ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
Судді господарського суду Миколаївської області Бездолі Ю.С. стосовно рішення господарського суду Миколаївської області від 23.09.2015р. у справі №915/208/15
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:
про: зобов'язання відповідача-1 за власний рахунок припинити газопостачання від належної позивачу газової мережі в смт. Арбузинка Миколаївської області шляхом перекриття запірних пристроїв та встановлення пломб на вхідному крані дворових відводів до будинків абонентів; заборону відповідачу-1 без надання письмового дозволу позивача надавати послуги з газопостачання абонентам, заборону відповідачу-2 без надання письмового дозволу позивача надавати послуги з газопостачання абонентам
На підставі ст.ст. 4-7, 82 ГПК України висловлюю окрему думку стосовно рішення господарського суду Миколаївської області від 23.09.2015р. у справі №915/208/15 (далі - рішення).
1. зобов'язання відповідача-1 за власний рахунок припинити газопостачання від належної позивачу газової мережі в смт. Арбузинка Миколаївської області шляхом перекриття запірних пристроїв та встановлення пломб на вхідному крані дворових відводів до будинків абонентів;
2. заборону відповідачу-1 без надання письмового дозволу позивача надавати послуги з газопостачання абонентам;
3. заборону відповідачу-2 без надання письмового дозволу позивача надавати послуги з газопостачання абонентам.
Господарський суд Миколаївської області, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх учасників судового процесу, дійшов висновку про відмову у задоволенні всіх трьох заявлених Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 позовних вимог.
Вважаю, що висновки суду відносно захисту порушених прав позивача у справі базуються на неправильній оцінці обставин справи та наявних в матеріалах справи доказів, виходячи з наступного.
Рішенням Арбузинської селищної ради Миколаївської області від 02.08.2006р. №77 позивачу, як підряднику, було делеговано функції замовника на будівництво газопостачання в смт. Арбузинка Миколаївської області.

На підставі цього рішення, 02.08.2006р. між Арбузинською селищною радою та позивачем укладено договір на виконання соціального замовлення (надалі - договір від 02.08.2006р.), за яким сторони взяли на себе обов'язки у спільній пайовій участі здійснити будівництво газопроводів високого, середнього, низького тиску відстанню 64578 м, монтаж ШРП - 7 шт., ГШРП - 2 шт., ПГРК - 1 шт. для забезпечення газопостачання смт. Арбузинка.

Згідно з п.3.1.7 договору від 02.08.2006р. Арбузинська селищна рада по закінченні будівництва та введення об'єкта в експлуатацію надає Виконавцю (позивачу) право власності на збудовані газопроводи до повних розрахунків з ним.

На виконання умов договору від 02.08.2006р. позивач здійснив будівництво мережі газопроводів.

До вказаного договору сторонами укладено Додаткову угоду №1 від 05.03.2009р., відповідно до якої Арбузинська селищна рада зобов'язалась забезпечити позивачу укладання договорів з населенням по відшкодуванню з боку споживачів, що газифікували своє житло, вартості будівництва газопровідних мереж у сумі 12768 грн. з кожної особи, а позивач зобов'язався надати кожному споживачу, який сплатить свою частку у вартості будівництва газопровідних мереж, безстроковий дозвіл на підключення і користування газовими мережами.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 26.02.2009р. у справі №6/86/09 за позивачем визнано право власності на збудовані мережі газопроводу високого, середнього, низького тиску загальною протяжністю 51852 м, змонтовані ШП - 2 одиниці, ШРП - 1 одиниця, ГШРП - 2 одиниці в смт. Арбузинка Миколаївської області. Дане рішення залишено без змін постановою Вищого господарського суду України від 14.05.2014р.

Для підключення до вуличної газової мережі позивачем були видані відповідні строкові дозволи від 26.08.2008р. фізичним особам: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 за, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_28, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26.

У зв'язку із закінченням строку зазначених дозволів, позивач у надісланих рекомендованими поштовими відправленнями повідомленнях вказав третім особам 1-25 на закінчення строку користування вуличною газовою мережею і на заборону користуватися нею після 25.03.2011р. (закінчення строку дії строкових дозволів).

З аналогічним повідомленням позивач звернувся до відповідача - ПАТ «Миколаївгаз», що підтверджується листом №36 від 29.10.2013р., направленим рекомендованим поштовим відправленням.

Листом №04-02/5489 від 12.11.2013р. ПАТ «Миколаївгаз» повідомило позивачу про відмову у відключенні споживачів (в т.ч. третіх осіб 1-25 у справі) від вуличної газової мережі, мотивуючи свою відмову тим, що укладання договорів по оплаті пайової частки за вуличні газові мережі не має відношення до ПАТ «Миколаївгаз», та що порушення умов договорів по оплаті пайової частки не відноситься до випадків припинення газопостачання споживачам, передбачених п.6 Правил надання населенню послуг з газопостачання, тому не є підставою для припинення газопостачання споживачам.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 09.09.2011р. у справі №5016/2215/2011(13/110), яке залишено без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 24.01.2012р., заборонено Публічному акціонерному товариству по газопостачанню і газифікації «Миколаївгаз» прийняття в експлуатацію, підключення і врізку споживачів без письмової згоди підприємця ОСОБА_1 до газопроводу, розташованого в смт. Арбузинка Миколаївської області, технічне обслуговування якого здійснює ПАТ по газопостачанню і газифікації «Миколаївгаз» за укладеним з підприємцем ОСОБА_1 договором №1/2008-07 від 25.03.2008р.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з ч.7 ст. 319 ЦК України діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За п.4 ч.2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відновлення становища, яке існувало до порушення.

З наявних матеріалів справи вбачається надання власником газопроводу (позивачем у справі) строкових дозволів на підключення та користування належною позивачу газовою мережею третіх осіб: ОСОБА_2 (55301, АДРЕСА_4); ОСОБА_3 (55301, АДРЕСА_5), ОСОБА_4 (55301, АДРЕСА_6), ОСОБА_5 (55301, АДРЕСА_7), ОСОБА_6 (55301, АДРЕСА_8), ОСОБА_7 (55301, АДРЕСА_9), ОСОБА_8 (55301, АДРЕСА_10), ОСОБА_9 (55301, АДРЕСА_11), ОСОБА_10 (55301, АДРЕСА_12), ОСОБА_28 (55301, АДРЕСА_13), ОСОБА_12 (55301, АДРЕСА_14), ОСОБА_13 (55301, АДРЕСА_1), ОСОБА_14 (55301, АДРЕСА_15), ОСОБА_15 (55301, АДРЕСА_16), ОСОБА_16, ОСОБА_17 (55301, АДРЕСА_18), ОСОБА_18 (55301, АДРЕСА_2), ОСОБА_19 (55301, АДРЕСА_19), ОСОБА_20 (55301, АДРЕСА_20), ОСОБА_21 (55301, АДРЕСА_21), ОСОБА_22 (55301, АДРЕСА_22), ОСОБА_23 (55301, АДРЕСА_23), ОСОБА_24 (55301, АДРЕСА_24), ОСОБА_25 (55301, АДРЕСА_25), ОСОБА_26 (55301, АДРЕСА_26) строком до 25.03.2011р.

Натомість треті особи продовжують користуватись належною позивачу газовою мережею і по теперішній час, що підтверджується відповідачами і не заперечується третіми особами.

У зв'язку з анулюванням Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 28.05.2015р. ліцензії ПАТ «Миколаївгаз» на надання послуг з газопостачання та видачею ліцензії на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом ТОВ «МИКОЛАЇВГАЗ ЗБУТ» на даний час постачання природного газу третім особам у справі здійснює не відповідач-1, а відповідач-2, про що відповідачами 01.07.2015р. укладені з кожною з третіх осіб окремі договори, за якими Постачальником природного газу є саме відповідач-2, що підтверджується обома відповідачами та жодним чином не заперечується третіми особами.

На запитання суду у судовому засіданні 23.09.2015р. представник відповідача-2 пояснив суду, що підставою для укладення 01.07.2015р. відповідних договорів з Абонентами є те, що вказані Абоненти користувались природнім газом через газову мережу, власником якої є позивач, ще з 2008 року.

На запитання суду у судовому засіданні 23.09.2015р. представник відповідача-2 не зміг навести суду правових підстав для користування відповідачем на даний час газовими мережами, які належать позивачу на праві власності.

Самим фактом користування відповідачем-2 газовими мережами, що є власність позивача у справі, з метою постачання природного газу третім особам у справі без наявності письмового дозволу власника або іншої правової підстави, яка б дозволяла в даному випадку постачати газ через мережу приватної власності, - відповідач-2 порушує право власності позивача, що є неприпустимим з огляду на вищевказані положення чинного законодавства.

Іншого відповідачами та третіми особами не доведено.

За таких обставин позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про заборону відповідачу-2 без надання письмового дозволу позивача надавати послуги з газопостачання абонентам на моє переконання є підставними, обґрунтованими та є належним способом захисту порушених цивільних прав та інтересів у розумінні ст.ст. 15, 16 ЦК України.

При цьому вважаю необґрунтованими посилання третьої особи-1 на порушення поданням вказаного позову його права на гідні умови життя, з огляду на наступне.

Беззаперечним є те, що Людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, що прямо закріплено в Конституції України.

Також в Конституції України закріплено, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Разом з тим, свобода людини, її соціальні права не повинні бути перепоною для захисту також гарантованого Конституцією України права приватної власності, яке теж є непорушним.

Слід зазначити, що створення/не створення укладеною між позивачем та Арбузинською селищною радою Миколаївської області Додатковою угодою №1 від 05.03.2009р. до договору від 02.08.2006р. у третіх осіб 1-25 будь-яких зобов'язань/жодних зобов'язань по відшкодуванню вартості будівництва газопровідних мереж, так само як і зобов'язання/не зобов'язання третіх осіб сплатити позивачу грошові суми, вчинити інші юридичні дії, так само як і підставна/безпідставна сплата на даний час позивачу третіми особами певних грошових сум та їх розмір - може бути предметом спору за будь-якими позовами позивача до третіх осіб або третіх осіб до позивача у цивільних справах, проте не є предметом господарського спору у даній справі між власником газової мережі та господарськими товариствами, одне з яких (відповідач-1) на даний час відповідно до отриманої 29.04.2015р. ліцензії здійснює розподіл природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ (газопостачання після анулювання ліцензії на постачання природного газу не здійснює), інше (відповідач-2) - на даний час здійснює постачання природного газу від належної позивачу газової мережі.

Таким чином, встановивши відсутність правових підстав для надання відповідачем-2 без відповідного дозволу власника газової мережі (позивача) послуг з газопостачання абонентам, вважаю, що третя заявлена позовна вимога підлягає задоволенню.

Щодо перших двох заявлених позовних вимог, які заявлені позивачем до відповідача-1 (ПАТ «Миколаївгаз»), погоджуюсь з рішенням в частині відмови у їх задоволенні з огляду на анулювання дії ліцензії ПАТ «Миколаївгаз» щодо надання послуг з газопостачання всім категоріям споживачів, нездійснення на даний час відповідачем-1 діяльності з газопостачання абонентам (іншого позивачем не доведено) - таким чином, дійсно відсутні правові підстав для зобов'язання відповідача-1 припинити газопостачання від належної позивачу газової мережі, та заборони відповідачу-1 надавати послуги з газопостачання абонентам, одночасно виходжу з того, що право на зміну предмету позову належить виключно позивачу у справі, до компетенції суду не належить самостійно змінювати визначену позивачем матеріально-правову вимогу до відповідача-1, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, а Конституцією України, Цивільним та Господарським кодексами України прямо закріплено свободу підприємницької діяльності, яка не заборонена законом та підстав вважати, що за відсутністю відповідної ліцензії відповідач-1 буде в наступному здійснювати саме газопостачання абонентам у мене відсутні, так само як я вважаю неприпустимим зобов'язувати товариство, яке у відповідності до закону не має право здійснювати та відповідно припиняти газопостачання, здійснити дії, які прямо заборонені законом.

За таких обставин на моє переконання обидві позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ПАТ «Миколаївгаз» про зобов'язання відповідача-1 за власний рахунок припинити газопостачання від належної позивачу газової мережі в смт. Арбузинка Миколаївської області шляхом перекриття запірних пристроїв та встановлення пломб на вхідному крані дворових відводів до будинків абонентів та про заборону відповідачу-1 без надання письмового дозволу позивача надавати послуги з газопостачання абонентам - є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Інші наявні в матеріалах справи документи на мою думку вищевикладених висновків не спростовують.

Суддя Ю.С. Бездоля