донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

21.09.2015 справа №908/2021/15-г

ОСОБА_1 апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів за участю представників сторін: від позивача: від відповідача: від третьої особи:ОСОБА_2 ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_5 за довіреністю ОСОБА_6 за довіреністю; ОСОБА_7 за довіреністю;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "ОСОБА_1 залізниця", м. Донецьк
на рішення господарського судуЗапорізької області
від09.06.2015р. (підписано 22.06.2015р.)
у справі№ 908/2021/15-г (суддя Смірнов О.Г.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна вагонна компанія", м. Київ
до за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивачаДержавного підприємства "ОСОБА_1 залізниця", м. Донецьк Приватне акціонерне товариство "Укренерготранс", м. Дніпропетровськ
простягнення суми 158 181 грн. 23 коп.

В С Т А Н О В И В:

У березні Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна вагонна компанія" (далі ТОВ "Інвестиційна вагонна компанія", позивач) звернулось до Господарського суду запорізької області з позовом до Державного підприємства "ОСОБА_1 залізниця" (далі ДП "ОСОБА_1 залізниця", відповідач) про стягнення неправомірно списаних грошових коштів в сумі 158 181 грн. 23 коп. У позовній заяві позивач заявив клопотання про залучення до участі у справі Приватне акціонерне товариство "Укренерготранс" (далі - ПрАТ "Укренерготранс", третя особа) в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 27.03.2015 року на підставі ст. 27 ГПК України було задоволено клопотання позивача та залучено на підставі ст. 27 ГПК України до участі у справі ПрАТ "Укренерготранс" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача.

26.05.15р. позивач надав до матеріалів справи письмові уточнення позовних вимог, за якими просить стягнути з відповідача на його користь суму майнової шкоди у розмірі 158 181 грн. 23 коп.[Т.2, а.с. 38-42]

Рішенням господарського суду Запорізької області від 09.06.2015 року по справі №908/2021 /15-г позов задоволено в повному обсязі, стягнуто з відповідача на користь позивача грошові кошти в сумі 158 181 грн. 23 коп., та витрати по сплаті судового збору в сумі 3 163 грн. 62 коп.

Рішення суду першої інстанції мотивоване обґрунтованістю та доведеністю позовних вимог та приписами ст. 1166 Цивільного кодексу України.

ДП "ОСОБА_1 залізниця" подало апеляційну скаргу, в який просить скасувати рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Апелянт вважає рішення суду таким, що винесено з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач вказує на те, що у позивача відсутні підстави для стягнення 158 181 грн. 23 коп., так як ТОВ "Інвестиційна вагонна компанія" є неналежним позивачем по справі, оскільки згідно даних накопичувальних карток №№29090302, 08100329 збори за послуги, повязані з перевезенням вантажів були списані з особистого рахунку Приватного акціонерного товариства "Укренерготранс" (далі - ПрАТ "Укренерготранс", третя особа), а не з особистого рахунка позивача.

Також відповідач зазначає, що договірні відносини щодо розрахунку за перевезення вантажу ДП "ОСОБА_1 залізниця" мала з експедитором ПрАТ "Укренерготранс", а не з позивачем, а тому, на думку відповідача, належним позивачем є саме ПрАТ "Укренерготранс".

Позивач проти апеляційної скарги заперечив за доводами викладеними в відзиві на апеляційну скаргу, вважає рішення суду законним, а також, що суд обґрунтовано стягнув з відповідача на користь позивача заподіяну майнову шкоду в сумі 158 181 грн. 23 коп. на підставі ст. 1166 Цивільного кодексу України.

Третя особа також проти апеляційної скарги заперечує, за доводами аналогічними доводам позивача, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду Запорізької області залишити без змін.

Розпорядженням Секретаря палати ОСОБА_1 апеляційного господарського суду № 04-08/529/15 від 04.09.2015р. змінено склад судової колегії, суддю Марченко О.А. змінено на суддю Стойка О.В.

Судовий процес в апеляційній інстанції фіксувався за допомогою технічних засобів фіксації в порядку, передбаченому ст.811 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно до ч.2 ст.99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Згідно ч.2 ст.101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні вважав рішення суду законним та обґрунтованим, просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги в повному обсязі та надав пояснення, аналогійні викладеним.

Представник третьої особи просив рішення суду скасувати та прийняти нове, яким позовні вимови ТОВ "Інвестиційна вагонна компанія" задовольнити повністю.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія ОСОБА_1 апеляційної господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи 20.12.2010 року між ТОВ "Інвестиційна вагонна компанія", далі Комітент, та ПрАТ "Укренерготранс", далі Комісіонер, був укладений договір комісії № 20/12-К-2010-СВ, далі Договір, за умовами якого (п. 1.1.) Комісіонер зобов'язується за дорученням Комітента за плату вчинити правочини, зумовлені цим Договором та перелічені у п. 2.1. від свого імені, але за рахунок Комітента.

Згідно з п. 2.1. Договору на виконання доручення за цим Договором Комісіонер укладає на користь Комітента договори про:

- використання вагонів Комітента для надання третім особам послуг з перевезення їх вантажів залізничним транспортом, для перевезення вантажів по маршрутам на території України, Російської Федерації, інших країнах СНД, Балтії та далекого зарубіжжя, крім обмежень передбачених даним пунктом цього Договору, згідно Угоді про міжнародне залізничне вантажне сполучення, Правил технічної експлуатації залізничних доріг (ПТЕЗД), а також інших діючих нормативних актів. Комісіонер зобов'язується не проводити подачу вагонів Комітента у Чеченську Республіку (Російської Федерації), Азербайджан, Арменію, Грузію, Киргизію, Таджикистан, Туркменію, Узбекистан без попереднього письмового дозволу погодження з Комітентом. Використання вагонів Комітента повинно здійснюватись згідно з Правилами реєстрації та експлуатації приватних вантажних вагонів, затверджених наказом МТСУ № 865 від 28.09.2004 року, Правилами перевезення вантажів у вагонах відкритого типу, затверджених наказом МТСУ № 542 20.08.2001 року, Технічними вимогами завантаження та кріплення вантажів;

- надання у встановленому порядку комплексних послуг з реєстрації новозбудованих вагонів Комітента для забезпечення їх експлуатації на залізничних шляхах внутрішнього і міжнародного сполучення чи зняття з обліку цих вагонів, а також виконує всі юридично значимі дії, пов'язані з виконанням цього Договору та зазначених договорів.

29.07.2010 року між ПрАТ "Укренерготранс", як «Експедитор», та ДП "ОСОБА_1 залізниця", як «Залізниця», був укладений договір № Е-050047 про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги (далі Договір перевезення), предметом якого (п. 1.1.) є проведення Експедитором розрахунків з Залізницею за надані нею послуги з перевезення вантажів, порожніх власних та орендованих вагонів і інші послуги Вантажовідправникам/Вантажоодержувачам (далі - Вантажовласникам).

Згідно з п. 1.4. Договору перевезення сума по договору орієнтовно складає 340 млн. грн. Невиконання або перевиконання вказаної суми по Договору не може мати наслідків у виразі штрафів або стягнень у будь-якій формі з жодної сторони Договору.

Пунктом 2.1.1. Договору перевезення передбачений обов'язок Залізниці приймати до перевезення вантажів, згідно з заявками Вантажовласників, порожні власні або орендовані вагони на підставі договорів власників вагонів з відправниками, одержувачами, Експедиторами, для чого подавати під навантаження/вивантаження вагони/контейнери, згідно із затвердженими планами та додатковими заявками Вантажовласників, здійснювати ці перевезення та надавати додаткові послуги, пов'язані з цими перевезеннями, з оплатою їх Експедитором.

Умовами п. 2.2.4. Договору перевезення передбачені обов'язки Експедитора, а саме: організовувати ефективне використання власного та орендованого рухомого складу на підставі договорів з відправниками, одержувачами, іншими експедиторами та перевізниками, здійснювати розрахунки за ці перевезення та додаткові послуги, пов'язані з цими перевезеннями.

Відповідно до умов укладеного Договору перевезення 24.07.2014 року за залізничними накладними № 45511177 та № 45511227 від 24.07.2014 року було організовано перевезення вантажу - 60 порожніх вагонів, в тому числі 42 порожніх вагона власності ТОВ "Інвестиційна вагонна компанія" зі ст. Дніпродзержинськ ДП "Придніпровська залізниця" (відправник - ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського") з призначенням на ст. Комунарськ, що знаходиться у віданні ОСОБА_1 залізниці на адресу ПАТ «Алчевський металургійний комбінат».

Платником за здійснення вищезазначеного перевезення за Договором перевезення виступав ПрАТ "Укренерготранс".

Встановлено, залізницею були прийняті ці вагони до перевезення та стягнута відповідна плата з особових рахунків ПрАТ "Укренерготранс" ДП "ОСОБА_1 залізниця" за здійснення перевезення.

У зв'язку з проведенням активної фази антитерористичної операції (АТО) на території ОСОБА_1 і Луганської областей України та пошкодженням залізничної інфраструктури, з 28.07.2014 року і до відміни Укрзалізницею введено конвенційну заборону (розпорядження № ЦЗМ-14/1263 від 28.07.2014 року) на навантаження всіх вантажів та відправлення зі станцій залізниць України, країн СНД і Балтії на станції Дебальцеве, Дебальцеве-Сортувальна, Комунарськ та інших станцій ОСОБА_1 залізниці.

Зазначені 60 порожніх вагонів (в тому числі 42 порожніх вагона власності ТОВ "Інвестиційна вагонна компанія"), які прямували: зі ст. Дніпродзержинськ ДП "Придніпровська залізниця" з призначенням на ст. Комунарськ на адресу ПАТ "Алчевський металургійний комбінат" відповідно до конвенційної заборони № ЦЗМ-14/1263 від 28.07.2014 року були зупинені залізницею на шляху слідування по ст. Просяна ім. Приклонського В.В. ДП "ОСОБА_1 залізниця".

Листом № 3.4-518 від 07.08.14 р. ПрАТ "Укренерготранс" звернулося до ДП "ОСОБА_1 залізниця" щодо організації переадресування даних вагонів, зокрема, власності позивача, слідуючих на станцію Комунарськ ОСОБА_1 залізниці зі станції Дніпродзержинськ. Переадресування просив здійснити на нову станцію ОСОБА_8 залізниці в адресу нового одержувача ПАТ "Північний ГЗК". Зазначено, що оплату збору за переадресування порожніх власних вагонів та добір тарифу по переадресуванню гарантує по станції ОСОБА_1 залізниці зі свого особистого рахунку № 9001668.

29.09.2014 р. та 08.10.2014 p. по станції Просяна ім.. ОСОБА_9 ДП "ОСОБА_1 залізниця" з особового рахунку ПрАТ "Укренерготранс" №9100478 були списані:

- по накопичувальній картці №29090302 від 29.09.2014 p.:

збір за оформлення переадресування 60 вагонів у розмірі 1 082 грн. 00 коп., у тому числі за 42 вагони власності позивача у розмірі 757 грн. 40 коп.. (без урахування ПДВ) - списаний повторно;

збір за зберігання 60 вагонів на коліях загального користування в розмірі 5 997 грн. 00 коп., у тому числі за 42 вагони власності позивача у розмірі 4 197 грн. 90 коп. (без урахування ПДВ);

плата за користування 60 вагонами в розмірі 159 448 грн. 64 коп., у тому числі за 42 вагони власності позивача у розмірі 111 614 грн. 05 коп. (без урахування ПДВ);

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

В обґрунтування остаточних позовних вимог ТОВ "Інвестиційна вагонна компанія" зазначає, що ПрАТ "Укренерготранс" фактично є посередником у відносинах між ТОВ "Інвестиційна вагонна компанія" та ДП "ОСОБА_1 залізниця" та не є кінцевим споживачем послуг з перевезення власних порожніх вагонів. За умовами укладеного договору комісії сторонам комісіонер діє за дорученням сторони комітента та за його рахунок комітента, комітент в свою чергу зобов'язаний забезпечити комісіонера усім необхідним за договором та відшкодувати понесені комісіонером витрати, тобто всі витрати, понесені комісіонером (ПрАТ "Укренерготранс") при виконанні умов договору комісії, в т.ч. витрати по відшкодуванню неправомірно списаних відповідачем грошових коштів з особового рахунку ПрАТ "Укренерготранс" по ДП "ОСОБА_1 залізниця": збір за оформлення переадресування вагонів, збір за зберігання вагонів на коліях загального користування, плата за користування вагонами, телеграфний збір за повідомлення залізниці на прохання вантажовласника, були фактично понесені ТОВ "Інвестиційна вагонна компанія", так як ТОВ "Інвестиційна вагонна компанія" відшкодував ці витрати ПрАТ "Укренерготранс". Вказує, що в даному випадку відповідачем з особового рахунку ПрАТ "Укренерготранс" були фактично списані грошові кошти ТОВ "Інвестиційна вагонна компанія", оскільки ПрАТ "Укренерготранс" в рамках договору комісії № 20/2-К-2010-СВ від 20.12.2010 року, вчиняє правочини в інтересах та за рахунок ТОВ "Інвестиційна вагонна компанія", а ТОВ "Інвестиційна вагонна компанія" в свою чергу забезпечує ПрАТ "Укренерготранс" як комісіонера грошовими коштами, необхідними для організації перевезення вантажів.

Позивач стверджує, що неправомірними діями відповідача позивачу була завдана майнова шкода в розмірі 158 181 грн. 23 коп., що складається з: 757 грн. 40 коп. - збір за оформлення переадресування вагонів, 4 197 грн. 90 коп. - збір за зберігання вагонів на коліях загального користування, 126 639 грн. 02 коп. - плата за користування вагонами, 223 грн. 37 коп. - телеграфний збір за повідомлення залізниці на прохання вантажовідправника, 26 363 грн. 54 коп. - ПДВ -20%, яка, відповідно до положень ст. 1166 ЦК України, повинна бути відшкодована в повному обсязі особою, яка її завдала, тобто відповідачем - ДП "ОСОБА_1 залізниця", просить стягнути з відповідача суму майнової шкоди в розмірі 158 181 грн.23 коп.

Відповідно до ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобовязується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Аналогічний припис містить ст. 307 ГК України.

Частиною 5 ст. 307 ГК України визначено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність субєктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Встановлено, що позивач не перебував з відповідачем у зобовязальних відносинах під час розгляду спору жодною із сторін не надано доказів укладання договору між позивачем та відповідачем.

Згідно статті 29 Статуту залізниць України (далі Статут) Укрзалізниця має право запроваджувати тимчасові обмеження щодо перевезень в окремі райони під час стихійного лиха, виникнення інших надзвичайних обставин, скупчення нерозвантажених транспортних засобів у пунктах призначення.

Враховуючи порушення поїзного руху бойовими діями, Укрзалізниця скористалась наданим їй правом на введення тимчасового обмеження щодо перевезень на деяких станціях, у тому числі і для станції Комунарськ розпорядженням від 28.07.2014р. № ЦЗМ-14 1263, яке діє і на теперішній час.

Відповідно до статті 44 Статуту залізниця може на заяву відправника, одержувача змінити станцію призначення вантажу, прийнятого до перевезення, з оплатою витрат за договірним тарифом. За час затримки вагонів в очікуванні переадресування справляється плата, встановлена згідно із статтею 119 Статуту. Час затримки обчислюється з моменту, коли минуло дві години після повідомлення про прибуття вантажу.

В усіх випадках зміни одержувача або станції призначення вантажу підприємство, організація, громадяни, за заявою яких здійснено таку заміну, є відповідальними перед попереднім одержувачем за наслідки такої зміни і зобов'язані відрегулювати розрахунки між відправниками, попередніми адресатами та фактичними одержувачами (стаття 45 Статуту).

Як передбачено п. 14 Правил переадресування вантажів, затверджених наказом Мінтрансу України від 20.08.2001 № 542 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 10.9.2001 р. за № 794/5986, якщо залізниця не має можливості видати вантаж, то за вказівкою відправника вона переадресовує його на іншу станцію призначення, іншому одержувачу або повертає його відправнику. Таке переадресування оформлюється за первинними документами з внесенням до них усіх платежів, пов'язаних із затримкою вантажу.

Переадресування згідно з цим пунктом здійснюється за наявністю гарантії сплати всіх належних залізниці платежів новим одержувачем.

Відповідно до п. 13 цих Правил, за час затримки вагонів до оформлення відправником перевізних документів на переадресування стягується плата за користування вагонами згідно статей 44 та 119 Статуту. Період затримки обчислюється з часу, коли минуло дві години після повідомлення про прибуття вантажу, до оформлення відправником перевізних документів на переадресований вантаж.

Списання спірної суми відповідачем яку позивач розмцінює як заподіяну йому матеріальну шкоду з боку відповідач, відбулося на підставі Договору №Е-050047 про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуг від 29.07.10р., і списання було здійснено з рахунку не позивача, а третьої особи - ПрАТ "Укренерготранс".

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

У відповідності до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з ч.ч.1,2 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення:

1)протиправної поведінки; 2)збитків та їх розміру; 3)причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками; 4)вини.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Враховуючи наведене, судова колегія дійшла висновку, що відповідач діяв в межах договірних правовідносин, учасником яких позивач не був.

Отже, позивачем не доведено неправомірності дій відповідача, яким заподіяно матеріальну шкоду позивачу, а тому, відсутні законні підстави для стягнення спірних грошових коштів з відповідача на користь позивача на підставі ст.. 1166 Цивільного кодексу України як матеріальної шкоди.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду є незаконним та необґрунтованим, а тому, підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення про відмову у позові.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального Кодексу України, ОСОБА_1 апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державного підприємства "ОСОБА_1 залізниця" на рішення господарського суду Запорізької області від 09.06.2015 року по справі №908/2021/15-г - задовольнити.

Рішення господарського суду Запорізької області від 09.06.2015 року по справі №908/2021/15-г - скасувати.

У задоволені позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна вагонна компанія" про стягнення з Державного підприємства "ОСОБА_1 залізниця" суми майнової шкоди у розмірі 158 181 грн. 23 коп. відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через ОСОБА_1 апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий К.І. Бойченко

Судді: Т.М. Колядко

ОСОБА_4

Надруковано: 6 прим.

1.позивачу

2. відповідачу

3. третій особі

4. у справу

5. апеляційному суду

6. ГСЗО