ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2015 року Справа № 902/199/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддів:Демидової А.М., Акулової Н.В.(доповідач), Воліка І.М.
розглянувши касаційні скарги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" м.Київ, Комунального підприємства "Вінницяоблтеплоенерго" м.Вінниця
на постановуРівненського апеляційного господарського суду від 20.05.2015 року
та рішення господарського суду Вінницької області від 31.03.2015 року
у справі№902/199/15 господарського суду Вінницької області
за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" м.Київ
до Комунального підприємства "Вінницяоблтеплоенерго" м.Вінниця
простягнення заборгованості згідно договору №13/2789-ТЕ-1 в розмірі 1 018 201,86 грн.

За участю представників:

від позивача: Букоємський Р.В. (дов.№14-138 від 13.05.2014 року);

від відповідача: Рибаченко І.В. (дов.№48/01/01 від 21.09.2015 року);

Кіхтенко О.М. (дов.№02/01/01 від 15.01.2015 року);

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Вінницької області від 31 березня 2015 року у справі №902/199/15 (суддя Яремчук Ю.О.) позов задоволено частково; стягнуто з Комунального підприємства "Вінницяоблтеплоенерго" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 181 434,66 грн. пені; 410 023,52 грн. - інфляційних нарахувань та 154591,69 грн. - 3% річних, 20364,03 грн. витрат зі сплати судового збору; в решті позову відмовлено.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 20.05.2015 року у справі №902/199/15 (судді: Мамченко Ю.А., Тимошенко О.М., Саврій В.А.) рішення господарського суду Вінницької області від 31.03.15 року у справі №902/199/15 залишено без змін, а апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" без задоволення.

Прийняті судові акти мотивовані наявністю правових підстав для часткового задоволення позовних вимог, оскільки відповідачем свої договірні зобов'язання за договором не виконано належним чином, а саме: за поставлений природний газ здійснено розрахунок не своєчасно, тому позовні вимоги про стягнення 410 023,52 грн. - інфляційних нарахувань та 154 591,69 грн. - 3 % річних підлягають задоволенню в повному обсязі; керуючись ст.551 Цивільного кодексу України, ст.233 Господарського кодексу України та статтею 83 Господарського процесуального кодексу України суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний господарський суд, зменшив суму пені на 60% (тобто на 272 151,99 грн).

Не погоджуючись з прийнятими судовими актами, Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України, в якій просить суд скасувати постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 20.05.2015 року та рішення Господарського суду Вінницької області від 31.03.2015 року у справі №902/199/15 в частині зменшення розміру пені на 272 151,99 грн та прийняти в цій частині нове рішення, яким стягнути з Комунального підприємства "Вінницяоблтеплоенерго" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 272 151,99 грн., в стягненні яких було відмовлено Господарським судом Вінницької області та постановою Рівненського апеляційного господарського суду, посилаючись на порушення та невірне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Комунальне підприємство "Вінницяоблтеплоенерго" також звернулося з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України, в якій просить суд скасувати постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 20.05.2015 року та рішення Господарського суду Вінницької області від 31.03.2015 року у справі №902/199/15 та відмовити у позові повністю.

В касаційній скарзі скаржник посилається на порушення та невірне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні представник позивача, підтримав вимоги та доводи власної касаційної скарги, просив її задовольнити. Проти задоволення касаційної скарги відповідача, заперечував.

Представники відповідача, у судовому засіданні, підтримали вимоги та доводи своєї касаційної скарги, просили суд її задовольнити, а касаційну скаргу позивача, залишити без задоволення.

Заслухавши представників сторін, які з'явилися в судове засідання, обговоривши доводи касаційних скарг, перевіривши повноту встановлення обставин справи та правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 28.12.2012 року між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (продавець) та Комунальним підприємством "Вінницяобленерго" (покупець) укладено договір №13/2789-ТЕ-1 купівлі-продажу природного газу, відповідно до предмету якого продавець зобов'язується передати у власність покупцю у 2013 році природній газ, а покупець зобов'язується прийняти і оплатити природний газ на умовах цього договору. (п.1.1. Договору).

Газ що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням, релігійними організаціями та національними творчими спілками і їх регіональними осередками (крім обсягів, що використовуються для виробничо-комерційної діяльності). (п.1.2 Договору)

Відповідно до пункту 2.1. Договору, продавець передає покупцю в період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2013 року газ обсягом до 5885,0 тис.куб.м.

Обсяги газу, що планується передати за цим договором, можуть змінюватись сторонами протягом місяця продажу в установленому порядку (пункт 2.1.1 Договору).

Пунктом 5.2. встановлено, що ціна за 1000 куб. м природного газу становить 1091,00 грн. з урахуванням збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом та без урахування податку на додану вартість. До сплати за 1000 куб.м. природного газу - 1091,00 грн., крім того ПДВ - 20% - 218,20 грн., всього з ПДВ -1 309,20 грн.

Оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу. ( п. 6.1. Договору)

Судами попередніх інстанцій також встановлено, що 14.10.2013 року між сторонами укладено Додаткову угоду №1 до Договору купівлі-продажу природного газу №13/2789-ТЕ-1 від 28.12.2012 року, якою змінено пункт 4.1. Договору, викладено його в наступній редакції: Кількість газу, яка передається Покупцеві, визначається за показами комерційних вузлів обліку газу Покупця. Решта умов цього Договору залишена незмінною і обов'язковою для виконання сторонами.

31.12.2013 року між сторонами укладено Додаткову угоду №2 до Договору купівлі-продажу природного газу №13/2789-ТЕ-1 від 19.12.2012 року, якою внесені зміни до:

пункту 1.1. Договору, викладено його в наступній редакції: Продавець зобов'язується передати у власність покупцю у 2013 році та у І півріччі 2014 року природній газ, а покупець зобов'язується прийняти і оплатити природний газ на умовах цього договору;

пункту 2.1.Договору, продавець передає покупцеві у січні-червні 2014 року газ, спожитий покупцем за цим Договором у грудні 2013 року. Фактичні обсяги, що передаються за цим Договором у 2014 році, зазначаються помісячно в актах приймання-передачі природного газу;

пункту 11.1. Договору, діє в частині поставки газу до 30 червня 2014 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Решта умов цього Договору залишена незмінною і обов'язковою для виконання сторонами.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на виконання взятих на себе договірних зобов'язань позивачем передано відповідачу протягом січня - грудня 2013 року, а відповідачем прийнято природний газ в обсязі 5095,324 тис. куб м. на загальну суму 6670798,15 грн., що підтверджується актами приймання - передачі природного газу, наявними в матеріалах справи.

Оскільки відповідач свої договірні зобов'язання за договором не виконав належним чином (за поставлений природний газ здійснено розрахунок не своєчасно), позивачем заявлено до стягнення 453586,65 грн. - пені, 410023,52 грн. - інфляційних нарахувань та 154 591,69 грн. - 3 % річних.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що оскільки відповідачем свої договірні зобов'язання за договором не виконано належним чином, а саме: за поставлений природний газ здійснено розрахунок не своєчасно, позовні вимоги про стягнення 410 023,52 грн. - інфляційних нарахувань та 154 591,69 грн. - 3 % річних підлягають задоволенню в повному обсязі на підставі ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України; керуючись ст.551 Цивільного кодексу України, ст.233 Господарського кодексу України та статтею 83 Господарського процесуального кодексу України суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний господарський суд, зменшив суму пені на 60% (тобто на 272 151,99 грн).

Проте, колегія суддів касаційної інстанції вважає висновки судів попередніх інстанцій передчасними, з огляду на наступне.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки повинні бути вичерпними, відповідати дійсності і підтверджуватись достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суди попередніх інстанцій не звернули увагу, що 17.02.2014 року між Територіальним органом Казначейства у Вінницькій області, Департаментом фінансів Вінницької обласної державної адміністрації, Департаментом житлово-комунального господарства, енергетики та інфраструктури Вінницької обласної державної адміністрації, Комунальним підприємством "Вінницяоблтеплоенерго" та HAK "Нафтогаз України" укладено договір про організацію взаєморозрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалася та постачалася населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами держаної влади чи органами місцевого самоврядування №241/30 . (т.1 а.с. 90-93)

06.08.2014 року між Територіальним органом Казначейства у Вінницькій області, Департаментом фінансів Вінницької обласної державної адміністрації, Департаментом житлово-комунального господарства, енергетики та інфраструктури Вінницької обласної державної адміністрації, Комунальним підприємством "Вінницяоблтеплоенерго" та HAK "Нафтогаз України" укладено договір про організацію взаєморозрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалася та постачалася населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами держаної влади чи органами місцевого самоврядування №330/30 . (т.1 а.с.106-107)

03.10.2014 року між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Вінницькій області, Департаментом фінансів Вінницької обласної державної адміністрації, Департаментом житлово-комунального господарства, енергетики та інфраструктури Вінницької обласної державної адміністрації, Комунальним підприємством "Вінницяоблтеплоенерго" та HAK "Нафтогаз України" укладено договір про організацію взаєморозрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалася та постачалася населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами держаної влади чи органами місцевого самоврядування №602/30. (т.1 а.с.111-112)

Суди попередніх інстанцій не дали оцінку умовам укладених договорів та не звернули увагу на ту обставину, що уклавши договір про організацію взаєморозрахунків, сторони тим самим змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ, поставлений відповідно до договору поставки природного газу.

З огляду на зазначене вище, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що оскаржувані рішення та постанова у порушення вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу України прийняті без всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності, що є підставою для скасування прийнятих судових актів та передачі справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 1117 Господарського процесуального кодексу Українипереглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

При новому розгляді справи суду необхідно врахувати наведене, всебічно, повно, об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, надати об'єктивну оцінку доказам, які мають юридичне значення для її розгляду; правильно застосувати норми матеріального права, які регулюють спірні відносини, вирішити спір відповідно до вимог закону.

Керуючись ст.ст.1115, 1117, 1119, 11110, 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційні скарги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" м.Київ, Комунального підприємства "Вінницяоблтеплоенерго" м.Вінниця задовольнити частково.

2. Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 20.05.2015 року та рішення Господарського суду Вінницької області від 31.03.2015 року у справі №902/199/15 скасувати.

3.Справу №902/199/15 передати на новий розгляд до Господарського суду Вінницької області в іншому складі суду.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді: Н.В. Акулова

І.М. Волік