ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.09.15р. Справа № 904/6734/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Аваль", м. Київ

до Дочірнього підприємства "Швейна фабрика "Отава" приватного підприємства "Тоджима", м. Дніпропетровськ

про визнання кредиторських вимог та включення їх до ліквідаційного балансу

Суддя Воронько В.Д.

Представники:

від позивача: головний експерт ОСОБА_2, довіреність №410/14 від 21.08.2014;

від відповідача: представник не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

28.07.2015 Публічне акціонерне товариство "ОСОБА_1 Аваль" (далі - ПАТ "ОСОБА_1 Аваль", позивач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою (за вих. № 140-0-0-00/8/2699 від 23.07.2015) до Дочірнього підприємства "Швейна фабрика "Отава" приватного підприємства "Тоджима" (далі - ДП Швейна фабрика "Отава" ПП "Тоджима", відповідач) про зобов'язання відповідача визнати вимоги позивача в розмірі 10362097,25 грн, включивши їх до проміжного ліквідаційного балансу відповідача.

21.09.2015 позивач заявою уточнив прохальну частину позову, а саме просив суд: зобов`язати відповідача в особі голови ліквідаційної комісії (код за ) визнати в повному обсязі вимоги Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Аваль" в розмірі 10 362 097,25 грн (десять мільйонів триста шістдесят дві тисячі девяносто сім) гривень 25 коп., що складаються з: заборгованості за кредитним договором № 012/02-40/600 від 21.09.2007 в розмірі 7 605 539,81 грн з яких: 5 519 245,07 грн. основна заборгованість за кредитом, 1 631 149,06 грн сума заборгованості за відсотками, 355 789,06 грн нарахована пеня за несвоєчасне погашення основної заборгованості за кредитом, 99 356,62 грн пеня за несвоєчасне погашення нарахованих відсотків та заборгованості за кредитним договором № 012/02-40/601 від 21.09.2007 розмір якої становить 2 756 557,44 грн з яких: 2 143 714,45 грн основна заборгованість за кредитом, 411 478,99 грн заборгованість за нарахованими відсотками, 144 200,05 грн пеня за несвоєчасне погашення основної заборгованості згідно встановленого графіка погашення, 57 163,95 грн пеня за несвоєчасне погашення нарахованих відсотків, включивши їх до проміжного ліквідаційного балансу відповідача.

Заява прийнята судом та врахована при вирішенні спору.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов кредитних договорів: № 012/02-40/600 від 21.09.2007 та №012/02-40/601 від 21.09.2007, внаслідок чого у останнього утворилася прострочена заборгованість перед позивачем через зобов'язання щодо своєчасного погашення кредиту.

03.06.2014 власником ДП "Швейна фабрика "Отава" ПП "Тоджима" було прийнято рішення №03/06 про припинення підприємства шляхом його ліквідації, а 05.06.2014 воно зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та опубліковано в Бюлетені державної реєстрації № 2094.

Строк заявлення кредиторських вимог встановлено до 15.08.2014.

11.08.2014 у відповідності до положень ст. 105 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) позивач надіслав на адресу голови комісії з припинення ДП "Швейна фабрика "Отава" ПП "Тоджима" та на юридичну адресу відповідача заяву (претензію) з вимогами до боржника на загальну суму 10 362 097,25 грн з документами та доказами, що підтверджують наявність боргу.

Не отримавши відповіді від голови комісії з припинення підприємства відповідача 09.09.2014 позивач звернувся до нього із запитом про результати розгляду заяви з вимогами.

25.03.2015 позивачем повторно направлено повідомлення запит за вих. №140-0-0-00/8/802 відповідачу щодо результату розгляду заяви з вимогами, але не зважаючи на те, що запит був отриманий відповідачем, відповіді на нього позивач не отримав.

Вищенаведений факт і став причиною звернення позивача до суду з цим позовом до відповідача.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2015 було порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 11.08.2015.

На підставі ст. 77 ГПК України ухвалами суду розгляд справи було відкладено з 11.08.2015 на 27.08.2015 та з 27.08.2015 на 22.09.2015.

Представник позивача у судовому засіданні 22.09.2015 повністю підтримав заявлені позовні вимоги та навів доводи в їх обґрунтування.

Відповідач відзив на позов не надав, участь свого повноважного представника не забезпечив у судове засідання, про дату, час і місце проведення судових засідань відповідач повідомлений належним чином за його місцезнаходженням згідно матеріалів справи.

З матеріалів справи вбачається, що ухвали суду надсилались відповідачу за адресою, зазначеною в позовній заяві та за інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців: 49006, м. Дніпропетровськ, вул. Чичеріна, буд. 74.

Від відповідача повернулися всі рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про отримання 05.08.2015, 20.08.2015 та 03.09.2015 ухвал суду.

З огляду на викладене суд керується ч.1 ст.64 ГПК України, у якій зазначено, що ухвала про порушення провадження по справі надсилається зазначеним особам (сторонам) за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження по справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою вважається, що ухвала про порушення провадження по справі вручена їм належним чином.

Згідно до п.п. 3.9.1, 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. У випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п.3.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи-підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців").

Згідно з ст.18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" від 15.05.2003 №755-IV якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Крім того, суд наголошує на тому, що ухвали суду від 28.07.2015, 11.08.2015 та 27.08.2015 були надіслані відповідачу завчасно, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958.

За таких обставин у суду маються достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення відповідача про дату, час та місце судового слухання, але відповідач не скористаdся своїм правом на участь його представника у судовому засіданні.

При цьому, стаття 22 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Враховуючи те, що норми статті 65 ГПК України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній і додатково поданими на вимогу суду матеріалами і документами.

У пункті 2.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 роз'яснено: якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Так, справа розглядається за наявними в ній матеріалами, визнаними судом достатніми, в порядку статті 75 ГПК України.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

ВСТАНОВИВ:

21.09.2007 між Відкритим акціонерним товариством "ОСОБА_1 Аваль", правонаступником якого (за протоколом загальних зборів акціонерів № 3б-45 від 14.10.2009) є Публічне акціонерне товариство "ОСОБА_1 Аваль" (далі "кредитор" або "банк") та Приватним підприємством "Тоджима" (далі "позичальни") укладено кредитний договір № 012/02-40/600, відповідно до умов якого позичальнику надані кредитні кошти в розмірі 6 450 000,00 грн, на рефінансування заборгованості в КБ "ПриватБанк", та розвиток бізнесу, строком до 20.09.2017 під відсоткову ставку 12,0% річних на період з 21.09.2007 по 20.03.2008 та 14,5% річних з 21.03.2008 по 20.09.2017.

Відповідно до п. 1.7.1 частини 2 кредитного договору № 012/02-40/600 від 21.09.2007 банк здійснює видачу кредиту позичальнику однією сумою чи траншами згідно з кредитною заявкою позичальника. Кредит надається однією сумою чи траншами шляхом перерахування кредитних коштів в безготівковій формі на поточний рахунок позичальника в банку. Перший транш надається у термін до 2 (двох) місяців з дати укладення договору. Кожний наступний транш надається позичальнику за умови підтвердження ним цільового використання кожного попереднього траншу.

На підставі письмових заяв позичальника, банком були перераховані кредитні кошти, згідно умов кредитного договору, а саме:

- платіжним дорученням № 2 від 27.09.2007 перераховані кредитні кошти в розмірі 4 950 000,00 грн;

- меморіальним ордером № 76 від 27.09.2007 з позичкового рахунку на поточний рахунок перераховані кредитні кошти в розмірі 500 000,00 грн;

- меморіальним ордером № 3 від 15.01.2008 з позичкового рахунку на поточний рахунок перераховані кредитні кошти в розмірі 500 000,00 грн;

- меморіальним ордером № 4 від 17.07.2008 з позичкового рахунку на поточний рахунок перераховані кредитні кошти в розмірі 500 000,00 грн.

Всього позичальнику надані кредитні кошти в розмірі 6 450 000,00 грн.

Відповідно до п.1.1. частини 2 кредитного договору № 012/02-40/600 від 21.09.2007, банк на умовах цього договору надає позичальнику кредит, а позичальник приймає, зобовязується належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобовязання, передбачені договором.

Згідно до п. 1.5.1. частини 2 кредитного договору № 012/02-40/600 від 21.09.2007 погашення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісячно у розмірі та строки, визначені у графіку погашення кредиту та сплати процентів (додаток №1 до договору), шляхом безготівкового перерахування на позичковий рахунок, визначений в договорі. Нараховані проценти сплачуються позичальником одночасно з погашенням відповідної частини кредиту в строк передбачений в графіку повернення кредиту та сплати процентів.

02.03.2009 між позичальником та банком укладена додаткова угода № 012/02-40/600/1 до кредитного договору № 012/02-40/600 від 21.09.2007, відповідно до якої встановлена фіксована відсоткова ставка в розмірі 14,00% річних, та підписаний новий графік погашення кредиту.

За період з 21.09.2007 по 24.09.2009 позичальником здійснено часткове погашення основної заборгованості за кредитом:

Дата надання кредитуНадана сума кредиту, грн.Дата погашення кредитуПогашена сума кредиту, грн.
27.09.20074 950 000,0025.10.200728 703,00
27.09.2007500 000,0026.11.200724 709,17
15.01.2008500 000,0025.12.200731 369,32
17.07.2008500 000,0025.01.200827 429,08
25.02.200827 712,51
25.03.200832 205,59
24.04.200824 177,80
26.05.200824 479,69
25.06.200827 294,33
25.07.200827 624,14
26.08.200825 471,06
25.09.200825 789,10
27.10.200823 644,88
25.11.200831 319,73
25.12.200829 241,48
26.01.20093 000,00
23.02.200921 730,20
31.03.20094 479,86
08.05.20094 543,32
24.06.20094 607,68
24.07.20094 672,96
31.08.20094 806,30
Всього надано за період з 21.09.2007 по 24.09.20096 450 000,00Всього за період з 21.09.2007 по 24.09.2009 погашено459 011,20 грн.
Станом на 25.09.2009 залишок основної заборгованості за кредитом5 990 988,80 --- ---

24.09.2009 Додатковою угодою № 012/02-40/600/2 до Кредитного договору № 012/02-40/600 від 21.09.2007 позичальнику проведено реструктуризацію простроченої заборгованості, шляхом капіталізації прострочених відсотків у розмірі 65 934,88 грн, у звязку з чим 30.09.2009, сума основної заборгованості збільшена на зазначену суму.

24.09.2009 між банком та позичальником укладена додаткова угода № 012/02-40/600/3 до кредитного договору № 012/02-40/600 від 21.09.2007, відповідно до якої позичальнику, тимчасово, на період з 01.09.2009 до 28.02.2010 надані кредитні канікули по сплаті щомісячного платежу та встановлено, що фактична заборгованість за сумою кредиту на дату закінчення терміну дії кредитних канікул збільшується на суму, нараховану кредитором на додатковому рахунку, у звязку з чим, 01.03.2010 основна заборгованість збільшена на суму нарахованих та несплачених, за період кредитних канікул відсотків, а саме на 162 910,50 грн.

13.05.2010 між позичальником та банком підписана додаткова угода № 012/02-40/600/4 до кредитного договору № 012/02-40/600 від 21.09.2007, відповідно до якої позичальнику проведена реструктуризація простроченої заборгованості за відсотками у розмірі 66 847,38 грн, шляхом її капіталізації та збільшення на зазначену суму тіла кредиту, у звязку з чим 13.05.2010 основна заборгованість була збільшена на суму прострочених відсотків, а саме на 66 847,38 гривень.

14.05.2010 додатковою угодою № 012/02-40/600/5 до кредитного договору № 012/02-40/600 від 21.09.2007 позичальнику, тимчасово, на період з 01.04.2010 по 31.08.2010, надані кредитні канікули по сплаті щомісячного платежу та встановлено, що фактична заборгованість на дату закінчення терміну дії кредитних канікул збільшується на суму нарахованих кредитором на додатковому рахунку відсотків ( в разі несплати позичальником протягом дії кредитних канікул по процентам), у зв'язку з чим 30.08.2010 основна заборгованість була збільшена на суму нарахованих, але не сплачених відсотків, а саме на 87 172,91 грн.

Таким чином, станом на 31.08.2010 залишок основної заборгованості за кредитом з урахування вищезазначених реструктуризацій (капіталізацій прострочених відсотків), становив суму 6 373 853,60 грн.

30.09.2010 додатковою угодою № 012/02-40/600/6 до кредитного договору № 012/02-40/600 від 21.09.2007 позичальнику, тимчасово, на період з 01.09.2010 до 31.08.2011, надані кредиті канікули по сплаті щомісячних платежів за основною сумою кредиту.

За період з 14.05.2010 по 13.03.2014 позичальником здійснено часткове погашення основної заборгованості за кредитом, а саме:

Дата погашення кредитуПогашена сума кредиту, грн.
31.03.201150 675,06
28.04.201139 547,42
29.04.20117 194,69
06.05.20112 090,73
31.05.201135 700,00
02.06.20113 120,80
03.06.20116 000,00
06.06.20117 000,00
04.07.201150 029,64
01.08.201110 000,00
05.08.20115 000,00
30.08.201137 992,05
30.09.201151 254,64
31.10.201151 864,05
16.12.201152 480,74
21.12.201155 392,28
30.01.201256 029,67
27.03.20125 429,61
28.03.201210 000,00
29.03.201229 000,00
30.03.201210 000,00
27.04.201238 224,62
28.04.201212 276,09
08.05.20126 800,00
30.05.201221 298,34
31.05.20127 700,00
01.06.20128 961,72
25.06.201216 378,98
26.06.20123 621,02
02.07.20127 000,00
03.07.201210 000,00
30.07.201217 447,30
31.07.20128 351,46
01.08.201214 500,00
31.08.201212 844,02
02.10.20125 000,00
31.10.20123 000,00
30.11.201210 000,00
27.12.201215 580,30
28.12.20126 000,00
04.01.201310 000,00
29.04.201313 823,30
29.07.201310 000,00
29.08.201310 000,00
27.09.201310 000,00
Всього погашено за період з 14.05.2010 по 13.03.2014854 608,53

Таким чином, станом на 14.03.2014 залишок основної заборгованості за кредитом (тілом кредиту) становив суму 5 519 245,07 грн.

Відповідно до п.1.5.1.1. частини 2 кредитного договору № 012/02-40/600 нараховані проценти сплачуються в порядку передбаченому договором позичальником одночасно з погашенням відповідної частини кредиту в строк передбачений в графіку погашення кредиту та сплати процентів.

За період з 21.09.2007 по 01.08.2014 позичальником здійснена часткова сплата заборгованості за відсотками в сумі 4 067 336,11 грн та станом на 01.08.2014 прострочена заборгованість за відсотками становить 1 631 149,06 грн.

Згідно до п.4.1.1. кредитного договору № 012/02-40/600 за порушення прийнятих на себе зобовязань стосовно повернення кредитних коштів, сплати відсотків за користування кредитними коштами, у визначені цим договором строки, позичальник зобовязаний сплатити банку пеню від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожний день прострочення. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум, що підлягають сплаті згідно цього договору.

На підставі п.4.1.1. позичальнику нарахована пеня у розмірі 355 789,06 грн за прострочення погашення основної заборгованості за кредитом та пеня у розмірі 99 356,62 грн за прострочення погашення нарахованих відсотків. Всього нараховано пені 455 145,68 грн.

Згідно до п.1.9.9. кредитного договору № 012/02-40/600 від 21.09.2007, в редакції додаткової угоди № 012/02-40/600/2 від 24.09.2009, якщо кредитор вирішив скористатися правами, визначеними у цій статті (ст.1.9.), він повідомляє про це позичальника шляхом направлення письмового повідомлення. У випадку, якщо письмове повідомлення кредитора містить вимогу про дострокове повне або часткове погашення боргових зобовязань позичальника за цим договором, строк виконання зазначених в такому повідомленні зобовязань позичальника вважається таким, що закінчився на 31 (тридцять перший) календарний день з дня направлення кредитором позичальнику відповідного повідомлення. У разі невиконання позичальником цієї вимоги кредитор має право звернути стягнення за договором забезпечення, предявити вимогу поручителю та вжити інші заходи для стягнення заборгованості позичальника за цим договором, які не суперечать чинному законодавству України.

Оскільки відповідач систематично порушував умови кредитного договору № 012/02-40/600 від 21.09.2007, і станом на 15.07.2013 останнім прострочено сплату платежів за основною заборгованістю за кредитом на суму 804 632,87 грн, тобто з 30.03.2011 відповідач щомісячно неналежним чином виконував свої зобовязання з погашення основної заборгованості за кредитом, то банком 22.07.2013 та 24.07.2013 надіслав на його адресу повідомлення - вимогу за вих. № 140-9-1-00/16-536-2 та за вих. № 140-9-1-00/16-645 про дострокове погашення заборгованості, однак залишена відповідачем без задоволення, заборгованість за кредитним договором № 012/02-40/600 від 21.09.2007 у повному обсязі не погашена.

13.05.2010 між кредитором та боржником укладено договір поруки №12/133-00/285 (далі "договір поруки"), відповідно до якого боржник зобовязався виконати всі зобовязання Приватного підприємства "Тоджима" перед кредитором по сплаті останньому будь яких сум, що виникають згідно з положеннями кредитного договору № 012/02-40/600 від 21.09.2007, в т.ч., щодо повернення загальної суми заборгованості в розмірі 6 834 570,69 грн, сплати процентів за користування кредитними коштами, комісійної винагороди, неустойки (пені та штрафи), в розмірі, строки та у випадках, передбачених кредитним договором, а також відшкодування можливих збитків та виконання інших умов кредитного договору в повному обсязі.

Відповідно до п. 3.1. договору поруки кредитор та боржник визначили, що у випадку невиконання позичальником всіх або окремо взятих на себе зобовязань за кредитним договором, поручитель (боржник) несе солідарну відповідальність перед банком за виконання боргових зобовязань у тому ж обсязі, що і позичальник, включаючи сплату основного зобовязання за кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки, відшкодування збитків.

Згідно до п. 3.2. договору поруки, якщо до поручителя надійде вимога банку про погашення суми заборгованості за кредитним договором, але поручитель її не виконає, то банк має право звернути стягнення на все майно поручителя (боржника), згідно норм чинного законодавства України.

Як встановлено в п. 3.4. договору поруки у випадку невиконання позичальником повністю або частково всіх або окремих боргових зобовязань перед банком за кредитним договором, банк має право звернутися до поручителя з письмовою вимогою про виконання боргових зобовязань в повному обсязі чи в частині. Поручитель здійснює погашення боргових зобовязань за кредитним договором у валюті кредиту на рахунок зазначений банком в письмовій вимозі.

Відповідно до п. 3.5. договору поруки поручитель приймає на себе зобовязання, у випадку невиконання Позичальником боргових зобовязань перед банком за кредитним договором, здійснити виконання боргових зобовязань в обсязі, заявленому банком в письмовій вимозі, протягом 5-ти банківських днів з дати отримання відповідної письмової вимоги банку. Така вимога вважається отриманою поручителем, якщо банк надіслав її поштою на адресу поручителя, вказаною в цьому договорі, або повідомлену банку поручителем згідно застереження до цього пункту договору.

На виконання умов договору поруки, 22.07.2013 та 24.07.2013 банком на адресу поручителя (боржника) засобами поштового звязку направлене повідомлення-вимога за вих. № 140-9-1-00/16-536-2 та за вих. № 140-9-1-00/16-645, яке отримане поручителем (боржником), однак залишене без задоволення.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно до ст. 553 ЦК України договір поруки за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Статтею 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Станом на 15.05.2014 заборгованість за кредитним договором № 012/02-40/600 від 21.09.2007, яка підлягає сплаті боржником на підставі договору поруки становить 7605 539,81 грн, та складається з:

- 5 519 245,07 грн основна заборгованість за кредитом;

- 1 631 149,06 грн сума заборгованості за відсотками;

- 355 789,06 грн нарахована пеня за несвоєчасне погашення основної заборгованості за кредитом;

- 99 356,62 грн пеня за несвоєчасне погашення нарахованих відсотків.

21.09.2007 між кредитором та ДП "Швейна фабрика "Отава" ПП "Тоджима" укладено кредитний договір № 012/02-40/601, відповідно до умов якого боржнику надаються кредитні кошти в розмірі 3 000 000, 00 грн, на рефінансування заборгованості в "ОТП ОСОБА_1", та розвиток бізнесу, строком до 20.09.2017 під відсоткову ставку 12,0% річних на період з 21.09.2007 по 20.03.2008 та 14,5% річних з 21.03.2008 по 20.09.2017.

Відповідно до п.1.7.1. частини 2 кредитного договору № 012/02-40/601 від 21.09.2007 банк здійснює видачу кредиту боржнику однією сумою чи траншами згідно з кредитною заявкою боржника. Кредит надається однією сумою чи траншами шляхом перерахування кредитних коштів в безготівковій формі на поточний рахунок боржника в банку. Перший транш надається у термін до 2 (двох) місяців з дати укладення договору. Кожний наступний транш надається боржнику за умови підтвердження ним цільового використання кожного попереднього траншу.

Банком здійснено перерахування кредитних коштів, згідно до умов кредитного договору № 012/02-40/601 від 21.09.2007, а саме:

- 27.09.2007 кредитні кошти в розмірі 1 100 097,31 грн, з позичкового рахунку №6190 перераховані до ОТП Банку для рефінансування кредитної заборгованості (платіжне доручення № 2);

- 27.09.2007 кредитні кошти в розмірі 499 902,69 грн, з позичкового рахунку №6190 перераховані на поточний рахунок на розвиток бізнесу (меморіальний ордер № 77);

- 28.11.2007 кредитні кошти в розмірі 300 000,00 грн, з позичкового рахунку №6190 перераховані на поточний рахунок на розвиток бізнесу (меморіальний ордер № 9);

- 19.02.2008 кредитні кошти в розмірі 300 000,00 грн, з позичкового рахунку №6190 перераховані на поточний рахунок на розвиток бізнесу (меморіальний ордер № 5);

- 25.03.2008 кредитні кошти в розмірі 300 000,00 грн, з позичкового рахунку №6190 перераховані на поточний рахунок на розвиток бізнесу (меморіальний ордер № 8);

- 23.04.2008 кредитні кошти в розмірі 300 000,00 грн, з позичкового рахунку №6190 перераховані на поточний рахунок на розвиток бізнесу (меморіальний ордер № 22);

- 11.06.2008 кредитні кошти в розмірі 200 000,00 грн, з позичкового рахунку №6190 перераховані на поточний рахунок на розвиток бізнесу (меморіальний ордер № 22).

Всього Боржнику надані кредитні кошти в розмірі: 3 000 000,00 грн.

Згідно п.1.5.1. частини 2 кредитного договору № 012/02-40/601 від 21.09.2007 погашення відповідної частини кредиту здійснюється боржником щомісячно у розмірі та строки, визначені у графіку погашення кредиту та сплати процентів (додаток №1 до договору), шляхом безготівкового перерахування на позичковий рахунок, визначений в договорі.

02.03. 2009 між боржником та банком укладена додаткова угода № 012/02-40/601/1 до кредитного договору № 012/02-40/601 від 21.09.2007 відповідно до якої встановлена фіксована відсоткова ставка в розмірі 14,00% річних, та підписаний новий графік погашення кредиту.

24.09.2009 додатковою угодою № 012/02-40/601/2 до кредитного договору № 012/02-40/601 від 21.09.2007 боржнику проведена реструктуризацію простроченої заборгованості, шляхом капіталізації прострочених відсотків у розмірі 35 394,99 грн, у звязку з чим сума основної заборгованості була збільшена.

За період з 21.09.2007 по 24.09.2009 боржником здійснено часткове погашення основної заборгованості за кредитом:

Дата надання кредитуНадана сума кредиту, грн.Дата погашення кредитуПогашена сума кредиту, грн.
27.09.20071 600 000,0029.10.20078 422,00
28.11.2007300 000,0029.11.200711 511,83
19.02.2008300 000,0025.12.200714 614,69
25.03.2008300 000,0025.01.200812 779,00
23.04.2008300 000,0025.02.200812 911,05
11.06.2008200 000,0025.03.200815 004,31
25.04.200811 264,16
26.05.200811 404,80
25.06.200812 716,10
25.07.200812 869,75
26.08.200811 866,67
25.09.200812 014,84
27.10.200811 015,89
25.11.200814 591,48
25.12.200813 623,25
26.01.20092 000,00
25.02.200911 524,53
31.03.20092 046,68
08.05.20092 075,67
24.06.20092 105,08
24.07.20092 134,90
31.08.20094 360,96
Всього надано за період з 21.09.2007 по 24.09.2009 надано3 000 000,00 грн.Всього за період з 21.09.2007 по 24.09.2009 погашено212 857,64 грн.
Розмір основної заборгованості станом на 25.09.20092 787 142,36

24.09.2009 між позивачем та боржником укладена додаткова угода № 012/02-40/601/3 до кредитного договору № 012/02-40/601 від 21.09.2007, відповідно до якої боржнику, тимчасово, на період з 01.09.2009 до 28.02.2010 надані кредитні канікули по сплаті щомісячного платежу та встановлено, що фактична заборгованість за сумою кредиту на дату закінчення терміну дії кредитних канікул збільшується на суму, нараховану кредитором на додатковому рахунку.

01.03.2010 основна заборгованість збільшена на суму нарахованих та несплачених, за період кредитних канікул відсотків, а саме на 75 859,83 грн.

13.05.2010 між боржником та банком підписана додаткова угода № 012/02-40/601/4 до кредитного договору № 012/02-40/601 від 21.09.2007, відповідно до якої боржнику проведена реструктуризація простроченої заборгованості у розмірі 31 149,68 грн., шляхом її капіталізації та збільшення на зазначену суму тіла кредиту.

14.05.2010 додатковою угодою № 012/02-40/601/5 до кредитного договору № 012/02-40/601 від 21.09.2007 боржнику, тимчасово, на період з 01.04.2010 по 31.08.2010, надані кредитні канікули по сплаті щомісячного платежу та встановлено, що фактична заборгованість на дату закінчення терміну дії кредитних канікул збільшується на суму нарахованих кредитором на додатковому рахунку відсотків (в разі несплати Боржником протягом дії кредитних канікул по процентам).

30.08.2010 основна заборгованість збільшена на суму нарахованих але не сплачених відсотків, а саме на 40 621,59 грн.

Таким чином, станом на 31.08.2010 загальний залишок основної заборгованості за кредитом з урахуванням вище зазначених реструктуризацій (капіталізацій прострочених відсотків), становив суму 2 970 168,45 грн.

30.09.2010 додатковою угодою № 012/02-40/601/6 до кредитного договору № 012/02-40/601 від 21.09.2007 боржнику, тимчасово, на період з 01.09.2010 до 31.08.2011 надані кредиті канікули по сплаті щомісячних платежів.

За період з 24.09.2009 по 13.03.2014 боржником здійснено часткове погашення основної заборгованості за кредитом:

Дата погашення кредитуПогашена сума кредиту, грн.
28.03.201123 614,20
28.04.20111 8429,18
29.04.20111 152,30
06.05.20113 174,26
26.05.201124 147,77
29.06.201123 313,44
28.07.201124 693,90
30.08.20112 000,00
31.08.20111 000,00
29.09.20118 000,00
30.09.201112 884,27
27.10.201124 168,26
16.12.201124 455,63
20.12.201111 812,39
21.12.201114 000,00
26.01.201226 109,41
28.02.201225 363,79
30.03.201226 701,70
27.04.201227 008,96
30.05.201226 304,02
22.06.20129 622,41
25.06.201211 000,00
26.06.20127 000,00
30.07.201226 945,24
29.08.201228 250,32
27.09.201219 601,52
28.09.20128 000,00
26.10.201227 929,72
29.11.201229 214,38
26.12.201228 609,18
29.01.201328 949,36
26.02.201330 212,87
27.03.201325 000,00
28.03.20136 468,22
25.04.201330 922,62
30.05.201330 394,68
27.06.201340 000,00
29.07.201330 000,00
29.08.201330 000,00
27.09.201330 000,00
Всього сплачено за період з 24.09.2013 по 13.03.2014826 454,00

Таким чином, станом на 14.03.2014 залишок основної заборгованості за кредитом (тілом кредиту) становив суму 2 143 714,45 грн.

Відповідно до п.1.5.1.1. частини 2 кредитного договору №012/02-40/601 нараховані проценти сплачуються в порядку передбаченому договором боржником одночасно з погашенням відповідної частини кредиту в строк, передбачений в графіку погашення кредиту та сплати процентів.

За період з 21.09.2007 по 13.03.2014 боржником здійснена часткова сплата заборгованості за відсотками згідно кредитного договору № 012/02-40/601 в сумі 2 109 862,30 грн та станом на 01.08.2014 прострочена заборгованість за відсотками становить 411 478,99 грн.

Згідно до п.4.1.1. кредитного договору № 012/02-40/601 від 21.09.2007 за порушення прийнятих на себе зобовязань стосовно повернення кредитних коштів, сплати відсотків за користування кредитними коштами, у визначені цим договором строки, боржник зобовязаний сплатити банку пеню від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожний день прострочення. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум, що підлягають сплаті згідно цього Договору.

На підставі п.4.1.1. боржнику нарахована пеня у розмірі 144 200,05 грн за прострочення погашення основної заборгованості за кредитом, та пеня у розмірі 57 163,95 грн за прострочення погашення нарахованих відсотків. Всього нараховано пені 201 364,00 грн.

Згідно до п.1.9.9. кредитного договору № 012/02-40/601 від 21.09.2007, в редакції додаткової угоди № 012/02-40/601/2 від 24.09.2009, якщо кредитор вирішив скористатися правами, визначеними у цій статті (ст.1.9.), він повідомляє про це боржника шляхом направлення письмового повідомлення. У випадку, якщо письмове повідомлення кредитора містить вимогу про дострокове повне або часткове погашення боргових зобовязань боржника за цим договором, строк виконання зазначених в такому повідомленні зобовязань боржника вважається таким, що закінчився на 31 (тридцять перший) календарний день з дня направлення кредитором боржнику відповідного повідомлення. У разі невиконання боржнику цієї вимоги кредитор має право звернути стягнення за договором забезпечення, предявити вимогу поручителю та вжити інші заходи для стягнення заборгованості боржника за цим договором, які не суперечать чинному законодавству України.

Оскільки відповідач систематично порушував умови кредитного договору № 012/02-40/601 від 21.09.2007, і станом на 15.07.2013 ним прострочено сплату платежів за основною заборгованістю за кредитом на суму 22 760,34 грн, тобто з 30.08.2011 відповідач щомісячно неналежним чином виконував свої зобовязання з погашення основної заборгованості за кредитом, то позивачем 22.07.2013 надіслано відповідачу повідомлення вимогу за вих. № 140-9-1-00/16-536-1 про дострокове погашення заборгованості, однак вона залишена без задоволення, та відповідно заборгованість за кредитним договором № 012/02-40/601 від 21.09.2007 у повному обсязі не була погашена.

Станом на 01.08.2014 розмір заборгованості боржника за кредитним договором №012/02-40/601 від 21.09.2007 становить 2 756 557,44 грн, та складалась з:

- 2 143 714,45 грн основна заборгованість за кредитом;

- 411 478,99 грн заборгованість за нарахованими відсотками;

- 144 200,05 грн пеня за несвоєчасне погашення основної заборгованості згідно встановленого графіка погашення;

- 57 163,95 грн пеня за несвоєчасне погашення нарахованих відсотків.

Таким чином, станом на 01.08.2014 загальна сума заборгованості боржника перед кредитором за кредитним договором № 012/02-40/601 від 21.09.2007 та договором поруки №12/133-00/285 від 13.05.2010 (кредитним договором № 012/02-40/600 від 21.09.2007) становить 10 362 097,25 грн.

21.09.2007 з метою забезпечення виконання зобовязань боржника перед кредитором за кредитним договором № 012/02-40/601 від 21.09.2007 між кредитором та боржником укладено договір застави основних засобів №12/15-20/116 від 30.09.2009 (далі договір застави), відповідно до п.1.2. якого боржник передав банку в заставу швейне обладнання в кількості 30 одиниць. 05.10.2009 у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна зареєстроване обтяження заставою з накладенням заборони відчуження основних засобів згідно переліку зазначеному у Договорі застави, реєстраційний номер 9118561.

Відповідно до ч.1 статті 111 ЦК України, з дати внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців запису про рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу щодо ліквідації юридичної особи ліквідаційна комісія (ліквідатор) зобов'язана вжити всіх необхідних заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості юридичної особи, що ліквідується, та письмово повідомити кожного з боржників про припинення юридичної особи в установлені цим Кодексом строки.

Згідно ч.6 статті 105 Цивільного кодексу України, кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Відповідно до ч.3 статті 112 Цивільного кодексу України, у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії.

Частина 3 статті 110 Цивільного кодексу України, передбачає, що якщо вартість майна юридичної особи є недостатньою для задоволення вимог кредиторів, юридична особа здійснює всі необхідні дії, встановлені законом про відновлення платоспроможності або визнання банкрутом.

Отже, позивачем не отримано відповіді від голови ліквідаційної комісії відповідача щодо розгляду заявлених кредиторських вимог. За положеннями ст. 105 ЦК України у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії, тобто обовязковою умовою для звернення до суду є факт відмови ліквідаційної комісії, а строк протягом якого кредитор має право звернутися до суду починає свій відлік саме з моменту відмови ліквідаційної комісії.

Згідно з ч. 8 ст. 111 ЦК України ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Відповідно до ч. 11 ст. 111 ЦК України після завершення розрахунків з кредиторами ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає ліквідаційний баланс, забезпечує його затвердження учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, та забезпечує подання органам доходів і зборів.

Відповідно до ч. 1 ст. 112 ЦК України у разі ліквідації платоспроможної юридичної особи вимоги її кредиторів задовольняються у такій черговості: 1) у першу чергу задовольняються вимоги щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, та вимоги кредиторів, забезпечені заставою чи іншим способом; 2) у другу чергу задовольняються вимоги працівників, пов'язані з трудовими відносинами, вимоги автора про плату за використання результату його інтелектуальної, творчої діяльності; 3) у третю чергу задовольняються вимоги щодо податків, зборів (обов'язкових платежів); 4) у четверту чергу задовольняються всі інші вимоги.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про зобов'язання відповідача в особі ліквідаційної комісії визнати кредиторські вимоги та включити їх до реєстру вимог кредиторів та ліквідаційного балансу підприємства підлягають задоволенню повністю.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить також з наступного.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Норми ст. 530 ЦК України передбачають як безпосереднє встановлення у зобов'язанні строку (терміну) його виконання, так і визначення цього строку вказівкою на певну подію, яка неминуче має настати. В іншому ж випадку кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Відповідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 2 статті 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Згідно статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

або законом.

Згідно статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Матеріалами справи також підтверджується наступне.

03.06.2014 ДП "Швейна фабрика "Отава" ПП "Тоджима" було прийнято рішення №03/06 про припинення підприємства шляхом його ліквідації, а 05.06.2014 воно зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та опубліковано в Бюлетені державної реєстрації № 2094.

У звязку з цим ДП "Швейна фабрика "Отава" ПП "Тоджима" було надано кредиторам строк (до 15.08.2014) для звернення до ліквідатора відповідача з метою визнання кредиторських вимог та включення до реєстру кредиторів.

11.08.2014 позивач шляхом направлення заяви про визнання грошових вимог кредитора на загальну суму 10 362 097,25 грн звернувся до відповідача в особі голови ліквідаційної комісії з вимогою включити його до реєстру кредиторів ДП "Швейна фабрика "Отава" ПП "Тоджима" (а.с. 31-37).

Не отримавши відповіді від голови комісії з припинення підприємства відповідача, 09.09.2014 позивач звернувся до нього із запитом про результати розгляду заяви з вимогами.

25.03.2015 позивачем повторно направлено повідомлення запит за вих. №140-0-0-00/8/802 відповідачу щодо результату розгляду заяви з вимогами, але не зважаючи на те, що запит був отриманий відповідачем, відповіді на нього позивач не отримав.

З приводу викладених вище обставин, господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.

За змістом статей 111, 112 ЦК України ліквідаційна комісія діє не від власного імені, а від імені юридичної особи як її орган. Отже, в частині 2 статті 112 ЦК України йдеться про звернення до суду з позовом до юридичної особи в особі її ліквідаційної комісії. Отже, суд приходить до висновку, що такі спори підвідомчі господарським судам.

Так, згідно з положеннями частин 1 та 2 статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Отже, відповідно до відомостей, що містяться у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом, ДП "Швейна фабрика "Отава" ПП "Тоджима" перебуває в стані припинення, про що 05.06.2014 внесено відповідний запис.

Згідно зі статтею 105 ЦК України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов'язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію.

Після внесення запису про прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців повідомлення про внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців щодо прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи.

До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

З огляду на викладене, керуючись вимогами чинного законодавства, позивач, будучи кредитором ДП "Швейна фабрика "Отава" ПП "Тоджима" (боржник), у передбачений щодо прийняття рішення про ліквідацію юридичної особи строк направив до ліквідаційної комісії заяву від 01.08.2014 про визнання грошових кредиторських вимог на суму 10362097,25 грн.

Факт направлення позивачем зазначеної заяви на адресу голови ліквідаційної комісії ДП "Швейна фабрика "Отава" ПП "Тоджима" 11.08.2014 підтверджено належними доказами - квитанцією від 11.08.2014 № 6582, а також описом вкладення у цінний лист від 11.08.2014, належно засвідчені копії яких містяться в матеріали справи (а.с.38).

Отже, матеріалами справи підтверджується, що позивач звернувся до відповідача своєчасно, належним чином подавши відповідну заяву про кредиторські вимоги на суму 10362097,25 грн.

Крім того, суд звертає увагу на наступне.

Згідно з частиною 8 статті 111 ЦК України ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду.

Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Так, у визначений частиною 6 статті 105 ЦК України строк відповідач заяву з кредиторськими вимогами позивача не розглянув та не надав відповідь на згоду включення його вимог до реєстру кредиторів ДП "Швейна фабрика "Отава" ПП "Тоджима", що і стало причиною виникнення спору.

Отже, вимоги позивача на суму 10362097,25 грн не були розглянуті головою комісії з ліквідації, а відповідно і не були включені до проміжного ліквідаційного балансу.

Так, відповідно до статті 111 ЦК України виплата грошових сум кредиторам юридичної особи, що ліквідується, провадиться у порядку черговості, встановленої статтею 112 цього Кодексу, відповідно до проміжного ліквідаційного балансу, починаючи від дня його затвердження, за винятком кредиторів четвертої черги, виплати яким провадяться зі спливом місяця від дня затвердження проміжного ліквідаційного балансу.

В разі недостатності у юридичної особи, що ліквідується, грошових коштів для задоволення вимог кредиторів ліквідаційна комісія здійснює продаж майна юридичної особи.

Після завершення розрахунків з кредиторами ліквідаційна комісія складає ліквідаційний баланс, який затверджується учасниками юридичної особи або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Майно юридичної особи, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, передається її учасникам, якщо інше не встановлено установчими документами юридичної особи або законом (частини 9, 11 статті).

Частиною 3 статті 112 ЦК України передбачено, що у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, господарський суд виходить з наступного.

Відповідно статей 55 Конституції України, статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до 4-3 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 22 ГПК України, сторони користуються рівними процесуальними правами. Сторони в тому числі мають право подавати докази.

При цьому, відповідно до частини 1 статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з частиною 1 статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справив їх сукупності, керуючись законом.

Крім того, господарський суд вважає за необхідне наголосити на тому, що відповідно до частини 3 статті 509 ЦК України зобовязання має ґрунтуватись на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Так, матеріали справи не містять доказів про включення ПАТ "ОСОБА_1 Аваль" до реєстру вимог кредиторів та проміжного ліквідаційного балансу ДП "Швейна фабрика "Отава" ПП "Тоджима".

Позивачем до матеріалів справи надано рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 27.05.2015, яким задоволені позовні вимоги ПАТ "ОСОБА_1 Аваль" до гр.ОСОБА_3 ,ДП "Швейна фабрика "Отава" ПП "Тоджима" про стягнення заборгованості за кредитним договором №012/02-40/600 в загальній сумі 7330766,93 грн, та резолютивну частину рішення цього суду від 19.08.2015 про задоволення позову ПАТ "ОСОБА_1 Аваль" до гр.ОСОБА_3 , ДП "Швейна фабрика "Отава" ПП "Тоджима" про стягнення заборгованості за кредитним договором №012/02-40/601 в загальній сумі 2648497,24 грн.

Отже, проаналізувавши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, які мали місце при зверненні позивача до голови комісії по ліквідації ДП "Швейна фабрика "Отава" ПП "Тоджима" із заявою про кредиторські вимоги, проаналізувавши фактичні обставини справи у системному зв'язку з положеннями статей 111 та 112 Цивільного кодексу України, надавши оцінку всім цим обставинам у сукупності, господарський суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ПАТ "ОСОБА_1 Аваль" є правомірними, обґрунтованими, підтверджені рішеннями іншого суду, у зв'язку з чим у суду є наявні підстави для задоволення позову повністю, а саме: включити до реєстру вимог кредиторів вимоги Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Аваль" в розмірі 10 362 097,25 грн, що складаються з: заборгованості за кредитним договором № 012/02-40/600 від 21.09.2007 в розмірі 7 605 539,81 грн з яких: 5 519 245,07 грн. основна заборгованість за кредитом, 1 631 149,06 грн сума заборгованості за відсотками, 355 789,06 грн нарахована пеня за несвоєчасне погашення основної заборгованості за кредитом, 99 356,62 грн пеня за несвоєчасне погашення нарахованих відсотків та заборгованості за кредитним договором № 012/02-40/601 від 21.09.2007 розмір якої становить 2 756 557,44 грн з яких: 2 143 714,45 грн основна заборгованість за кредитом, 411 478,99 грн заборгованість за нарахованими відсотками, 144 200,05 грн пеня за несвоєчасне погашення основної заборгованості згідно встановленого графіка погашення, 57 163,95 грн пеня за несвоєчасне погашення нарахованих відсотків, включивши їх до проміжного ліквідаційного балансу відповідача.

Відповідно до вимог статті 44, 49 ГПК України, витрати на оплату судового збору покладаються на відповідача, як на сторону, з вини якої виник спір.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 4-3, 33, 34, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Аваль" задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Дочірнє підприємство "Швейна фабрика "Отава" Приватного підприємства "Тоджима" в особі голови комісії з припинення (ліквідатора) ОСОБА_4 (49006, м. Дніпропетровськ, вул. Чичеріна, буд. 74, ідентифікаційний код 32634178) визнати в повному обсязі вимоги Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Аваль" (01011, м. Київ, вул. Лєскова, буд. 9, ідентифікаційний код 14305909) в розмірі 10362097,25 грн, що складаються з: заборгованості за кредитним договором № 012/02-40/600 від 21.09.2007 в розмірі 7 605 539,81 грн з яких: 5 519 245,07 грн основна заборгованість за кредитом, 1 631 149,06 грн сума заборгованості за відсотками, 355 789,06 грн нарахована пеня за несвоєчасне погашення основної заборгованості за кредитом, 99 356,62 грн пеня за несвоєчасне погашення нарахованих відсотків та заборгованості за Кредитним договором №012/02-40/601 від 21.09.2007 розмір якої становить 2 756 557,44 грн з яких: 2 143 714,45 грн основна заборгованість за кредитом, 411 478,99 грн заборгованість за нарахованими відсотками, 144 200,05 грн пеня за несвоєчасне погашення основної заборгованості згідно встановленого графіка погашення, 57 163,95 грн пеня за несвоєчасне погашення нарахованих відсотків, включивши їх до проміжного ліквідаційного балансу Дочірнього підприємства "Швейна фабрика "Отава" Приватного підприємства "Тоджима".

3. Стягнути з Дочірнього підприємства "Швейна фабрика "Отава" Приватного підприємства "Тоджима" (49006, м. Дніпропетровськ, вул. Чичеріна, буд. 74, ідентифікаційний код 32634178) на користь Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Аваль" (01011, м. Київ, вул. Лєскова, буд. 9, ідентифікаційний код 14305909) - 1218 грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Видати накази позивачу після набрання судовим рішенням законної сили.

В судовому засіданні відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано - 28.09.2015.

Суддя В.Д. Воронько