ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.09.2015 Справа № 905/1127/15

Суддя господарського суду Донецької області Філімонова О.Ю., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахта 1-3 «Новогродівська» м.Новогродівка Донецька область

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтне будівництво» м.Донецьк

про стягнення суми основного боргу у розмірі 64211,87грн., інфляційних витрат у розмірі 48942,61грн., 3% річних у розмірі 4928,93грн., пені у розмірі 19555,24грн.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1-довіреність від 11.08.2015р.

від відповідача: не явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Шахта 1-3 «Новогродівська» м.Новогродівка Донецька область звернулось до господарського суду Донецької області з позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтне будівництво» м.Донецьк про стягнення суми основного боргу у розмірі 64211,87грн., інфляційних витрат у розмірі 48942,61грн., 3% річних у розмірі 4928,93грн., пені у розмірі 19555,24грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідно до умов укладеного між сторонами договору поставки товару №88/12-П від 22.10.2012р. позивач зобовязався передати у власність відповідача продукцію, а відповідач зобовязався прийняти та оплатити продукцію, однак свої зобовязання відповідач не виконав в повному обсязі, в результаті чого за ним утворилась заборгованість у розмірі 64211,87грн.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує ст.ст. 526, ч.2 ст.530, 625, 629 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України.

Розглянувши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

22.10.2012р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Шахта 1-3 «Новогродівська» (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Шахтне будівництво» (Покупець) укладено договір №88/12-П.

Відповідно до п.1.1 договору, на умовах даного договору, постачальник зобов`язується передавати у власність покупця продукцію виробничо-технічного призначення (далі-продукція), а покупець зобовязується приймати продукцію та оплачувати.

Поставка продукції здійснюється партіями в асортименті, кількості, по цінам, з якісними характеристиками та в строки, узгоджені сторонами в специфікаціях до даного договору (п.3.1. договору).

Згідно з п.3.4. договору, датою поставки вважається дата, вказана представником покупця на відповідних товаросупроводжувальних документах, наданих постачальником, про прийомку продукції.

Відповідно до п.4.1. договору, ціни на продукцію, яка поставляється встановлюються сторонами у відповідних специфікаціях до даного договору.

Загальна вартість кожної партії продукції, яка поставляється постачальником по даному договору вказується у відповідних специфікаціях до договору.

Розрахунки за продукцію, яка поставляється по даному договору здійснюється покупцем шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 30 (тридцяти) банківських днів з моменту поставки відповідної партії продукції, якщо інше не обумовлено у відповідних специфікаціях до даного договору. (п.4.2. договору).

Пунктом 5.3. договору передбачено, що у разі несвоєчасної оплати продукції покупець сплачує постачальнику неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення оплати від вартості несплаченої продукції.

Даний договір вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами. Сторони дійшли до угоди, що у разі належного виконання обома сторонами своїх зобовязань, строк дії договору встановлюється до 31.12.2012р. включно. У разі невиконання (неналежного виконання) сторонами (стороною) своїх зобов`язань по даному договору, строк дії договору продовжується до повного виконання сторонами всіх прийнятих на себе зобовязань.

Дострокове розірвання даного договору допускається за угодою обох сторін. Договір вважається розірваним після завершення всіх розрахунків між сторонами. (п.8.1. договору).

25.10.2012р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Шахта 1-3 «Новогродівська» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Шахтне будівництво» укладено специфікацію № 1 до договору №88/12-П від 22.10.2012р.

Пунктом 2 специфікації визначено, що загальна вартість продукції по даній специфікації складає 58945,14грн.,в тому числі ПДВ: 9824,19грн.

Пункт 3 специфікації: строк поставки продукції жовтень 2012р. Строки поставки, об`єми та ціна ( з урахуванням заводської) можуть корегуватися за взаємною згодою сторін.

Пункт 5 специфікації: оплата поставленого товару здійснюється покупцем протягом тридцяти банківських днів з моменту поставки.

Пункт 8 специфікації: дана специфікація є невідємною частиною договору поставки №88/12-П від 22.10.2012р.

01.11.2012р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Шахта 1-3 «Новогродівська» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Шахтне будівництво» укладено специфікацію № 2 до договору №88/12-П від 22.10.2012р.

Пунктом 2 специфікації визначено, що загальна вартість продукції по даній специфікації складає 9631,76грн., в тому числі ПДВ: 1605,29грн.

Пункт 3 специфікації: строк поставки продукції листопад 2012р. Строки поставки, об`єми та ціни ( з урахуванням заводської) можуть корегуватися за взаємною згодою сторін.

Пункт 5 специфікації: оплата поставленого товару здійснюється покупцем протягом тридцяти банківських днів з моменту поставки.

Пункт 8 специфікації: дана специфікація є невідємною частиною договору поставки №88/12-П від 22.10.2012р.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Згідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обгрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим (ст. 43 Господарського процесуального кодексу України).

Договір №88/12-П від 22.10.2012р., укладений між сторонами за своєю правовою природою є договором поставки та підпадає під правове регулювання норм ст. 264-271 Господарського кодексу України та істотними умовами договору поставки, зокрема, є предмет, ціна, строк дії договору, умови поставки, термін її здійснення.

Відповідно до ч.3 ст. 264 Господарського кодексу України, основні вимоги щодо укладення та виконання договорів поставки встановлюються цим Кодексом, іншими законодавчими актами.

Згідно ч.1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч.1, ч.2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 691 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На виконання умов договору №88/12-П від 22.10.2012р., на підставі видаткових накладних: №469 від 31.10.2012р. на суму 5266,73грн., №463 від 30.10.2012р. на суму 58945,14грн. Товариство з обмеженою відповідальністю «Шахтне будівництво» отримало від Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахта 1-3 «Новогродівська» товар на загальну суму 64211,87грн. (а.с. 18-19).

Зі сторони відповідача видаткові накладні підписані ОСОБА_2 на підставі довіреностей №6 від 29.10.2012р., №11 від 30.10.2012р. (а.с.22-23).

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем складає 64211,87грн.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

За змістом ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відповідно до ст. 202 Господарського кодексу України та ст.599 Цивільного кодексу України зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином

Відповідач доказів погашення суми боргу у розмірі 64211,87грн. до матеріалів справи не надав, тому суд вважає позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також, позивач просить стягнути с відповідача 3% річних у розмірі 4928,93грн., інфляційні витрати у розмірі 48942,61грн., пеню у розмірі 19555,24грн.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перерахувавши 3% річні зазначає, що розмір 3% річних, який підлягає стягненню з відповідача складає 4934,20грн.: за видатковою накладною №469 від 31.10.2012р. на суму 5266,73грн. за період з 12.12.2012р. по 03.07.2015р. 3% річні у розмірі 404,31грн.; за видатковою накладною №463 від 30.10.2012р. на суму 58945,14грн. за період з 11.12.2012р. по 03.07.2015р. 3% річні у розмірі 4529,89грн.

Оскільки, суд не може виходити за межі заявлених позовних вимог, то 3% річні підлягають стягненню у розмірі 4928,93грн.

Суд, перерахувавши інфляційні витрати зазначає, що розмір інфляційних витрат, який підлягає стягненню з відповідача складає 49395,22грн.: за видатковою накладною №469 від 31.10.2012р. на суму 5266,73грн. за період з грудня 2012р. по червень 2015р. інфляційні витрати у розмірі 4051,45грн.; за видатковою накладною №463 від 30.10.2012р. на суму 58945,14грн. за період з грудня 2012р. по червень 2015р. інфляційні витрати у розмірі 45343,77грн.

Оскільки, суд не може виходити за межі заявлених позовних вимог, то інфляційні витрати підлягають стягненню у розмірі 48942,61грн.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Аналогічні положення закріплені і в ст.ст. 216, 217 Господарського кодексу України. При цьому, несвоєчасне виконання грошових зобовязань є належною підставою у розумінні ст. 218 Господарського кодексу України для застосування заходів господарсько-правової відповідальності.

Як встановлено ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є вид неустойки, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог, про стягнення неустойки (штрафу, пені).

У відповідності до вимог ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Перевіривши арифметичний розрахунок пені, наданий позивачем, суд позовні вимоги в частині стягнення пені задовольняє частково: за період з 28.07.2014р по 25.01.2015р. на суму заборгованості 64211,87грн., пеня у розмірі 8395,04грн.

В частині позовних вимог щодо стягнення пені у розмірі 11160,20грн., суд відмовляє.

Згідно вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32-34, 36, 43, 49, 82-85, 115, 116, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтне будівництво» (83086, м.Донецьк, вул.Артема, 36, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахта 1-3 «Новогродівська» (85483 Донецька область, м.Новогродівка, вул.Гагаріна, 3, ) суму основного боргу у розмірі 64211 (шістдесят чотири тисячі двісті одинадцять)грн. 87 коп., 3% річних у розмірі 4928 (чотири тисячі девятсот двадцять вісім)грн. 93коп., інфляційних витрат у розмірі 48942 (сорок вісім тисяч девятсот сорок дві)грн.61коп., пені у розмірі 8395 (вісім тисяч триста девяносто пять) грн.04коп., судовий збір у розмірі 2529 (дві тисячі пятсот двадцять девять) грн.59коп.

В частині позовних вимог щодо стягнення пені у розмірі 11160,20грн. суд відмовляє.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня складення повного рішення та може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя О.Ю. Філімонова

Дата складання повного тексту рішення 23.09.2015 року.

Надруковано 3 примірника:

1-до справи;

1-позивачу;

1-відповідачу