РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2015Справа №910/19316/15

За участю секретаря судового засідання Швеця С.С.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія"

до відповідача Публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант авто"

про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 34 037,03 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ: Товариство з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант авто" про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 34 037,03 грн. відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту від 04.12.2013 СНТ-К № 1510/13-10.

Сторін було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом з урахуванням вимог ст. ст. 42, 43 ГПК України створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

Позивач надіслав заяву з проханням розглянути справу за відсутності його представника, просив позов задовольнити.

Належне повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи підтверджується відміткою про відправку на зворотній стороні ухвали суду від 29.07.2015, яка була надіслана за адресою вказаною в позовній заяві, а також повідомленням про вручення поштового відправлення № 037, згідно якого ухвала суду від 29.07.2015 була отримана відповідачем 06.08.2015.

Неприбуття у судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи не перешкоджає розгляду спору по суті, а тому справа розглядається за наявними в ній матеріалами згідно вимог статті 75 ГПК України.

З'ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, суд встановив:

Позов мотивовано тим, що 04.12.2013 між Товариством з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" та ОСОБА_2 було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту СНТ-К № 1510/13-10, предметом якого є страхування автомобіля марки "Volkswagen Golf", реєстраційний номер НОМЕР_1, 2011 року випуску.

13 лютого 2014 року у м. Харкові на перехресті вул. Клочківської та пров. Ботанічного відбулася дорожньо - транспортна пригода, далі ДТП, учасниками якої стали, зокрема:

Ш автомобіль марки "Volkswagen Golf", реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_3;

Ш автомобіль марки "Opel Astra", реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4.

Факт встановлення вини у скоєнні ДТП ОСОБА_4, за ознаками пункту 124 КУпАП підтверджено постановою Дзержинського районного суду міста Харкова від 18.03.2014 по справі № 638/2784/14-п, яке в розумінні вимог статті 35 ГПК України є обов'язковим для господарського суду щодо фактів, які встановлені судом і мають значення для справи.

Вартість матеріальної шкоди, завданої власнику транспортного засобу "Volkswagen Golf" склала 24 933,05 грн., що підтверджується страховим актом від 08.04.2014 № 7428/1 та розрахунком суми страхового відшкодування № 7428/1 і 9 103,98 грн., що підтверджується страховим актом від 24.06.2014 № 7428/2 та розрахунком суми страхового відшкодування № 7428/2. З урахуванням вказаних первинних документів позивачем виплачено страхове відшкодування в розмірі 24 933,05 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 08.04.2014 № 216 та у сумі 9 103,98 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 24.06.2014 № 623.

Згідно полісу АС/5334259 наданого МОТОРНИМ (ТРАНСПОРТНИМ) СТРАХОВИМ БЮРО УКРАЇНИ, цивільна правова відповідальність власника транспортного засобу автомобілю марки "Opel Astra", реєстраційний номер НОМЕР_2, була застрахована відповідачем з лімітом по майну в 50 000 грн. та франшизою 0. Таким чином, позивач наполягає на стягненні з відповідача суми виплаченого страхового відшкодування (в порядку регресу) у розмірі 34 037,03 грн.

Надавши правову кваліфікацію правовідносин сторін, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи із наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Таким чином, за змістом вказаної норми, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципу вини.

Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Частиною 1 статті 1191 ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, до позивача перейшло в межах суми 34 037,03 грн. право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Рішення суду з цивільної справи (постанова Дзержинського районного суду міста Харкова від 18.03.2014 по справі № 638/2784/14-п), що набрало законної сили, є обов'язковим для господарського суду в розумінні вимог статті 35 ГПК України щодо фактів, які встановлені судом і мають значення для вирішення спору. Складова шкоди доведена позивачем, а вина ОСОБА_4 установлена постановою суду про адміністративне правопорушення у цивільної справі, і є фактом, який не потребує доказуванню.

Позивач звертався до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування № 515 від 29.04.2014, відповідач суму страхового відшкодування позивачу не відшкодував, що і було підставою для звернення до суду за захистом своїх прав та охоронювальних законом інтересів.

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог статті 34 ГПК України визначає, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Втім ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог статті 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Позивачем доведений факт заподіяння шкоди в розумінні вимог статті 1166 ЦК України, а саме право регресного відшкодування виплаченої ним суми на підставі ст. 27 Закону України "Про страхування", ст. 993 ЦК України. Відповідач не довів факт того, що шкоду автомобілю "Volkswagen Golf", реєстраційний номер НОМЕР_1, було завдано внаслідок непереборної сили або умислу його водія, не надав доказів відшкодування заподіяної шкоди на користь власника зазначеного автомобіля, в тому числі докази відсутності вини у заподіяних позивачеві шкоди.

За такими обставинами, позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" до Публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант авто" про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 34 037,03 грн., заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору в сумі 1 827 грн. покладаються на відповідача у справі - Публічне акціонерне товариство "Українська страхова компанія "Гарант авто", згідно вимог ст.ст. 44, 49 ГПК України.

У судовому засіданні, яке відбулося 18.09.2015, згідно частини 2 статті 85 ГПК України було проголошено скорочений текст рішення, а саме його вступну та резолютивні частини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 27 Закону України "Про страхування", ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. ст. 993, 1187, 1188, 1191 ЦК України, ст. ст. 4-2, 4-3, 33, 34, 35, ч.3 ст. 43, ч. 5 ст. 49, 82, 82-1, 84, ч. 2 ст. 85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" до Публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант авто" задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант авто", 01042, м. Київ, пров. Новопечерський, буд. 19/3, , на користь:

- Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія", 61023, м. Харків, вул. Мироносицька, буд. 99 А-3, , суму виплаченого страхового відшкодування (в порядку регресу) в розмірі 34 037,03 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1 827 грн., видавши наказ.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено - 23.09.2015 року

Суддя Ю.О.Підченко