішньої реклами за адресою - м. Хмельницький, вул. Купріна, військова частина А-2287, військового містечка 2 ( а.с. 21, зворот).

З матеріалів справи вбачається, що позивач направляв на адресу відповідача претензію від 12.03.2013 року за № 742 на суму 3833,68 грн. щодо сплати заборгованості в сумі 3833,68 грн., яка утворилася станом на 12.03.2013 року, що складається з : земельного податку в сумі 120,23 грн.; орендної плати в сумі 3713,45 грн., яка отримана відповідачем особисто 19.03.2013 року ( а.с.20, зворот).

Крім того надано:

претензії від 14.08.2013 року № 2205 та від 15.11.2013 року за № 3265 щодо сплати заборгованості станом на 14.08.2013 року та 15.11.2013 року в сумі 3609,89 грн. за рекламні щити та 130,55 грн. земельного податку (а.с.19, а.с.20, звороти). Однак відсутні докази направлення та отримання їх відповідачем;

претензія позивача від 08.08.2014 року за № 2214 щодо сплати заборгованості, яка виникла станом на 08.08.2014 року в сумі 3740,44 грн. з них : орендна плата -3609,44 грн.; земельний податок -130,55 грн. Дана претензія отримана відповідачем 12.08.2014 року, що підтверджується повідомленням про вручення (а.с.19,а.с.22);

рішення виконкому Хмельницької міської ради від 12 листопада 1976 року про затвердження представленого проекту землекористування Хмельницької КЕЧ на право користування землею, в тому числі військове містечко № 2 195 га.;

акт звірки розрахунків станом на 10.12.14 року, підписаний сторонами (а. с. 160, 161, 162);

акт звірки розрахунків станом на 01.05.2010 року;

виписки банку з рахунку про оплату відповідачем за користування місцями розміщення реклами (а.с. 54 - 76).

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані докази та давши їм оцінку в сукупності, судом враховується таке.

Вирішуючи касаційну скаргу в даній справі Вищий господарський суд України, в постанові від 13.05.15 зазначив, що в обґрунтування позову надано договір про надання в користування місць земельної ділянки для розташування спеціальних конструкцій реклами (та додаткова угода). Проте, законодавством не передбачено такого об`єкту цивільних прав як місце земельної ділянки.

Статтею 177 Цивільного кодексу України визначено, що об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Відповідно до частини першої ст. 181 названого кодексу до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Згідно з частиною першою статті 79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Отже, об`єктом прав фізичних і юридичних осіб відповідно до норм законодавства може бути земельна ділянка, а не місце земельної ділянки, як сторони визначили в договорі.

Позивач за договором передав відповідачу право користування на вказане вище місце земельної ділянки за плату для цілей здійснення ним підприємницької діяльності.

Згідно приписів статті 792 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них (ч.1). Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом (ч.2).

Таким законом є Закон України "Про оренду землі" стаття 1 якого встановлює, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Отже враховуючи встановлені судом обставини справи та наведені норми права сторони фактично мали на меті договором про надання в користування місць земельної ділянки для розташування спеціальних конструкцій реклами врегулювати відносини з оренди землі.

Відповідно ст. 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховування іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховування іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Статтею 125 Земельного кодексу України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про оренду землі" об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

За приписами статті 210 Цивільного кодексу України правочин, який підлягає державній реєстрації, є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Під час вирішення справи судом не здобуто доказів проведення державної реєстрації договору № 59/2010/КЕВ Хм від 30.04.2010 року (та додаткової угоди № 21/59Д/2011 КЕВ).

Враховуючи, що для договорів оренди землі законодавець передбачає обов`язкову державну реєстрацію, відсутність останньої у вищевказаному договорі свідчить про його неукладеність, а тому неможливість суду при вирішенні спору керуватись регуляторними актами щодо оренди землі..

Так, відповідно до п. 2.6. постанови Пленуму ВГС України № 11 від 29 травня 2013 року „Про деякі питання визнання право чинів (господарських договорів) недійсними не вважаються вчиненими правочини (укладеними господарські договори), в яких (за якими): відсутні передбачені законом умови, необхідні для їх укладення (не досягнуто згоди за всіма істотними для даного правочину умовами); не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства необхідна його передача; не здійснено державну реєстрацію або нотаріальне посвідчення, необхідні для його вчинення, тощо. Встановивши відповідні обставини, господарський суд відмовляє в задоволенні позовних вимог як про визнання правочину недійсним, так і про застосування наслідків недійсності правочину. Водночас господарським судам необхідно враховувати таке. Визначення договору як неукладеного може мати місце на стадії укладення договору, а не за наслідками виконання його сторонами. Отже, якщо дії сторін свідчать про те, що оспорюваний договір фактично було укладено, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності його вимогам закону; це правило не стосується випадків, коли для вчинення правочину необхідні його державна реєстрація або нотаріальне посвідчення, оскільки за відсутності відповідної реєстрації чи посвідчення договір в будь-якому разі не вважається укладеним.
Згідно ст. 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. В силу ст. 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

В силу ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право: визнати недійсним повністю чи у певній частині пов`язаний з предметом спору договір, який суперечить законодавству.

Отже договір про надання в користування місць земельної ділянки для розташування спеціальних конструкцій реклами № 59/2010/КЕВ Хм. від 30 квітня 2010 року удаваний, оскільки сторони цього договору мали на меті врегулювати ним відносини оренди землі. Тому договір, на підставі якого позивач звернувся до суду слід визнати недійсним. За таких обставин у суду немає підстав для задоволення позову про стягнення неустойки, яка за Законом може бути стягнута в зв`язку з неналежним виконанням договору оренди.

Судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 83, 84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Визнати недійсним договір № 59/2010/КЕВ Хм. від 30 квітня 2010 року про надання в користування місць земельної ділянки, яка передуває у державній власності та обліковується в КЕВ м. Хмельницького, для розташування спеціальних конструкцій реклами, укладений між квартирно - експлуатаційним відділом м. Хмельницький та приватним підприємтсвом "Єлізія".

В позові відмовити.

Повний текст складено 24 вересня 2015 року.

Суддя Ю.В. Гладюк

Віддрук: 4 прим.
1- до справи, 2, 3 сторонам
4 третій особі (03168, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 6)