ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

25.09.2015 Справа № 907/844/15

Суддя Ващиліна Н.М., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „АВЕ Ужгород", м.Ужгород

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення суми 1553,04 грн. заборгованості за договором про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів №1139 від 01.01.2013,

Представники:

від позивача - Митровка Я.В., представник по довіреності №93 від 26.02.2015;

від відповідача - ОСОБА_3, представник по довіреності від 06.03.2013.

СУТЬ СПОРУ: товариством з обмеженою відповідальністю „АВЕ Ужгород", м.Ужгород заявлено позов до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення суми 1553,04 грн. заборгованості за договором про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів №1139 від 01.01.2013.

У судовому засіданні 25.09.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно ст. 85 ГПК України.

Представник позивача наполягає на задоволенні позову з мотивів, викладених у позовній заяві та додаткових поясненнях, зроблених у судовому засіданні. Наполягає на тому, що відповідач підписав договір про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів, зауважень щодо неналежного надання (ненадання) послуг позивачем від нього не надходило у відповідності до п. 26 договору сторін. Договір від 01.01.2013 №1139 укладено про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів за загальною контейнерною схемою, тобто відповідач користувався загальними контейнерами, розташованими на контейнерній площадці, а тому акт прийому-передачі контейнера не складався. Подав ряд паспортів місця збору твердих побутових відходів.

Відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог з мотивів, викладених у письмових запереченнях (а.с. 27-29) та додаткових поясненнях у судових засіданнях. Зокрема, вважає, що позивач не довів виконання ним зобов'язань по договору, оскільки в порушення п. 4 договору сторін (його підписання він не заперечує) позивач не передав йому по акту приймання - передачі технічно-справний контейнер в тимчасове користування, не обладнав контейнерний майданчик, тощо. Вважає, керуючись п. 6 ст. 193 ГК України, що зобов'язана сторона має право відмовитися від виконання зобов'язання у разі неналежного виконання другою стороною обов'язків, що є необхідною умовою виконання, посилається також на ст.ст. 538, 615 ЦК України щодо зустрічного виконання зобов'язань та можливості другої сторони односторонньо відмовитись від зобов'язання у разі порушення однією стороною зобов'язань.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Першого січня 2013 року між ТОВ "АВЕ Ужгород" (Виконавець) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Споживач) було укладено договір №1139 про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів, який діє з 01.01.2013 до 31.12.2017 (п. 30 Договору).

Згідно предмету договору Виконавець зобов'язується згідно з графіком надавати послуги з вивезення побутових відходів, а Споживач своєчасно оплачувати послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором (п. 1 Договору).

Пунктом 4 договором передбачено, що для вивезення твердих відходів за контейнерною схемою використовуються технічно справні загальні контейнери, які розміщуються за адресою: м.Ужгород, вул. Перемоги (МАФ біля лікарні).

Пунктом 10 Договору передбачено, що обсяг надання послуг розраховується на підставі норм, затверджених органом місцевого самоврядування. Розрахунок обсягу і вартості послуг здійснюється згідно правил надання з вивезення побутових відходів та проведено на підставі норм, тарифів затверджених рішеннями виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 20.07.2011 №264, від 21.11.2012 №423 та становить 42,33 грн., в т.ч. ПДВ, 1,0 м.куб.

Для даного споживача договором встановлено щомісячний обсяг відходів - 1 куб.м., а загальна вартість послуг за цим договором становить 42,33грн. в місяць, платежі за послуги вносяться не пізніше ніж до 10 числа періоду, що настає за розрахунковим (п.п. 13-14 договору). У разі зміни вартості послуги її Виконавець повідомляє не пізніше ніж за 30 днів про це Споживачеві із зазначенням причини і відповідних обґрунтувань-письмово або через місцеві друковані ЗМІ (п. 17 договору).

Вищезазначений договір є договором про надання послуг (глава 63 ЦК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (п.1 ст. 903 Цивільного кодексу України).

Матеріалами справи встановлено, що позивач виконує свої зобов'язання по договору, тобто ним здійснюється вивіз твердих побутових відходів із зазначених контейнерів, які розташовані, зокрема, на вул. Перемоги у відповідності до паспортів, затверджених в установленому порядку.

Пунктами 26, 27, 28 договору від 01.01.2013 №1139 передбачені дії споживача (відповідача) у разі ненадання або надання послуг в неповному обсязі, зниження їх якості. Зокрема, передбачено виклик представника виконавця, складання акта-претензії, тощо. Акти-претензії подаються виконавцеві, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок розміру плати або надання споживачеві обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензії.

Однак за період дії договору з 01.01.2013 року по червень 2015 року відповідач жодного разу не повідомив позивача (виконавця) про неналежне (невиконання) ним умов договору щодо вивозу твердих побутових відходів (таких доказів суду не надано).

Таким чином, оскільки договором сторін (п.14 ) передбачено, що послуги оплачуються щомісячно до 10 числа періоду, що настає за розрахунковим , виходячи з із об'єму вивезених відходів щомісяця 1 м куб. по ціні 42,33грн., з відповідача підлягає стягненню за період з січня 2013 року по червень 2015 року сума 1553,04 грн. (розрахунок позовних вимог, а.с. 48). Судом враховано, що з січня 2013 року до 15 жовтня 2014 року щомісячна плата за вивіз 1 м. куб. відходів становила 42,33 грн., а з 15 жовтня 2014 року до червня 2015 року - 75,64грн. у відповідності до рішення виконкому Ужгородської міської ради № 361 від 10.09.2014, яке оприлюднене 13 вересня 2014 року в газеті „Ужгород" за №37 (780) від 13.09.2014, як цього вимагає п.17 договору сторін.

Заперечення відповідача судом відхиляються, виходячи із наступного .

Відповідач посилається на те, що п. 4 договору сторін передбачено, що Виконавець повинен надати споживачу в тимчасове безоплатне користування на час дії договору контейнер по акту приймання-передачі. Однак такого акту не складено, тобто, Виконавець не передав Споживачу контейнер, що підтверджує, на думку відповідача, факт невиконання Виконавцем своїх зобов'язань по договору.

Дійсно, в п. 4 договору сторін від 01.01.2013 року вказано про те, що передача контейнера оформляється відповідним актом прийому передачі, який підписується представниками обох сторін. Однак в цьому пункту договору також вказано, що для вивезення твердих відходів використовуються загальні контейнери, тобто такі, які знаходяться на контейнерній площадці по вул. Перемоги і якими користується не тільки відповідач, а й інші споживачі. Про те, що договором передбачена саме схема вивозу твердих відходів із загальних контейнерів, а не шляхом передачі індивідуального контейнера Споживачеві свідчить також п.11 договору сторін, яким встановлено обсяг послуг щомісячно 1 м.куб. відходів, який не потрібно б встановлювати при використанні індивідуального контейнера.

Крім того, п.п. 26, 27, 28 договору сторін передбачено, що у разі ненадання або надання послуг не в повному обсязі, зниження їх якості Споживач викликає представника Виконавця для складення акта-претензії, тощо. Акти-претензії подаються виконавцеві, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок розміру плати або надання споживачеві обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензії.

З початку дії договору (01.01.2013) по теперішній час від відповідача не надходило жодних претензій до позивача щодо не виконання договору; не вчинено також дій по розірванню в установленому порядку договору, в тому числі в порядку ст. ст. 615 та 907 ЦК України.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач не оплатив надані послуги, порушене право позивача підлягає захисту, шляхом стягнення з відповідача 1553,04 грн. заборгованості за надані послуги з вивезення твердих побутових відходів; позов належить задоволити повністю.

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача на підставі ст.49 Господарського процесуального кодексу України у розмірі 1827 грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85

Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АВЕ Ужгород" (88000, м. Ужгород , вул. Л.Толстого, 33, ) суму 1553,04 грн. (одна тисяча п'ятсот п'ятдесят три 04 коп.) заборгованості за надані послуги з вивезення твердих побутових відходів, а також суму 1827 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім гривень) на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили

Рішення суду набирає законної сили і підлягає обов'язковому виконанню на території України в порядку ст.85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 29.09.2015.

Суддя Н.М. Ващиліна