РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2015Справа №910/18266/15

За позовом: публічного акціонерного товариства "УКРСИББАНК";

до: товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОРИТЕТ-2010";

про: стягнення 479.888,94 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Пащенко Т.С. - за довіреністю від 23.12.2014 № 4499;

відповідача: не з'явилися.

С У Т Ь С П О Р У:

Публічне акціонерне товариство "УКРСИББАНК" звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОРИТЕТ-2010" про стягнення з останнього заборгованості в сумі 479.888,94 грн.

Позивач свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідачем порушено грошове зобов'язання за договором оренди приміщення від 26.03.2014 № б/н та договору від 01.07.2014 про розірвання договору оренди приміщення. Відповідач у період часу з липня по листопад 2014 орендну плату на користь позивача здійснив частково, що призвело до виникнення у відповідача заборгованості в сумі 273.944,01 грн та звернення позивача до господарського суду за захистом свого порушеного права шляхом стягнення з відповідача суми заборгованості в розмірі 479.888,94 грн, з яких: основна заборгованість складає 273.944,01 грн; пеня в сумі - 46.973,14 грн, 3 % річних в сумі 7.412,09 грн та інфляційних втрат в сумі 151.559,70 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.07.2015 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 910/18266/15.

Ухвали винесені судом у даній справі надсилалися останнім відповідачеві на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, відтак, у розумінні ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, відповідач повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Відповідач відзиву на позов, в порядку передбаченого ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, суду не надав, а тому відповідно до положень статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 14.09.2015 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи повноважного представника позивача по суті даного спору та дослідивши наявні докази у матеріалах даної справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між публічним акціонерним товариством "УКРСИББАНК", як орендодавцем, (далі - позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю "АВТОРИТЕТ-2010", як орендарем, (далі - відповідач) укладено договір оренди нежилого приміщення від 26.03.2014 № б/н (далі - Договір оренди).

Згідно предмету Договору оренди позивач зобов'язується передати відповідачу в тимчасове користування нежиле приміщення (в літ. А), що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, 14, загальною площею 522,90 кв. метрів, яке складається з підвалу площею 233,80 кв. м. та приміщення першого поверху площею 289,10 кв. м. яке укомплектоване обладнанням, перелік якого зазначений у додатку № 2 до Договору оренди (далі - приміщення) для використання з метою здійснення статутної діяльності відповідача (магазин продовольчих товарів), а відповідач зобов'язується оплачувати позивачу плату за користування (далі - орендна плата) (п. 1.1 Договору оренди).

Пунктом 2.1 Договору оренди сторони визначили, що строк оренди приміщення становить 35 місяців і встановлюється з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі.

Відповідно до п. 3.1 Договору оренди, за користування приміщенням відповідач сплачує орендну плату, яка включає в себе:

- плату за користування приміщенням, що укомплектоване обладнанням, в розмірі 132.197,50 грн, еквівалент 12.500 дол США по курсу НБУ на момент підписання Договору;

- плату за обслуговування (суму комунальних платежів за електроенергію, опалення, водопостачання та водовідведення, вивезення сміття, утримання прибудинкової території, тощо). Тобто сума орендної плати складається із фіксованої частини (плати за користування приміщенням та обладнанням) та змінної частини (плати за обслуговування).

Протягом трьох робочих днів з дати фактичної передачі приміщення відповідачу за актом приймання-передачі останній вносить гарантійний платіж в розмірі фіксованої частини орендної плати за один місяць, визначеної станом на дату підписання Договору. Оренди (п. 3.2 Договору оренди).

Орендна плата вноситься один раз на місяць, авансовим платежем починаючи з моменту фактичної передачі приміщення відповідачеві по акту прийому-передачі не пізніше 20 числа розрахункового місяця. Протягом 5 робочих днів з дати підписання Договору оренди відповідач вносить передплату за перший місяць оренди в розмірі 132.197,50 грн, еквівалент 12.500 дол. США по курсу НБУ на момент підписання цього Договору. По закінченню кожного розрахункового місяця сторонами підписується двосторонній рахунок-акт наданих послуг, в якому зазначається загальна сума орендної плати (п. 3.3 Договору оренди).

Всі листи, письмові заяви, повідомлення і інші звернення по цьому Договору вважаються надісланими а інша сторона повідомлена належним чином, якщо листи, заяви, повідомлення і т.п. вручені особисто під підпис уповноваженої особи приймаючої сторони або відправлені рекомендованим листом з повідомленням про вручення за місцезнаходженням сторони (п. 3.8 Договору оренди).

Відповідно до п. 8.8 Договору оренди дія договору припиняється внаслідок, зокрема, підписання сторонами акту прийому-передачі про повернення приміщення.

Стягнення заборгованості по орендній платі провадиться у встановленому законом порядку з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період порушення строків оплати від суми заборгованості за кожен день прострочення (п. 6.2 Договору оренди).

В подальшому 01.07.2014 між сторонами спору укладений договір про розірвання Договору оренди (далі - Договір про розірвання).

У відповідності до п. 3 Договору про розірвання сторони дійшли згоди викласти п. 3.1 Договору оренди з 01.07.2014 в наступній редакції:

Починаючи з 01.07.2014 відповідач сплачує орендну плату, яка включає в себе:

- плату за користування приміщенням, що укомплектоване обладнанням, в розмірі 89.735,70 грн в місяць;

- плату за обслуговування (суму комунальних платежів за електроенергію, опалення, водопостачання та водовідведення, вивезення сміття, утримання прибудинкової території, тощо).

Пунктом 4 Договору про розірвання, сторони дійшли згоди викласти п. 3.1 Договору оренди з 01.09.2014 в наступній редакції:

Починаючи з 01.09.2014 відповідач сплачує орендну плату, яка включає в себе:

- плату за користування приміщенням, що укомплектоване обладнанням, в розмірі 120.000,00 грн в місяць;

- плату за обслуговування (суму комунальних платежів за електроенергію, опалення, водопостачання та водовідведення, вивезення сміття, утримання прибудинкової території, тощо).

Гарантійний платіж сплачений відповідачем згідно п. 3.2 Договору оренди в розмірі 132.197,50 грн. зараховується в рахунок часткової оплвти орендної плати за період з 01.10.2014 по 31.10.2014 (п. 6 Договору про розірвання). Різницю між сумою орендної плати за період з 01.10.2014 по 31.10.2014 яка буде зазначена в рахунку-акті наданих послуг за жовтень 2014 та сумою сплаченого орендарем згідно п. 3.2 Договору оренди гарантійного платежу відповідач зобов'язаний сплатити на рахунок позивача не пізніше 10.11.2014.

Відповідно до п. 8 Договору про розірвання сторони дійшли згоди, що змінна частина орендної плати - відшкодування фактичних витрат позивача по комунальним послугам за період з 01.10.2014 буде сплачена відповідачем протягом п'яти робочих днів з дати надання позивачем рахунку-акту, який буде надано відповідачу після отримання відповідних розрахунків від постачальників комунальних послуг.

Так, сторонами спору підписаний та скріплений відбитками їх печаток Акт прийому-передачі нежилого приміщення від 15.04.2014 № б/н, який наявний в матеріалах справи у вигляді засвідченої копії.

Також в подальшому сторонами спору підписаний та скріплений відбитками їх печаток Акт прийому-передачі нежилого приміщення з оренди від 31.10.2014 № б/н, який наявний в матеріалах справи у вигляді засвідченої копії.

Частиною 2 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором найму (оренди), тому, права і обов'язки сторін визначаються, у тому числі, положеннями глави 58 Цивільного кодексу України та параграфу 5 Господарського кодексу України.

У відповідності до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Аналогічні положення викладені в ч. 1 ст. 283 ГК України.

На виконання умов Договору згідно рахунків-актів, які наявні в матеріалах справи у вигляді засвідчених копій відповідачу була нарахована орендна плата на загальну суму 526.996,72 грн.

Листом від 15.04.2015 № 60-1-5/28 позивач повідомив відповідача про необхідність погашення заборгованості по орендній платі у зв'язку з припиненням дії Договору та підписання відправлених рахунків-актів наданих послуг та направлення їх на адресу позивача.

Спір між сторонами судового процесу виник в результаті порушення відповідачем обов'язку за договорами оренди та розірвання, яке полягає у здійсненні останнім на користь позивача орендної плати за користування приміщенням у період часу з липня по листопад 2014. Загальний розмір плати за користування приміщенням за вказаний період часу складає 526.996,72 грн. Однак, станом на момент вирішення даного спору по суті, відповідачем грошове зобов'язання виконано частково в сумі 253.052,71 грн, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в розмірі 273.944,01 грн;

Враховуючи, що у правовідносинах сторін спору має місце допущене з боку відповідача порушення у його зобов'язанні за Договором, позивач заявив позовні вимоги про застосування до відповідача господарських санкцій у вигляді пені, розмір якої складає 46.973,14 грн; а також відповідальності, шляхом стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 7.412,09 грн та інфляційних втрат в сумі 151.559,70 грн.

За результатами оцінки доказів, наявних в матеріалах справи, та виходячи з викладених вище фактичних обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, з урахуванням такого.

Положенням частини 3 ст. 285 Господарського кодексу України встановлено, що орендар зобов'язаний берегти орендоване майно відповідно до умов договору, запобігаючи його псуванню або пошкодженню, та своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату. Аналогічне правило закріплено в ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України.

Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ч. 5 ст. 762 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Підсумовуючи сукупність встановлених вище фактів, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 273.944,01 грн підлягає задоволенню повністю, з тих підстав, що факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином останнім доведено, документально підтверджено, і в той же час відповідачем жодними доказами не спростовано.

З огляду на те, що відповідач своїми діями порушив зобов'язання за Договором (ст. 610 Цивільного кодексу України), то він вважається таким, що прострочив виконання (ст. 612 Цивільного кодексу України), тому є підстави для застосування відповідальності, встановленої договором та законом.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Поряд з цим, ст. 549 Цивільного кодексу України унормовано, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Крім того, частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач не виконав своє грошове зобов'язання у строк, встановлений Договором, заявлені позивачем позовні вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 46.973,14 грн, 3 % річних в сумі 7.412,09 грн та інфляційних втрат в сумі 151.559,70 грн є обґрунтованими та такими, підлягають задоволенню в повному обсязі, за розрахунками позивача, які, у свою чергу, перевірені і визнані судом вірними.

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується і відповідача, який повинен був довести належними засобами доказування факт відсутності порушення зобов'язання.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49, статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОРИТЕТ-2010" (03191, м. Київ, вул. Якубовського Маршала, буд. 2; ідентифікаційний код 36884645, з будь-якого його рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду) на користь публічного акціонерного товариства "УКРСИББАНК" (61001, Харківська обл., м. Харків, проспект Московський, буд. 60; ідентифікаційний код 09807750, на будь-який його рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду) основну заборгованість в сумі 273.944 (двісті сімдесят три тисячі дев'ятсот сорок чотири) грн 01 коп.; пеню в сумі 46.973 (сорок шість тисяч дев'ятсот сімдесят три) грн 14 коп.; 3 % річних в сумі 7.412 (сім тисяч чотириста дванадцять) грн 09 коп.; інфляційні втрати в сумі 151.559 (сто п'ятдесят одна тисяча п'ятсот п'ятдесят дев'ять) грн. 70 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 9.597 (дев'ять тисяч п'ятсот дев'яносто сім) грн 78 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 21 вересня 2015 року

Суддя С.В. Балац