ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2015 р.Справа № 923/665/15

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Савицького Я.Ф.

Суддів: Журавльова О.О.

Ліпчанської Н.В.

(склад колегії суддів змінено відповідно до розпорядження в.о. керівника апарату суду від 22.09.2015р. №578 та протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 22.09.2015р.)

при секретарі судового засідання Будному О.В.

за участю представників сторін в судовому засіданні від 23.09.2015р.:

від позивача: Валігурський Г.Ю., за довіреністю;

від відповідача: не з'явився;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Колективного підприємства "Промжилбуд"

на рішення господарського суду Херсонської області

від 07 липня 2015 року

по справі № 923/665/15

за позовом Колективного підприємства "Промжилбуд"

до відповідача Агрофірми радгоспу "Білозерський"

про стягнення 100000 грн.

Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

В судовому засіданні 23.09.2015р. відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В с т а н о в и в:

Рішенням господарського суду Херсонської області від 07.07.2015р. по справі №923/665/15 (суддя Чернявський В.В.) відмовлено в задоволенні позовних вимог Колективного підприємства "Промжилбуд" до Агрофірми радгоспу "Білозерський" про стягнення 100000 грн. з посиланням на те, що фактично сплачені позивачем кошти, повернення яких є предметом позову, не є передплатою за договором, а є його збитками.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду першої інстанції, до Одеського апеляційного господарського суду звернулось Колективне підприємство "Промжилбуд", в якій позивач просить скасувати рішення господарського суду Херсонської області від 07.07.2015р. по справі №923/665/15 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, мотивуючи це тим, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм матеріального права, а висновки, викладені в рішенні, не відповідають обставинам справи з підстав, зазначених в апеляційній скарзі.

Представник відповідача в судове засідання 23.09.2015р. не з'явився, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином, що вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 24.07.2015р.

Розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги Колективного підприємства "Промжилбуд", заслухавши представника позивача, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення, колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення господарського суду - скасувати.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.05.2012р. між Агрофірмою радгоспом "Білозерський" та Колективним підприємством "Промжилбуд" укладено договір поставки № 1/05, за яким агрофірма зобов'язалась передати у власність підприємства сільськогосподарську продукцію (фрукти), кількість, асортимент та ціна якої має вказуватися в накладних (п.1.1, 1.2, 2.1 договору).

За пунктом 3.2 договору наведено норму про передплату товару, яка має вчинятися до відвантаження товару.

Додатковою угодою від 10.05.2012р. до договору поставки № 1/05 його учасники внесли зміни до договору, зокрема, зазначивши, що кількість та асортимент товару визначаються у специфікаціях-додатках до договору, ціна на одиницю товару вказується у специфікаціях та рахунках-фактурах, попередня оплата вчиняється протягом 3-х банківських днів з моменту отримання рахунка-фактури. Цією додатковою угодою сторони додали договір розділом сьомим, за п.7.2 якого зазначили, що покупець має право відмовитись від прийняття товару, повідомивши про це постачальника у письмовій формі.

У специфікації від 10.05.2012р. - додатку № 1 до договору сторони зазначили, що постачальник має передати покупцю 100000 кг черешні ціною 15 грн./кг до 01.07.2012р., 50000 кг абрикосу ціною 10 грн./кг до 01.09.2012р., 100000 кг персика ціною 10 грн./кг до 01.09.2012р., 1120000 кг яблук ціною 5 грн./кг до 01.04.2013р.

Листом № 01/06-1 від 01.06.2012р. КП "Промжилбуд" відмовилось від поставки черешні, персика та абрикоса за договором № 1/05, раніше сплачені кошти просило врахувати в якості передплати за поставку додаткової партії яблук у кількості 600 тон.

У іншій специфікації - від 04.06.2012р., додатку № 2 до договору № 1/05, сторони зазначили, що постачальник має передати покупцю до 01.04.2013р. 1720000 кг яблук, ціною 5 грн/кг, вартістю 8600000 грн.

Іншим листом - від 01.04.2013р. № 01/04-3, надісланим на адресу Агрофірми радгоспу "Білозерський" Колективне підприємство "Промжилбуд" відмовилось від поставки яблук за договором № 1/05, пославшись на неможливість прийняти товар за попередньо погодженими цінами.

Враховуючи вищезазначені обставини, Колективне підприємство "Промжилбуд" звернулось до господарського суду Херсонської області до Агрофірми радгоспу "Білозерський" про повернення на підставі ч.2 ст.693 ЦК України 100 тис. грн. з числа сплачених 8 600 000 грн. за платіжними дорученнями № 11 від 11.05.2012р. (3 млн. грн.), № 23 від 18.05.2012р. (3 млн. грн.), № 25 від 31.05.2012р. (2,6 млн. грн.), зазначивши, що 3358457,83 грн. відповідач вже повернув, а не повернутими залишаються 5241542,17 грн., з яких і заявлено до стягнення лише 100 тис. грн. у зв'язку з недостатністю коштів для сплати судового збору щодо всієї суми 5241542,17грн.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Статтею 265 Господарського кодексу України встановлено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Аналогічні положення містяться у ст. 712 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно зі ст. 663 ЦК України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку, що про відсутність достатніх підстав вважати названі платежі на загальну суму 8600000 грн. власне передплатою та передплатою саме за договором № 1/05, оскільки ні рахунки-фактури, на підставі яких вчинено платежі, ні платіжні доручення не містять даних про вчинення платежів на виконання грошових зобов'язань саме за договором № 1/05 та не містять даних про те, що вчинялась саме передплата.

Колегія суддів не погоджується з висновком місцевого господарського суду, з огляду на наступне.

По-перше, судом першої інстанції не враховано того факту, що частину передплати за договором (1697500,00 грн.) відповідачем було повернуто позивачу на підставі вимоги, викладеної в листі від 26.04.2013р. про повернення передплати за договором поставки №1/05 від 01.05.2012р. за плоди на підставі рахунків СФ-0000173 від 11.05.2012р., СФ-0000180 від 18.05.2012р., СФ-0000190 від 31.05.2012р. за платіжними дорученнями №11 від 11.05.2012р., №23 від 18.05.2012р., №25 від 31.05.2012р.

Крім того, обставини шодо перерахування позивачем передплати в сумі 8 600 000 грн. та часткової її повернення відповідачем в сумі 1 697 000 грн. саме за договором №1/05 від 01.05.2012 встановлені рішенням господарського суду Херсонської області від 07.04.2015у справі №923/1245/14. копія якого була надана позивачем до матеріалів справи ще в першому судовому засіданні. Зокрема, при розгляді вказаної справи судом досліджено і взято до уваги висновок Хі 5923 5924 судово-економічної експертизи, проведеної Одеським НДІСЕ на підставі ухвали господарського суду від 07.11.2014р. Проведеним експертним дослідженням первинних бухгалтерських документів встановлений факт існування господарських правовідносин між сторонами на підставі договору поставки № 1/05 від 01.05.2012р/. підтверджений факт перерахування підприємством КЇІ "Промжилбуд" на розрахунковий рахунок агрофірми-радгоспу "Білозерський" на виконання зобов'язань за договором поставки № 1/05 в якості попередньої оплати за фрукти 8600000 грн.

Рішення господарського суду Херсонської області від 07.04.2015 у справі №923/1245/14 вступило в законну силу 05 квітня 2015 року.

Згідно ч. З ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, апеляційний господарський суд зазначає, що вказані вище обставини підтверджують, що рахунки-фактури виписувались відповідачем та оплачувались позивачем саме на виконання зобов'язань встановлених п, 1 Специфікації від 10.05.2012 та п. 3.1. Додаткової угоди від 10.05.2015, які є Додатком №1 до Договору поставки №1/05 і його невід'ємними частинами.

Враховуючи вищенаведене, Одеський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення господарського суду Херсонської області від 07.07.2015р. по справі №923/665/15 - скасувати.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення господарського суду Херсонської області від 07.07.2015р. по справі №923/665/15 скасувати.

Позов Колективного підприємства "Промжилбуд" задовольнити.

Стягнути з Агрофірми радгоспу "Білозерський" (75003, Херсонська обл., Білозерський район, с. Дніпровське, вул. Центральна, 3 ) на користь Колективного підприємства "Промжилбуд" (75000, херсонська обл., смт Білозерка, пров. Харченко, 28/1, ) 100000 (сто тисяч) грн. боргу з повернення передплати та 2000,00 грн. судового збору за подання позовної заяви.

Зобов'язати господарський суд Херсонської області видати накази із зазначенням відповідних реквізитів сторін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови підписаний 28.09.2015р.

Головуючий суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Журавльов О.О.

Суддя Ліпчанська Н.В.