ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" вересня 2015 р.Справа № 924/1357/15

Господарський суд Хмельницької області у складі:

судді Заверуха С.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" м. Київ

до Приватного підприємства "ТРТ ІНТЕРНЕШНЛ" с. Довжок Хмельницька область

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1

про стягнення 4 770,42 грн.

Представники сторін:

позивача: не з'явився

відповідача: не з'явився

третьої особи: не з'явився

Повне рішення складено 21.09.2015р.

Суть спору: позивач - ПАТ "Страхова група "ТАС" м. Київ звернувся з позовом до господарського суду Хмельницької області про стягнення 4 770,42 грн.

В обґрунтування позову посилається на те, що 07.02.14р. водій ОСОБА_1, керував автомобілем марки "Рено", який належить ПП "ТРТ Інтернешинл" - надалі Відповідач, рухаючись в м. Донецькому, порушив п. 10.1.,10.9 ПДР, внаслідок чого здійснив зіткнення автомобіля, "Хонда" під керуванням водія ОСОБА_2, що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів.

Позивач вказує на те, що автомобіль марки "Рено" був забезпечений в СГ "ТАС" (далі Позивач) за полісом обов'язкового цивільно - правової відповідальності власників транспортних засобів АС 3455938. Позивач, відповідно до ст. 22.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" виплатив страхове відшкодування у розмірі 4770,42 грн., що підтверджується платіжним дорученням. Таким чином, позивач виконав свої зобов'язання перед Страхувальником згідно умов Договору.

Відповідно до постанови суду, вказана ДТП сталася з вини водія транспортного засобу "Рено", реєстраційний номер №ВХ 5451 ВІ, ОСОБА_1, визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на підпункт 33.1.2, 33.1 статті 33, пункт г) ст. 38.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Отже, за твердженнями позивача до нього перейшло право зворотної вимоги до відповідача, як до особи відповідальної за відшкодування заподіяних збитків.

Крім того, відповідачу було направлено регресну вимогу з проханням виплатити страхове відшкодування на користь позивача, яка залишилась без задоволення.

Представник позивача в судове засідання не з'явився. Однак, від позивача 31.08.2015р. на адресу суду надійшли пояснення з додатками в яких, останній звертає увагу суду на підпункт 33.1.2, 33.1 ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів", щодо обов'язкового повідомлення страховика протягом 3-ьох робочих днів.

Крім того, заявник зазначає, що відповідно до поліса АС 3455938, Страхувальником є ПП "ТРТ "Інтернешнл". Тому згідно з ст. 38.1.1. вказаного Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника. В заяві позивач просить суд розглядати дану справу без участі представника.

В поясненнях від 15.09.2015 р. позивач звертає увагу суду на той факт, що відповідач не звернувся письмово у строк визначений ст. 33 вказаного вище Закону, тому у позивача виникло право подати регресний позов, яким він і скористався.

Позивач зауважує, що вину ОСОБА_1 встановлено рішенням Кам'янець-подільського міськрайонного суду, тому доказами ДТП є постанова суду та розширена довідка ДАІ.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі, вимоги ухвали суду не виконано. Ухвала про порушення провадження у справі від 18.08.2015р. та ухвала від 07.09.2015 р. повернулась без вручення відповідачу з відміткою органу зв'язку: "за закінченням терміну зберігання". Також ухвала суду від 07.09.2015 р., окрім юридичної адреси відповідача, надіслана на адресу засновника останнього. При цьому приймається до уваги, що якщо ухвалу було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом (п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Також, згідно п. 3.9.2 вказаної постанови неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1 підпункту 3.9 цього пункту постанови.

Справа підлягає розгляду за наявними в ній матеріалами, згідно ст. 75 ГПК України.

Третя особа в судове засідання не з'явилась, письмових пояснень по суті спору не надала, причини суду не повідомила.

Суд, розглянувши матеріали справи, встановив таке.

ОСОБА_1 (працюючий водієм в ПП "ТРТ Інтернешнл"), 07.02.2014р. о 14 год. 20 хв. в м. Донецьк по вул. Калініна, 110/2, керуючи автомобілем Рено державний номерний знак НОМЕР_1, під час руху заднім ходом, не врахував дорожньої обстановки, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом Хонда державний номерний знак НОМЕР_2, внаслідок чого автомобіль Хонда отримав механічні пошкодження, чим порушив п.п. 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 17.03.2014р. ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненому ДТП.

Відповідно до довідки №9346824 Міністерства Внутрішніх Справ України автомобіль Рено державний номерний знак НОМЕР_1 належить Приватному підприємству "ТРТ ІНТЕРНЕШНЛ".

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля "Рено", реєстраційний номер НОМЕР_1 була застрахована в ПАТ "Страхова група "Тас" за договором у вигляді полісу обов'язкового страхування №АС/3455938 від 21.11.2013р.

Згідно зі страховим актом №50318р/33 від 05.03.2014р., розрахунком №50318р/33 від 05.03.2014р., калькуляцією №01388 33 сума страхового відшкодування становить 4770,42 грн.

25.02.2014р. ОСОБА_3 (водій автомобіля Хонда) звернувся до позивача із заявою №9/2746 про страхове відшкодування шкоди заподіяної в результаті пошкодження транспортного засобу Хонда в розмірі 4770,42 грн. При цьому у даному акті зазначено про можливість регресу, оскільки відсутнє звернення в СК.

Листом від 05.03.2014р. №2754 позивач повідомив ОСОБА_3, що сума страхового відшкодування 4770,42 грн. буде перерахована на реквізити, вказані у заяві на виплату страхового відшкодування.

Позивачем було виплачено страхове відшкодування на користь ОСОБА_3 у розмірі 4770,42 грн., що підтверджується відомістю №48 від 11.03.2014р., платіжним дорученням №937 від 11.03.2014р.

На момент дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ПП "ТРТ Інтернешнл", а тому позивач звернувся із вимогою від 13.07.2015р. №1463/3 до ПП "ТРТ Інтернешнл" щодо компенсування у порядку регресу витрати АТ "СГ "Тас" у розмірі 4770,42 грн.

Однак відповідач залишив дану вимогу без відповіді та задоволення, що стало підставою для позивача звернутися до суду за захистом порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Досліджуючи надані докази, оцінюючи їх в сукупності, судом береться до уваги таке:

Відповідно до ч. 3 ст. 35 ГПК України, обставини встановлені рішенням суду в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Отже, у випадку заподіяння шкоди внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, питання про її відшкодування вирішується за принципом вини.

Відповідно до ст. 1172 ЦК України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану її працівником під час виконання ним своїх трудових обов'язків.

Матеріалами справи підтверджено, що винною у скоєнні 07.02.2014 р. ДТП особою відповідно до постанови Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 17.03.2014р. є водій автомобіля "Рено" (реєстраційний номер НОМЕР_1), який належить ПП "ТРТ Інтернешнл" та який перебував під керуванням ОСОБА_1

Разом з цим, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля "Рено" (реєстраційний номер НОМЕР_1) була застрахована в ПАТ "Страхова група "Тас" за договором у вигляді полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/3455938 від 21.11.2013р.

Судом встановлено, що позивачем у відповідності до ст. 25 Закону України "Про страхування" було виплачено страхове відшкодування на користь ОСОБА_3 у розмірі 4770,42 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Статтею 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

В редакції, чинній на час ДТП, пунктом. 33.1 статті 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: - 33.1.1. дотримуватися передбачених правилами дорожнього руху обов'язків водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди; - 33.1.2. вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди; - 33.1.3. поінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси; - 33.1.4. невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Згідно з абзацом ґ) пп. 38.1.1. п. 38.1. ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду в разі, якщо він не повідомив страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2. пункту 33.1. ст. 33 цього Закону. При цьому строки визначені в п.33.1.4 Закону, а умови - в п.33.1.2.

Таким чином, з аналізу змісту вищенаведених норм законодавства вбачається обов'язок відповідача невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику відомості про ДТП. Невиконання даного обов'язку надає право страховику подати регресний позов до страхувальника (аналогічна позиція викладена в Постанові ВГСУ від 02.07.2014р. у справі №909/1473/13, в Постанові ВГСУ від 10.04.2013р. у справі №5011-54/15328-2012).

Отже, право на пред'явлення регресного позову виникає у страховика за умови існування передбачених вказаною статтею випадків, у даній справі - несвоєчасного повідомлення страхувальником страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди у строки і за умов, визначених підпунктом 33.1.2. пункту 33.1. ст. 33 Закону. При цьому, можливість задоволення такого позову залежить від доведеності наявності випадків, передбачених статтею 38 Закону (аналогічна позиція викладена в Постанові ВГСУ від 25.06.2014р. у справі №920/63/14).

Однак, як встановлено судом, відповідач вказані вимоги Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не виконав, докази своєчасного повідомлення позивача про настання 07.02.2014р. страхового випадку в матеріалах справи відсутні, і таких доказів відповідачем до суду не надано, як і не спростовано останнім під час розгляду справи.

Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку про наявність у позивача правових підстав для відшкодування відповідачем 4770,42 грн. матеріальної шкоди в порядку регресу.

Згідно зі ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст.34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи неподання відповідачем доказів погашення заявленої до стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу, позовні вимоги позивача обґрунтовані, підтверджені наявними у справі доказами та підлягають задоволенню.

Згідно з ст.ст.44, 49 ГПК України судові витрати по справі (судовий збір) підлягають покладенню на відповідача у звязку із задоволенням позову.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 45, 12, 15, 33, 43,44, 49, 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" м. Київ до Приватного підприємства "ТРТ ІНТЕРНЕШНЛ" с. Довжок Хмельницька область за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 про стягнення 4 770,42 грн. задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства "ТРТ ІНТЕРНЕШНЛ" (Хмельницька область, с. Довжок, вул. Щетініна, код 34844354) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" (м. Київ, вул. Перемоги, 65, код 30115243) 4 770,42 грн. (чотири тисячі сімсот сімдесят гривень 42 коп.) матеріальної шкоди в порядку регресу, 1827,00 грн. (одну тисячу вісімсот двадцять сім гривень 00 коп.) судового збору.

Видати наказ.

Повне рішення складено 21.09.2015р.

Суддя С.В. Заверуха

Віддрук. 4 прим.:

1 - до справи,

2 - позивачу, (м. Київ, вул. Костянтинівська, 73;), рекоменд.

3 - відповідачу, (Кам'янець-Подільский район, с. Довжок, вул. Щетініна, 26), рекоменд.

4 - третій особі, (Кам'янець-Подільський район, с. Довжок, вул. Кармелюка, 2А), рекоменд.