РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2015Справа №910/19533/15

За позовомПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка»
доПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон»
простягнення 13699 грн. 90 коп.

Суддя Отрош І.М.

Представники сторін:

від позивача: Тараненко А.П. - представник за довіреністю № 13 від 05.01.2015;

від відповідача: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

29.07.2015 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» з вимогами до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» про стягнення 13699 грн. 90 коп.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм законодавства України та договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності не виконав зобов'язання щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну власника автотранспортного засобу Фольксваген, державний номер АА3678ЕХ, водієм транспортного засобу Geely, державний номер АТ9130АІ, цивільно-правова відповідальність власника якого застрахована відповідачем відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/9480094, та право вимоги за якою перейшло до позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.08.2015 порушено провадження у справі № 910/19533/15 та справу призначено до розгляду на 07.09.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.09.2015, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладено на 18.09.2015.

У судовому засіданні 18.09.2015 представник позивача подав додаткові документи, які суд долучив до матеріалів справи; надав усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 18.09.2015 не з'явився, про причини неявки не повідомив, вимог ухвали суду не виконав, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 892.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувається з урахуванням положень статті 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

У судовому засіданні 18.09.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Довідки про дорожньо-транспортну пригоду № 56157364, виданої ВДАІ Івано-Франківського МВ УМВС України в Івано-Франківській області (вих. № 344 від 06.02.2015), та постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09.02.2015 у справі № 344/694/15-п (провадження № 3/344/260/15), яка набрала законної сили 20.02.2015, встановлено, що 14.01.2015 Гуйдаш М.І., керуючи транспортним засобом Geely, державний номер АТ9130АІ, порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Фольксваген, державний номер АА3678ЕХ, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Вищевказаною постановою Гуйдаша М.І. визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

30.12.2013 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка» (страховик) та Дочірнім підприємством Закритого акціонерного товариства «Київстар Дж.Ес.Ем.» (страхувальник, вигодонабувач) укладено Договір добровільного комплексного страхування на транспорті № 321001/4002/0000001, яким передбачено страхування майнових інтересів страхувальника (вигодонабувача), пов'язаних з володінням, користуванням та розпорядженням транспортними засобами, зазначених у Додатку № 1 до Договору, серед яких автомобіль Фольксваген, державний номер АА3678ЕХ.

Відповідно до п. 1.4 вказаного Договору (в редакції Додаткової угоди № 9 від 14.11.2014), строк його дії встановлений з 01.01.2014 до 31.12.2015.

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі статтею 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

У відповідності до частини 1 статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до Звіту № 03/15 про оцінку вартості матеріального збитку від 21.01.2015, складеного Приватним підприємцем Мачкуром Петром Андрійовичем (сертифікат суб'єкта оціночної діяльності № 14847/13 від 08.07.2013), вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Фольксваген, державний номер АА3678ЕХ, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу (Ез = 0) становить 16626 грн. 42 коп.

Згідно з рахунком № А010018640 від 16.01.2015, виставленого Товариством з обмеженою відповідальністю «Алекс со», фактична вартість ремонту автомобіля Фольксваген, державний номер АА3678ЕХ, становить 14699 грн. 90 коп. (разом з ПДВ та з урахуванням знижки у розмірі 1775 грн. 10 коп.).

Судом встановлено, що наведені у рахунку № А010018640 від 16.01.2015 роботи знаходяться у причинно-наслідковому зв'язку із тими пошкодженнями автомобіля Фольксваген, державний номер АА3678ЕХ, що зазначені у первинній довідці ДАІ, складеній за обставинами ДТП та виданій Відділом ДАІ МВС України (копія знаходиться в матеріалах справи).

Згідно зі страховим актом № 00160839 від 23.02.2015, складеним позивачем, загальний розмір страхового відшкодування за Договором добровільного комплексного страхування на транспорті № 321001/4002/0000001 від 30.12.2013 (за вирахуванням франшизи у розмірі 0,5% від страхової суми відповідно до п. 1.3.1 Договору, що становить 500 грн. 00 коп.) складає 14199 грн. 90 коп., на підставі якого, наказу № 00160839/ЕК від 23.02.2015 та заяви страхувальника на виплату страхового відшкодування від 15.01.2015, позивачем виплачено страхове відшкодування у розмірі 14199 грн. 90 коп. на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекс со», що підтверджується платіжним дорученням № 006777 від 26.02.2015, належним чином засвідчена копія якого знаходиться в матеріалах справи.

Як встановлено судом, на момент скоєння ДТП, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Geely, державний номер АТ9130АІ, була застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Еталон» відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/9480094 із встановленим розміром страхової суми за шкоду заподіяну майну - 50000 грн 00 коп., франшизи - 500 грн. 00 коп. (відповідно до витягу з єдиної централізованої бази МТСБУ, який долучено позивачем до матеріалів справи).

12.03.2015 позивач звернувся до відповідача із заявою № 15552 про відшкодування в порядку регресу шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, вих. № 1757 від 10.03.2015, яка була отримана відповідачем 16.03.2015, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 289 (копія долучена позивачем до матеріалів справи у судовому засіданні 18.09.2015).

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Нормами статті 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно з частиною 1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

У відповідності до пункту 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до частини 2 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно з нормами статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У зв'язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику, позивач набув право вимоги до особи відповідальної за заподіяний збиток, оскільки відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25.12.2013 у справі № 6-112цс13.

Так як цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Geely, державний номер АТ9130АІ, станом на дату ДТП була застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Еталон» за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/9480094, відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язок щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП водієм транспортного засобу Geely, державний номер АТ9130АІ, власнику автотранспортного засобу Фольксваген, державний номер АА3678ЕХ, покладається на відповідача (в межах страхової суми та за вирахуванням франшизи).

Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" встановлено, що проведення оцінки майна є обов'язковим для визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Норма ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка передбачає відшкодування страховиком саме оціненої шкоди, не встановлює імперативного обов'язку щодо проведення такої оцінки саме суб'єктом оціночної діяльності відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", а отже така оцінка може бути здійснена на підставі рахунків СТО.

Суд приходить до висновку, що проведення оцінки суб'єктом оціночної діяльності завданої шкоди є необхідним лише у випадку наявності підстав для вирахування коефіцієнту фізичного зносу у випадках і порядку, передбаченому Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (затверджена наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092; зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395).

Так, судом встановлено, що відповідно до Звіту № 03/15 про оцінку вартості матеріального збитку від 21.01.2015, складеного Приватним підприємцем Мачкуром Петром Андрійовичем (сертифікат суб'єкта оціночної діяльності № 14847/13 від 08.07.2013), вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Фольксваген, державний номер АА3678ЕХ, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, що дорівнює нулю (Ез = 0), становить 16626 грн. 42 коп.

Згідно з рахунком № А010018640 від 16.01.2015, виставленого Товариством з обмеженою відповідальністю «Алекс со», фактична вартість ремонту автомобіля Фольксваген, державний номер АА3678ЕХ, становить 14699 грн. 90 коп. (разом з ПДВ та з урахуванням знижки у розмірі 1775 грн. 10 коп.).

Суд приймає до уваги рахунок № А010018640 від 16.01.2015 на суму 14699 грн. 90 коп., оскільки він визначає фактичну вартість ремонту на СТО, яка є, зокрема, меншою ніж та, яка встановлена у Звіті № 03/15 про оцінку вартості матеріального збитку від 21.01.2015.

Однак, суд зазначає, що згідно з рахунком № А010018640 від 16.01.2015 на суму 14699 грн. 90 коп. до переліку ремонтних робіт включено роботи з мийки автомобіля на суму 52 грн. 80 коп. та чистки салону на суму 35 грн. 20 коп., які не входять до суми страхового відшкодування за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки це суперечить положенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092, відповідно до пункту 1.6. якої відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів.

Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин, тому проведення операцій, що не впливають на поновлення справності та роботоздатності автомобіля та не можуть здійснюватися шляхом відновлення чи заміни частин, таких як мийка автомобіля чи чистка салону, не повинні відшкодовуватись за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вартість відновлювального ремонту автомобіля Фольксваген, державний номер АА3678ЕХ, становить 14611 грн. 90 коп. (14699 грн. 90 коп. - «мінус» 52 грн. 80 коп. - «мінус» 35 грн. 20 коп.).

З урахуванням того, що до позивача переходить право вимоги щодо виплати страхового відшкодування за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/9480094 у межах фактично здійснених ним витрат (14199 грн. 90 коп.) та в межах вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля (14611 грн. 90 коп.) з урахуванням франшизи у розмірі 500 грн. 00 коп., суд дійшов висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» про стягнення 13699 грн. 90 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 75, 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» (03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 33-Б, 2 під'їзд; ідентифікаційний код: 20080515) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 70-А; ідентифікаційний код: 20033533) грошові кошти у розмірі 13699 (тринадцять тисяч шістсот дев'яносто дев'ять) грн. 90 коп. та судовий збір у розмірі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання протягом 10 днів з дня складання повного рішення апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 23.09.2015

Суддя І.М. Отрош