РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.09.2015Справа №910/15929/15

За позовом Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності;

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Клеоніка";

про стягнення 24 987,37 грн.

Суддя Мандриченко О.В.

Представники:

Від позивача: Глущенко О. Л., представник, довіреність № 01-38-173 від 26.06.2015 р.;

Від відповідача: не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Позивач у поданій до господарського суду позовній заяві просить стягнути з відповідача 24 987,37 грн. штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.06.2015 року порушено провадження у справі № 910/15929/15, розгляд справи призначено на 14.07.2015 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.07.2015 відкладено розгляд справи до 01.09.2015 р.

У судовому засіданні 01.09.2015 р. представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач був належним чином повідомлений про час, день і місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням, яке повернулося на адресу суду і підтверджує факт отримання ухвали господарського суду представником відповідача.

Відповідач не направив в судове засідання своїх повноважних представників, не надав письмовий відзив на позовну заяву, а також не заперечив позовні вимоги по суті.

З огляду на неявку представника відповідача в судове засідання, господарський суд враховує, що за змістом ст. 22 Господарського процесуального кодексу України прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України, а неявка представника відповідача не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд-

ВСТАНОВИВ:

Між Виконавчою дирекцією Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Клеоніка» (виконавець) 14.12.2013 року було укладено договір № 374/07/13 про закупівлю за державні кошти (далі-договір), згідно з п. 1.1. якого відповідач зобов'язувався надати протягом строку дії цього договору послуги із санаторно-курортного та відновлювального лікування застрахованим особам та членам їх сімей (далі - послуги) на підставі санаторно-курортних путівок (далі - путівка) у кількості, за видами та ціною, що визначені у додатку 1 до цього договору та за профілями лікування, зазначеними у додатку 2 до цього договору, а позивач - прийняти і оплатити такі послуги.

Згідно з п. 3.1. договору ціна договору становить з ПДВ 42 346 059,00 грн., що еквівалентна 6 133 путівкам.

Пунктом 6.3.14 договору сторони встановили, що виконавець зобов'язаний щоквартально до 1 числа другого місяця кварталу, наступного за звітним, подати замовнику інформацію, передбачену додатком 3 до цього договору, а саме: дані про кількість днів запізнення по путівках та (або) дострокового вибуття застрахованих осіб та (або) членів їх сімей та вартість ненаданих у зв'язку з цим послуг; у випадку поділу путівки для дорослого на дитину зазначити суму ПДВ, яка відповідно до пункту 197.1.6. статті 197 Податкового кодексу України має бути повернута. Також, до 01.02.2015 подати замовнику інформацію про невикористані путівки, бланки яких не повернуто виконавцю, із зазначенням № путівки, дати заїзду, ціни путівки, найменування виконавчої дирекції відділення Фонду, до якої було направлено путівку.

Позивач зазначає, що виконавчою дирекцією фонду направлявся лист-нагадування від 22.01.2015 №7.1-34-128 щодо необхідності подання зазначеної вище інформації до 01.02.2015. Проте, станом на теперішній час, в порушення умов договору, ТОВ «Клеоніка» відповідна інформація Виконавчої дирекції Фонду надана не була.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків. Цивільні права і обов'язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в Господарському кодексі України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Приписами ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України встановлено, що в силу зобов'язання одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Доказів виконання своїх зобов'язань за договором, а саме надання відомостей відповідно до п. 6. 3. 14 договору, відповідачем, станом на день розгляду справи, суду надано не було.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Таким чином, обов'язок доказування законодавчо покладено на сторони.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Відповідно до пункту 7.1 договору, у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов'язань за договором, сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством та договором.

Пунктом 7.2.6 договору сторони встановили, шо у випадку ненадання відомостей або надання неправдивих відомостей згідно з пунктом 6.3.14 цього договору, замовник має право стягнути з виконавця штраф у розмірі 0,5 % від загальної вартості послуг за цим договором.

З урахуванням вищевикладеного, перевіривши наданий позивачем розрахунок штрафу, суд дійшов висновку, що він є обґрунтованим, відповідає передбаченим умовам договору та законодавством порядку, у зв'язку з чим позовні вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Клеоніка" штрафних санкцій у розмірі 24 987,37 грн. підлягають задоволенню у повному розмірі.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір в розмірі 1 827,00 грн. покладається на відповідача та стягується з останнього в доход Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Клеоніка" (01032, м. Київ, вул. Льва Толстого, 33, оф. 75, ) на користь Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (04070, м. Київ, вул. Боричів Тік, 28, ) 24 987 (двадцять чотири тисячі дев'ятсот вісімдесят сім) грн. 37 коп. штрафних санкцій. Видати наказ.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Клеоніка" (01032, м. Київ, вул. Льва Толстого, 33, оф. 75, ) в доход Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1 827,00 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім). Видати наказ.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

5. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О. В. Мандриченко
Дата складання рішення 10.09.2015 р.