ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.15 Справа№ 914/2849/15

За позовом: Управління комунальної власності Департаменту економічної політики, м. Львів,

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Львів,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «ВАМАКО-Львів», м. Львів,

про: стягнення 17 318,81 грн.

Суддя М. Синчук

при секретарі О. Гринчишин

За участю представників:

позивача: ОСОБА_2 довіреність № 2302-вих-1792 від 10.08.15р.,

відповідача: не зявився,

третьої особи: не зявився.

Представнику позивача розяснено права та обовязки передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Заяв про відвід судді не подавалось. Клопотань про технічну фіксацію судового процесу не поступало.

На розгляд господарського суду Львівської області подано позов Управління комунальної власності Департаменту економічної політики до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 17 318,81 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач всупереч умовам договору оренди №Л-7284-9 від 22.09.2009 р. своєчасно та в повному обсязі не вніс орендної плати, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 17 318,81 грн.

Ухвалою суду від 21.08.2015р. провадження у справі порушено позовну заяву прийнято до розгляду, розгляд справи призначено на 31.08.2015 р., до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «ВАМАКО-Львів». Ухвалою суду від 31.08.2015р. розгляд справи відкладено на 14.09.2015р.

В судове засідання 14.09.2015р. представник позивача зявився, вимоги ухвали суду від 31.08.2015р. виконав частково, надав рішення комісії з питань суборенди № 2302-3107 від 31.12.10р., наказ 3 12-с від 28.03.11р., виписки з рахунків, письмове підтвердження того, що у провадженні господарських судів України, або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, нема справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав та нема рішення цих органів з такого спору.

В судове засідання 14.09.2015р. представник відповідача не зявився, незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи судом, про причини неявки уповноваженого представника в судове засідання не повідомив, вимог ухвали суду від 31.08.2015р. не виконав.

Поштове відправлення з ухвалою суду від 21.08.2015 р., надіслане на адресу відповідача вказану у позовній заяві, повернулось до суду з відміткою: «За закінченням терміну зберігання».

В судове засідання 14.09.2015р. представник третьої особи не зявився, незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи судом, про причини неявки уповноваженого представника в судове засідання не повідомив, вимог ухвали суду від 31.08.2015р. не виконав.

В судовому засіданні 14.09.2015 р. розгляд справи відкладено на 28.09.2015 р.

В судове засідання 28.09.2015 р. представник позивача зявився, позовні вимоги підтримав.

В судове засідання 28.09.2015 р. представник відповідача повторно не зявився, незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи судом, про причини неявки уповноваженого представника в судове засідання не повідомив, вимог ухвали суду від 31.08.2015р. не виконав.

В судове засідання 28.09.2015р. представник третьої особи повторно не зявився, незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи судом, про причини неявки уповноваженого представника в судове засідання не повідомив, вимог ухвали суду від 31.08.2015р. не виконав.

Відповідно до ч.3 ст.22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Відповідно до п.3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18, у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача, оскільки про місце, час та дату розгляду справи останній повідомлений належно, проте не скористався правами передбаченими діючим господарським процесуальним законодавством, а також в матеріалах справи достатньо необхідних господарському суду документів для прийняття обґрунтованого та правомірного рішення.

Згідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Вислухавши представника позивача, проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступне.

22 вересня 2009 року між Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВАМАКО-Львів», третя особа було укладено Договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) № Л-7284-9 (надалі Договір).

Відповідно до п. 1 ОСОБА_3 орендодавець (позивач у справі) передав, а орендар (третя особа у справі) прийняв в строкове платне користування нерухоме майно, що знаходиться на балансі ЛКП «№500» (балансоутримувач). Обєктом оренди є приміщення, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Пекарська, 95, загальною площею 161,3 кв.м.

Відповідно до п. 7.19. ОСОБА_3 орендар має право здавати частину обєкта оренди у суборенду іншим особам чи організаціям лише за письмовим погодженням орендодавця.

Відповідно до п. 4.1. ОСОБА_3 термін договору оренди визначений на 2 роки 364 дні з 22.09.2009 р. до 21.09.2012 р. включно.

14 квітня 2011 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВАМАКО-Львів», третя особа та Приватним підприємцем ОСОБА_1, відповідач у справі укладено договір суборенди нежитлових приміщень №215/Л від 14.04.2011 р., згідно з п. 1.1. якого орендар (третя особа у справі) передав, а суборендар (відповідач у справі) прийняв в строкове платне користування нежитлове приміщення загальною площею 161,3 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Пекарська, 95. Зазначений договір укладено на підставі наказу №12-С від 28.03.2011 р.

Відповідно до п. 1.2. ОСОБА_3 обєкт оренди передається суборендареві для складу 120,2 кв.м. та офісу 41,1 кв.м.

Відповідно до п. 3.1. ОСОБА_3 розмір орендної плати за обєкт оренди визначається відповідно до чинної на момент укладення даного ОСОБА_3 розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Львова, затвердженої ухвалою міської ради №897 від 07.06.2007 р. Суборендар сплачує суборендну плату згідно з виставленими рахунками орендодавцю. Сума орендної плати коригується з урахуванням інфляції за кожний місяць суборенди, пропорційно до індексу інфляції визначеного компетентним органом.

Згідно п. 3.2. ОСОБА_3 плата за суборенду сплачується в безготівковому порядку авансом на рахунок Управління комунальної власності не пізніше двадцятого числа місяця за попередній місяць.

Відповідно до довідки про заборгованість від 06.08.2015 р. відповідачем допущено заборгованість з оплати орендної плати за період з 01.04.2012 р. по 21.09.2012 р. в сумі 17 318,81 грн.

Станом на час розгляду справи судом, відповідач не надав суду доказів погашення заборгованості за ОСОБА_3 оренди, щодо позову не заперечив.

При винесенні рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 193 ГК України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин мають виконувати господарські зобов'язання належним чином у відповідності до закону, інших правових актів, договорів

Згідно вимог ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін в силу положень ч.2 ст.598 цього Кодексу допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Як встановлено судом, за своєю правовою природою між сторонами укладено договір оренди комунального майна, тому до спірних правовідносин підлягає застосуванню Закон України "Про оренду державного та комунального майна" (далі - Закон).

Так, ст. 10 Закону чітко регламентує істотні умови договору оренди, яких сторони досягли при укладенні ОСОБА_3. Таким чином відповідно до вимог вказаної статті, як спеціальної норми, та ст.ст. 638, 759 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст.ст. 180, 181, 283 Господарського кодексу України (далі - ГК України), як норм загальних, даний договір вважається укладеним, а саме подія, до якої прагнули сторони, відбулася.

Частина перша статті 759 ЦК України, як загальна норма права визначає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Стаття 283 ГК України передбачає, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з ст. 2 Закону України Про оренду державного та комунального майна орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності. (див. Постанову Верховного суду України від 25.03.2008 р. у справі №16/652-36/587).

Відповідно до п. 3.1. ОСОБА_3 розмір орендної плати за обєкт оренди визначається відповідно до чинної на момент укладення даного ОСОБА_3 розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Львова, затвердженої ухвалою міської ради №897 від 07.06.2007 р. Суборендар сплачує суборендну плату згідно з виставленими рахунками орендодавцю. Сума орендної плати коригується з урахуванням інфляції за кожний місяць суборенди, пропорційно до індексу інфляції визначеного компетентним органом.

Згідно п. 3.2. ОСОБА_3 плата за суборенду сплачується в безготівковому порядку авансом на рахунок Управління комунальної власності не пізніше двадцятого числа місяця за попередній місяць.

Відповідно до довідки про заборгованість від 06.08.2015 р. відповідачем допущено заборгованість з оплати орендної плати за період з 01.04.2012 р. по 21.09.2012 р. в сумі 17 318,81 грн.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач не надав суду доказів погашення заборгованості за ОСОБА_3 оренди, щодо позову не заперечив.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача 17 318,81 грн. заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати в силу ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 32, 33, 34, 49, 43, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (адреса: 79040, м. Львів, вул. Довженка, 10/30, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради (адреса: 79008, м. Львів, пл. Галицька, буд. 15, ідентифікаційний код 25558625) 17 318,81 грн. основної заборгованості, 1827,00 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст. ст. 91- 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 29.09.2015 р.

Суддя Синчук М.М.