ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2015 рокуСправа № 912/2978/15
Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Макаренко Т.В. розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 912/2978/15

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС"

довідповідача: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача гр. ОСОБА_2

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача гр.ОСОБА_3

про стягнення 30 252,69 грн.

Представники учасників судового процесу участі в судовому засіданні не брали.

Приватне акціонерне товариство "Страхова група "ТАС" звернулось до господарського суду з позовною заявою про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 4431,16 грн, з покладенням на відповідача витрат по сплаті судового збору.

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 28.07.2015 порушено провадження у справі № 912/2978/15 за даним позовом та призначено до розгляду в судовому засіданні на 08.09.2015 року о 9:30год.

Ухвалою від 08.09.2015 року розгляд справи відкладено на 16 год. 28.09.2015 року.

Представник позивача в судове засідання 28.09.2015 не з'явився, між тим до суду надійшло клопотання приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" №229 ТАС від 07.09.2015 про розгляд справи без участі представника позивача.

Відповідач відзиву на позовну заяву та витребувані ухвалами суду від 28.07.2015 та від 08.09.2015р. документи не подав, позовні вимоги не заперечив.

До господарського суду було повернуто поштовий конверт разом з ухвалою суду від 08.09.2015 року про відкладення розгляду справи із зазначенням "за закінченням терміну зберігання".

Треті особи не подали витребувані ухвалами суду від 28.07.2015 та від 08.09.2015р. документи та не скористалися правом на участь представників у судовому засіданні.

До господарського суду було повернуто поштовий конверт, адресований ОСОБА_3, разом з ухвалою суду від 08.09.2015 року про відкладення розгляду справи із зазначенням "за зазначеною адресою не проживає".

Інша адреса 3-ї особи ОСОБА_3 господарському суду не відома.

Поштовий коверт, разом з ухвалою суду від 08.09.2015 року про відкладення розгляду справи, адресований з-й особі гр. ОСОБА_2 до дня судового засідання до господарського суду не повернуто.

Разом з тим, госопдарський суд важає відповідача та 3-х осіб таким, що належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, виходячи з наступного.

Відповідно до п.п. 3.9.1. п. 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

За таких обставин господарський суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до норм ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

03.08.2012 між приватним акціонерним товариством "Страхова група "ТАС" (Страховик) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Страхувальник) укладено договір - поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ8020024 (далі - Договір).

За умовами Договору сторонами погоджено, зокрема, страхову суму (ліміт відповідальності) на одного потерпілого, що складає за шкоду заподіяну життю і здоров'ю - 100 000,00 грн., за шкоду заподіяну майну - 50 000,00 грн.; забезпечений транспортний засіб: тип С2, марка (модель) MERCEDES-BENZ ACTROS 1840, номерний знак НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, 1998 року випуску, а також особливі умови використання забезпеченого транспортного засобу; базовий і страховий платежі та коефіцієнти, що застосовувалися для розрахунку розміру страхового платежу.

Строк дії Договору (полісу) з 11.08.2012 по 10.08.2013 включно.

Договір (поліс) підписаний повноважними особами Страхувальника та Страховика.

З матеріалів справи слідує, що 23.10.2012 на дорозі Н-01 Київ-Знам'янка 24 км. 150 м. відбулась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), учасниками якої стали: автомобіль "Mercedes-Benz", номерний знак 09199ОН, який знаходився на підставі трудового договору від 07.03.2007 під керуванням ОСОБА_3, власником якого є ОСОБА_1 та автомобіль "Тойота", номерний знак НОМЕР_3, № кузова НОМЕР_5, власником якого є ОСОБА_2

Внаслідок зазначеної ДТП автомобіль автомобіль"Тойота", номерний знак НОМЕР_3 № кузова НОМЕР_5, власником якого є ОСОБА_2 отримав механічні пошкодження, що підтверджується копією Довідки № 9094354 від 23.10.2012р. про дорожньо-транспортну пригоду та страховим актом № 489Р/11/2013 від 09.01.2013 року.

21.11.2012 водій автомобіля "Тойота" ОСОБА_2. повідомив Страховика про настання випадку, яке містить прохання останнього про виплату страхового відшкодування.

Відповідно до довідки № 9094354 від 20.11.2012 ДТП сталася внаслідок порушення ОСОБА_3 пункту 13.1. Правил дорожнього руху України, а саме недодержання дистанції, що спричинило пошкодження транспортних засобів. .

Співробітниками приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" було складено розрахунок страхового відшкодування, відповідно до якого страхове відшкодування, що належить до виплати потерпілому ОСОБА_2 становить 4431,16 грн.

Оскільки пошкодження автомобіля "Тойота Корола" внаслідок ДТП визнано страховим випадком, Страховиком складено відповідний страховий акт № 489Р/11/2013 від 09.01.2013.

Як вбачається з платіжного доручення № 78138 від 08.02.2013 позивач виплатив страхове відшкодування в розмірі 4431,16 грн.

27.01.2014 позивач направив відповідачу лист-претензію № 229 ТАС з вимогою відшкодувати заборгованість в розмірі 4431,16 грн.

Втім, вищевказана претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення, що стало підставою для звернення приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" до господарського суду з даним позовом, вимоги якого обґрунтовані, зокрема, приписами ст. 27 Закону України "Про страхування", пп. "г" п. 38.1 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. ст. 993, 1187, 1191, 1192 Цивільного кодексу України.

Вирішуючи даний спір господарський суд враховує наступне.

Укладений між сторонами Договір страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ8020024 від 03.08.2012 зумовлює виникнення цивільно-правових відносин, порядок здійснення яких визначається Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування" та іншими нормативно-правовими актами, що регулюють такий вид відносин.

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Дана норма кореспондується зі ст. 354 Господарського кодексу України та ст. 979 Цивільного кодексу України, якими визначено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

В силу ч. 2 ст. 8 Закону України "Про страхування" страховим випадком визнається подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно розділу 2 укладеного між сторонами Договору, страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за Договором (полісом).

Згідно ст. 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта.

За ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування" здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Статтею 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Названою статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно з пп. г) п. 38.1.1 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов ядо страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умовов, визначених у підпінкті 33.1.4. статті 33 вказаного Закону.

Позивач у своїй позовній заяві зазначає, що відповідачем не було повідомлено позивача про настання страхового випадку у строки, передбачені ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Доказів на спростування вказаного твердження позивача відповідачем до матеріалів справи не подано.

Відповідно до ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним свої трудових (службових) обов'язків.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Постановою Кіровського районного суду м.Кіровограда від 04.12.2012 року (справа № 1109/11497/2012, номер провадження 3/1109/3132/2012) визнано ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн..

За правилами частини 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач не повідомив позивача про настання страхового випадку у строки, передчанеі ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", на момент вчинення ДТП відповідач являвся не тільки страхувальником, з яким було укладено договір у вигляді полісу N АВ8020024 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а й власником транспортного засобу, яким під час ДТП керував його працівник, з огляду на встановлені постановою Кіровського районного суду м.Кіровограда обставини недотримання безпеченого інтервалу руху, господарський суд вважає позовні вимоги, які заявлено до відповідача, законними, обґрунтованими і доведеними матеріалами справи, тобто, такими, що підлягають задоволенню.

За змістом ст. ст. 33 і 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

Усупереч вказаним статтям, відповідач не надав господарським судам доказів, які спростовують позовні вимоги.

Судовий збір за правилами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 22, 32, 33, 43, 44, 49, 82, 84, 85, 87, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (25028, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_4) на користь приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" (03062, м. Київ, пр-т Перемоги, 65, ) суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 4431,16 грн., а також 1 827,00 грн. судового збору.

Наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Дніпропетровським апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 28.09.2015

Суддя Т. В. Макаренко