ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" вересня 2015 р.Справа № 913/1437/14

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Сальнікова Г.І.

судді: Светлічний Ю.В. , Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Гончарові В.В.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" (м. Київ)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Метали і полімери" (м. Алчевськ, Луганська обл.)
про стягнення 374 827 397,55 грн.
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1 (довіреність від 21.09.2015);

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Харківської області надійшли копії матеріалів справи господарського суду Луганської області №913/1437/14 за позовом Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Метали і полімери", в якій позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість, яка виникла у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором про відкриття кредитної лінії №72/13 від 20.06.2013 р. Відповідно вимог позовної заяви, заявлена до стягнення сума заборгованості становить 374 827 397,55 грн., з яких заборгованість за кредитом - 244 500 000,00 грн., заборгованість по пені за несвоєчасне повернення кредиту - 254 547,95 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 10 773 561,64 грн., заборгованість по пені за прострочення сплати процентів - 275 620,58 грн., заборгованість по сплаті фіксованої комісії "Ф" - 400,00 грн., пеня за прострочення сплати фіксованої комісії - 11,64 грн., заборгованість по сплаті розрахункової комісії "К" - 119 023 255,73 грн. Судові витрати в розмірі 73080,00 грн. просить суд покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25.11.2014 р. прийнято заяву представника позивача про уточнення розміру позовних вимог (вх.№39121 від 06.11.2014 р.) до розгляду як заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість, за договором про відкриття кредитної лінії №72/13 від 20.06.2013 р. Відповідно вимог заяви, заявлена до стягнення сума заборгованості становить 374 411 025,74 грн., з яких заборгованість за кредитом - 244 500 000,00 грн., заборгованість по пені за несвоєчасне повернення кредиту - 254 547,95 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 10 773 561,64 грн., заборгованість по пені за прострочення сплати процентів - 113 804,38 грн., заборгованість по сплаті фіксованої комісії "Ф" - 400,00 грн., пеня за прострочення сплати фіксованої комісії - 3,99 грн., заборгованість по сплаті розрахункової комісії "К" - 119 023 255,73 грн. Судові витрати в розмірі 73080,00 грн. просить суд покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду від 13 січня 2015 року у справі №5023/3527/12 призначено судово-економічну експертизу; проведення судово-економічної експертизи доручено судовим експертам-економістам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз; сплату витрат, пов'язаних зі здійсненням судово-економічної експертизи, до остаточного розгляду справи покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Метали і полімери"; на вирішення судовим експертам поставлені наступні питання: чи відповідає наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Метали і полімери" (в частині нарахування розрахункової частини комісії "К", пункт 7.1.2. договору) перед Публічним акціонерним товариством "Альфа-Банк" умовам укладеного між вказаними сторонами кредитного договору №72/13 від 20.06.2013 р. (пунктам 7.1 - 7.2.1 договору) та розрахунковим документам (випискам з рахунків) щодо видачі та погашення кредиту за цим кредитним договором? Який загальний обсяг заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Метали і полімери" перед Публічним акціонерним товариством "Альфа-банк" за кредитним договором №72/13 від 20.06.2013 р.? З яких частин (з зазначенням суми кожної частини) складається заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Метали і полімери" перед Публічним акціонерним товариством "Альфа-банк" за кредитним договором №72/13 від 20.06.2013 р.? Направлено до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз матеріали справи №913/1437/14; провадження по справі зупинено до отримання висновку судово-економічної експертизи від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Товариство з обмеженою відповідальністю Метали і полімери не погодилось з ухвалою місцевого господарського суду та звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 06 квітня 2015 року, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Метали і полімери" на рішення господарського суду Харківської області від 13.01.2015р. у справі №913/1437/14 повернуто заявникові.

22 квітня 2015 року матеріали справи №913/1437/14 надійшли до господарського суду Харківської області.

23 квітня 2015 року до господарського суду Харківської області надійшла зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Метали і полімери" до Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк", в якій позивач просить визнати недійсним з моменту укладення договір про відкриття кредитної лінії №72/13 від 20.06.2013 р. разом з усіма додатковими угодами до нього, укладений між позивачем та відповідачем за зустрічним позовом. Судові витрати позивач за зустрічним позовом просить покласти на відповідача за зустрічним позовом.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 24 квітня 2015 р. по справі №913/1437/14 відмовлено у прийнятті зустрічної позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Метали і полімери" до Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" про визнання недійсним договору.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 27.05.2015 по справі №913/1437/14 ухвалу господарського суду Харківської області від 24 квітня 2015 р. по справі №913/1437/14 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 18.08.2015 по справі №913/1437/14 касаційну скаргу ТОВ "Метали і полімери" залишено без задоволення, а постанову Донецького апеляційного господарського суду від 27.05.2015 по справі №913/1437/14 залишено без змін.

03 вересня 2015 року матеріали справи №913/1437/14 надійшли до господарського суду Харківської області.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07 вересня 2015 р. провадження у справі № 913/1437/14 поновлено, призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 17 вересня 2015 р. о 11:00 год.

17.09.2015 через канцелярію суду від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи в зв'язку з відпусткою.

Представник позивача в судовому засіданні 17.09.2015 проти клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи заперечив, підтримав позов в повному обсязі згідно уточнень розміру позовних вимог від 04.11.2014.

Вирішуючи клопотання представника відповідача про відкладення розгляду суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ГПК України участь в господарських засіданнях визначена як право, а не обовязок сторони по справі.

Незявлення представників в судове засідання не позбавляє відповідача від виконання покладених на нього ч.1 ст.33 ГПК України обовязків доведення тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень.

Сторона по справі не позбавлена можливості на доведення обставин, якими обґрунтовує свої вимоги та заперечення, шляхом подання письмових доказів через канцелярію господарського суду або поштою.

Ухвалами господарського суду Харківської області сторони були попереджені про те, що незявлення їх представників у судове засідання не є перешкодою для розгляду справи за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України, відповідно до якої якщо витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Згідно зі ст.3 ст.22 ГПК України, сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно з приписами пункту 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами.

В даному разі, на думку суду, обставини справи свідчать про наявність у справі матеріалів достатніх для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення. Крім того, суд приймає до уваги, що судом сторонам були створені належні умови для надання усіх необхідних доказів (надано достатньо часу для підготовки до судового засідання, розгляд справи неодноразово відкладався для надання можливості ознайомитись із відзивом на позов, із матеріалами справи, надати нові докази, тощо).

Подача клопотань спрямованих на штучне затягування судового процесу, суперечить, зокрема, вимогам статті 6 Конвенції про захист праві людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Обставини, на які посилається відповідач як на підставу відкладення розгляду справи, не визнаються судом поважними, оскільки відповідач не був позбавлений можливості уповноважити на участь в справі іншого представника, клопотання представника відповідача є необґрунтованим і таким, що не відповідає принципу добросовісності в користуванні процесуальними правами, тому суд вважає, що клопотання відповідача не підлягає задоволенню.

Представник відповідача в судове засідання 17.09.2015 не з`явився, витребувані судом документи не надав. Про час та місце розгляду справи, повідомлений належним чином, а саме ухвалу суду від 07.09.2015 було розміщено на сайті Судова влада, що є належним повідомленням сторони у зв`язку наступним.

Відповідно до Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 N 01-06/1290/14 Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" за неможливості здійснити повідомлення учасника судового процесу і в такий спосіб - інформація про час і місце судового засідання розміщується на сторінці відповідного суду (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада України" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/). У такому разі на роздрукованій сторінці з мережі Інтернет, на якій розміщено інформацію про час та місце засідання господарського суду, зазначаються дата розміщення інформації, прізвище та ініціали судді, у провадженні якого знаходиться відповідна справа, а також вчинюється його підпис.

Таким чином, судом були виконані всі вимоги для належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи.

Враховуючи те, що норми ст. 38 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п.4 ч.3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає, згідно ст.75 Господарського процесуального кодексу України, за можливе розгляд справи за позовної заявою позивача за наявними у справі і додатково наданими на вимогу суду матеріалами і документами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

20 червня 2013 року між Товариства з обмеженою відповідальністю "Метали і полімери" (позичальник) та Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" (Банк) було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 72/13.

Відповідно до умов договору про відкриття кредитної лінії та угод про внесення змін до нього, Банк відкрив Позичальнику невідновлювальну кредитну лінію, строк дії якої закінчується «12» квітня 2019 року з лімітом Кредитної лінії (граничний розмір Кредиту): 244 500 000,00 (двісті сорок чотири мільйони п'ятсот тисяч, 00) гривень.

При цьому, згідно з п. 1.1 договору про відкриття кредитної лінії, терміном «не відновлювана кредитна лінія» позначалася кредитна лінія, за якої після надання Позичальнику одного або декількох траншів у загальній супі, що дорівнює ліміту кредитної лінії, подальше надання кредиту не здійснюється, незалежно від того, чи повернутий він банку

Відповідно до пункту 1.3 договору про відкриття кредитної лінії, за користування кредитом складає 10% (десять відсотків) річних.

У день укладення договору про відкриття кредитної лінії, банк згідно п. 4.1, п. 13.3 договору про відкриття кредитної лінії відкрив позичальнику кредитну лінію та позичкові рахунки для обліку кредиту.

Згідно з пунктом 4.2. договору про відкриття кредитної лінії, банк надає позичальнику кредит лише у межах строку дії кредитної лінії окремими частинами (грантами) шляхом надання одного траншу, що дорівнює ліміту кредитної лінії, або декількох траншів, але так, щоб у будь-який момент розмір Кредиту не перевищував ліміту кредитної лінії.

Кожний транш надається на підставі окремої додаткової угоди до цього договору, укладеної між позичальником і банком, у строк не пізніше 2 календарних дня з її укладення. Додаткові угоди про надання траншів можуть бути укладені лише за взаємною згодою сторін і є невід'ємною частиною цього договору. У кожній такій додатковій угоді сторони повинні визначити валюту і розмір траншу та реквізити для його надання, якщо вони відрізняються від зазначених у пункті 10.2 цього договору.

У відповідності до умов договору про відкриття кредитної лінії, між банком та позичальником було укладено додаткову угода №1 від 26.06.13р., згідно якої банк надав позичальнику транш в розмірі 244 500 000,00 гривень, зі строком повернення згідно п. 9.1 договору про відкриття кредитної лінії, що підтверджується меморіальним ордером позивача №146573 від 26.06.2013 року.

В п. 1.19-1, ст. 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" зазначено, що меморіальний ордер - розрахунковий документ, який складається за ініціативою банку для оформлення операцій щодо списання коштів з рахунка платника і внутрішньобанківських операцій відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Національного банку України.

Згідно пункту 6.1 договору про відкриття кредитної лінії, проценти нараховуються щомісяця, при цьому таке нарахування здійснюється не рідше одного разу на місяць, на суму Кредиту протягом усього строку користування ним, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році (метод факт/факт). Для цілей визначення періоду для нарахування процентів на суму кожного з траншів день його надання враховується, а день повернення - не враховується.

Відповідно до пункту 6.2 договору про відкриття кредитної лінії, проценти, нараховані за місяць, позичальник зобов'язаний сплачувати щомісяця у строк з 1-го числа по 5-те число (включно) місяця, наступного за тим за яким вони нараховані (крім процентів, строки сплати яких визначені у наступних абзацах цього пункту).

Проценти нараховані за грудень та/або квітень, позичальник зобов'язаний сплачувати у строк з 1-го числа по 15-те число (включно) місяця, наступного за тим, за яким вони нараховані.

Окрім того, згідно пункту 7.1 договору про відкриття кредитної лінії, за домовленістю сторін, позичальник зобов'язується сплатити/сплачувати банку комісію за управлінням кредитною лінією, розмір якої розраховується за наступною формулою: комісія за управління кредитною лінією = Ф+К, де «Ф» - фіксована комісія, «К» - розрахункова частина.

Пунктом 7.1.1. договору про відкриття кредитної лінії передбачено, що розмір частини «Ф» становить 100 гривень на місяць (без ПДВ);

Пунктом 7.1.2. договору про відкриття кредитної лінії передбачено, що розмір частини «К» визначається за наступною формулою:

Частина комісії «К» = ((%+Т)/ОРІ1)* СРІ2-(%+Т) гривень (без ПДВ), де

% - сума процентів, що сплачуються за траншем у відповідному період;

Т - розмір траншу/частини траншу, що фактично сплачується (коли сплачуються тільки проценти за користування траншем, Т=0);

GFI1 - курс продажу безготівкової іноземної валюти USD/UАН, встановлений банком на дату укладення відповідної додаткової угоди про надання відповідного траншу та визначається cторонами в кожній такій додатковій угоді;

GFI2 - курс продажу безготівкової іноземної валюти USD/UАН встановлений банком на робочий день, що передує даті здійснення відповідного погашення траншу/частини траншу/сплати процентів за користування траншем, крім випадків передбачених цим договором.

У відповідності до п. 7.2 договорів про відкриття кредитної лінії, частина комісії «Ф» нараховується щомісяця та підлягає сплаті щомісячно з 1-го по 5-те число місяця, наступного за місяцем, в якому «Ф» була нарахована, крім випадків передбачених наступними абзацами цього пункту Договору.

Частина комісії «Ф», нарахована за грудень та/або/ квітень, підлягає сплаті позичальником у строк з 1-го числа по 15-те число (включно) місяця, наступного за тим, в якому вона нарахована.

Згідно п.п. 7.2.1 договорів про відкриття кредитної лінії, частина комісії «К» нараховується відповідно до формули, зазначеної у п.п. 7.1.2 цього договору та підлягає сплаті щоразу в дату здійснення кожного повернення траншу/частини траншу/кредиту/процентів за користування кредитом/траншем, крім випадків передбачених наступним абзацом цього договору.

У випадку звернення банком за захистом своїх прав до суду, частина комісії «К» нараховується та підлягає сплаті в дату підписання позовної заяви представником банку, виходячи з фактичної заборгованості позичальника по даному договору на дату такого підписання, при цьому для розрахунку розміру частини комісії «К» прийметься курс продажу безготівкової іноземної валюти, значення якого є найбільшим із двох курсів - курс продажу безготівкової валюти, встановлений банком, а дату закінчення строку дії кредитної лінії або курс продажу безготівкової іноземної валюти, встановлений банком на дату закінчення строку кредитної лінії або курс продажу безготівкової іноземної валюти, встановлений банком на дату підписання позовної заяви представником банку.

Відповідно до п. 9.1 договору про відкриття кредитної лінії, позичальник повинен повернути банку кредит шляхом повернення кожного траншу частинами та у строки, що визначені додатковими угодами, на підставі яких ці транші надано, але у будь-якому випадку не пізніше для закінчення строку дії Кредитної лінії, зазначеного у пункті 1.4 цього договору.

Згідно пункту 10.5 договору про відкриття кредитної лінії, позичальник зобов'язаний здійснити усі платежі на користь банку за цим договором так, щоб банк одержав усі належні йому суми у повному обсязі, без зарахування зустрічних вимог та без відрахування будь-яких комісій банків - кореспондентів або інших витрат, пов'язаних із переказом коштів.

Судом встановлено, що позивач виконав свої обов'язки у повному обсязі, проте ТОВ "Метали і полімери" в порушення норм чинного цивільного та господарського законодавства України та кредитного договору №72/13 від 20.06.2013 р., не повернув своєчасно кредитні кошти в розмірі 244 500 000,00 грн., порушив свої зобов'язання, встановлені пунктом 6.2 договору про відкриття кредитної лінії, у зв'язку з чим за позичальником утворилася заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 10 773 561,64 грн.

Відповідно до пункту 11.6 Договору про відкриття кредитної ліні, Банк має право вимагати дострокового повернення Кредиту, сплати процентів за користування ним і виконання інших зобов'язань Позичальника за цим Договором у строк не пізніше 10 (десяти) календарних днів з дати направлення Позичальнику відповідної вимоги у разі суттєвого порушення Позичальником цього Договору.

В порядку досудового врегулювання спору, відповідно до частини 2 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України, 16.05.2014 року на адресу позичальника банком була направлена вимога № 42330-11-б/б про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користуванням кредитом та пені за несвоєчасне виконання зобов'язань зі строком погашення зазначеної заборгованості протягом 10 (десяти) календарних днів з дати направлення вимоги., яка залишилась без виконання.

Таким чином, позивач змушений був звернутися до суду за захистом свого порушено права.

Як вже було зазначено, що ухвалою господарського суду Харківської області від 13 січня 2015 р. призначено судово-економічну експертизу; проведення судово-економічної експертизи доручено судовим експертам-економістам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз; на вирішення судовим експертам поставлені наступні питання: чи відповідає наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Метали і полімери" (в частині нарахування розрахункової частини комісії "К", пункт 7.1.2. договору) перед Публічним акціонерним товариством "Альфа-Банк" умовам укладеного між вказаними сторонами кредитного договору №72/13 від 20.06.2013 р. (пунктам 7.1 - 7.2.1 договору) та розрахунковим документам (випискам з рахунків) щодо видачі та погашення кредиту за цим кредитним договором? Який загальний обсяг заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Метали і полімери" перед Публічним акціонерним товариством "Альфа-банк" за кредитним договором №72/13 від 20.06.2013 р.? З яких частин (з зазначенням суми кожної частини) складається заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Метали і полімери" перед Публічним акціонерним товариством "Альфа-банк" за кредитним договором №72/13 від 20.06.2013 р.? Направлено до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз матеріали справи №913/1437/14; провадження по справі зупинено до отримання висновку судово-економічної експертизи від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової економічної експертизи Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №1382/1383/15-45 від 27.02.2015 (ІІ том, арк. справи 59-67), по першому питанню: Наявний в матеріалах справи розрахунок заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Метали і полімери» (в частині нарахування розрахункової частини комісії «К», п. 7.1.2 договору) перед Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» у розмірі 119 023 255,74грн. відповідає умовам укладеного між вказаними сторонами договору №72/13 від 20.06.2013. та розрахунковим документам (випискам по рахунках) щодо видачі та погашення кредиту за кредитним договором.; по другому питанню: за результатами дослідження розмір заборгованості ТОВ «Метали і полімери» перед ПАТ «Альфа-Банк» за договором про відкриття кредитної лінії від 20.06.2013р. №72/13 станом на 28.05.2014р., наведений в Розрахунку заборгованості, документально підтверджується в сумі 374 411 025,74грн., в т.ч.: за тілом кредиту - 244 500 000,00грн.; за нарахованими відсотками - 10 773 561,64грн.; по пені за прострочення сплати відсотків - 113 804,38грн.; по фіксованій комісії за управління кредитом (Ф) - 400,00грн.; по пені за прострочення сплати комісії - 3,99грн.; по комісії за управління кредитною лінією - 119 023 255,74грн.; по третьому питанню: Розмір заборгованості ТОВ «Метали і полімери» перед ПАТ «Альфа-Банк» за договором про відкриття кредитної лінії від 20.06.2013р. №72/13 станом на 28.05.2014р. наведений в Розрахунку заборгованості, складається з наступних частин: за тілом кредиту - 244 500 000,00грн.; за нарахованими ьідсиїкшун-і - 10 773 561,64грн.; по пені за прострочення сплати відсотків - 113 804,38грн.; по фіксованій комісії за управління кредитом (Ф) - 400,00грн.; по пені за прострочення сплати комісії - 3,99грн.; по комісії за управління кредитною лінією - 119 023 255,74грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості - є однією із основних засад судочинства.

У відповідності до ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором (ст. 1048 ЦК України).

Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.

Якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення позики, що залишилася, та сплати процентів (ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач не надав суду доказів сплати заборгованості, а в матеріалах справи такі докази також відсутні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" в частині стягнення заборгованості за кредитом - 244 500 000,00 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 10 773 561,64 грн.; заборгованість по сплаті фіксованої комісії "Ф" - 400,00 грн., заборгованість по сплаті розрахункової комісії "К" - 119 023 255,73 грн. обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, позивач, посилаючись на прострочення виконання відповідачем зобов'язань з повернення кредиту, просить стягнути з нього заборгованість по пені за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 254 547,95 грн., заборгованість по пені за прострочення сплати процентів в розмірі 113 804,38 грн., пеня за прострочення сплати фіксованої комісії в розмірі 3,99 грн.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно приписів ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно до п. 11.1 договору про відкриття кредитної лінії за прострочення повернення кредиту чи його частини та/або сплати процентів та/або комісії за управління кредитною лінією позичальник зобов'язаний сплатити позивачу пеню у розмірі 0,2% від простроченої суми за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який стягується пеня.

Розрахунок пені перевірено судом та встановлено, що він відповідає умовам договору, вимогам чинного законодавства та відносинам, що фактично склались між сторонами.

Наведені законодавчі приписи та установлені фактичні дані щодо невиконання відповідачем взятих на себе зобовязань по поверненню кредиту та сплати процентів за його користування у розмірі та у строк, встановлений договором, дають підстави для висновку суду про правомірність позовних вимог щодо стягнення на користь позивача заборгованості по пені за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 254 547,95 грн., заборгованості по пені за прострочення сплати процентів в розмірі 113 804,38 грн., пеню за прострочення сплати фіксованої комісії в розмірі 3,99 грн.

Відповідно до статті 44 Господарського процесуального кодексу, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до статті 44 та статті 49 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 73080,00 грн., оскільки з його вини спір було доведено до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Метали і полімери" (01021, м. Київ, вул. Мечникова, будинок 9, 3-й поверх, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" (01001, м. Київ, вул. Десятинна, 4/6, , рахунок №37395003 в ПАТ "Альфа - Банк", МФО 300346) заборгованість за кредитом в розмірі 244 500 000,00 грн., заборгованість по пені за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 254 547,95 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 10 773 561,64 грн., заборгованість по пені за прострочення сплати процентів в розмірі 113 804,38 грн., заборгованість по сплаті фіксованої комісії "Ф" в розмірі 400,00 грн., пеня за прострочення сплати фіксованої комісії в розмірі 3,99 грн., заборгованість по сплаті розрахункової комісії "К" в розмірі 119 023 255,73 грн. та судові витрати в розмірі 73080,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 22.09.2015 р.

Головуючий суддя Суддя Суддя ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4