ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2015 р. Справа № 917/1452/15

За позовом ОСОБА_1, вул.Родимцева, буд.1а, м.Київ, 034041

до Приватного сільськогосподарського підприємства "Ярина", вул.Бровари, 83, с.Олексіївка, Гребінківський район, Полтавська область, 37411

про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників

Суддя Гетя Н.Г.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: ОСОБА_2

Після виходу з нарадчої кімнати судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно ст.85 ГПК України та повідомлено дату складання повного тексту рішення (22.09.15 р.).

Суть спору: розглядається позовна заява про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників приватного сільськогосподарського підприємства "Ярина", оформлене протоколом №26/11-13 від 26.11.2013 р., яким:

- призначено ОСОБА_3 головою загальних зборів учасників підприємства, а ОСОБА_1 секретарем загальних зборів учасників підприємства;

- виведено зі складу ПСП "Ярина" учасника ОСОБА_3, прийнято до складу учасників ОСОБА_4, та прийнято рішення внести зміни в статутні документи ПСП "Ярина";

- доручено внести зміни і провести державну реєстрацію статутних документів директору ПСП "Ярина" ОСОБА_5

Позивач в засідання суду не з'явився, в судовому засіданні 18.08.2015 р., його представник на задоволенні позовних вимог наполягав.

Представник відповідача проти задоволення позовної заяви заперечує, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву (а.с. - 76) та письмових поясненнях по суті спору.

Державний реєстратор надав оригінал матеріалів реєстраційної справи для огляду в судовому засіданні та копії необхідних документів для залучення до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив:

Згідно Статуту Приватне сільськогосподарське підприємство "Ярина" створене на підставі частини першої ст. 42 Конституції України, відповідно до чинного законодавства України, яке регулює порядок створення підприємств та їх діяльність.

Учасниками (власниками) приватного сільськогосподарського підприємства "Ярина" згідно Статуту в редакції станом на 2012 р. (а.с. 14-22) є: громадянка України ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Пунктом 3.2 Статуту в редакції 2012 р. визначено, що для забезпечення діяльності підприємства, за рахунок внеску учасників (власників) створений Статутний капітал у розмірі 500,00 грн, який належить в рівних частках підприємства:

ОСОБА_1 частка у розмірі 50% Статутного капіталу, що складає 250 грн.

ОСОБА_3 частка у розмірі 50% Статутного капіталу, що складає 250 грн.

Як зазначає позивач, 26.11.2013 року відбулися загальні збори учасників ПСП "Ярина", оформлені протоколом №26/11-13 (копія, а.с. - 13, оригінал протоколу був наданий в судовому засіданні слідчим СВ Гребінківського РВ УМВС України в Полтавській області), до порядку денного яких були включені питання:

1. Про обрання ОСОБА_6 та секретаря Загальних зборів учасників підприємства;

2. Про вихід ОСОБА_3 зі складу засновників підприємства, та передачу частки в Статутному капіталі ОСОБА_4, внесення змін в статутні документи ПСП "Ярина";

3. Про доручення внести зміни, і провести державну реєстрацію статутних документів директору ПСП "Ярина" ОСОБА_5

За результатами розгляду вказаних питань були прийняті наступні рішення:

1. ОСОБА_7 ОСОБА_6 Загальних зборів Учасників підприємства, а Дворик ОСОБА_8 загальних зборів Учасників підприємства.

2. Вивести із складу ПСП "Ярина" учасника ОСОБА_3 та прийняти до складу Учасників ОСОБА_4, та внести зміни в статутні документи ПСП "Ярина".

3. Доручити внести зміни і провести державну реєстрацію статутних документів директору ПСП "Ярина" ОСОБА_9

Як зазначає позивач, ніякого повідомлення про вищезазначені загальні збори ні поштою, ні кур'єром, ні телефаксом вона не отримувала. У зв'язку цим у неї не було можливості взяти участь у загальних зборах, чим грубо порушені її права як учасника.

Таким чином, позивач вказує на те, що протокол № 26/11-13 від 26.11.2013 р., який містить підпис ОСОБА_1 є недійсним, оскільки вона його не підписувала.

В обґрунтування даного факту позивач надає копію Висновку №38/15 експертного почеркознавчого дослідження від 15.04.2015 р., з якого вбачається, що "підпис від імені ОСОБА_1, електрофотографічне зображення якого міститься у графі "Секретар загальних зборів учасників товариства ОСОБА_1" в електрофотокопії Протоколу №26/11-13 Загальних зборів учасників ПСП "Ярина" від 26.11.2013 р., виконаний не ОСОБА_1, а іншою особою, з наслідуванням підпису ОСОБА_1 (копія а.с. - 10-11).

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі вказаного протоколу загальних зборів учасників ПСП "Ярина" №26/11-13 від 26.11.2013 р. було доручено внести зміни до статутних документів підприємства та провести державну реєстрацію цих змін директору ПСП "Ярина" ОСОБА_5 В зв'язку з вищевикладеним у лютому 2015 р. на підставі протоколу №26/11-13 Загальних зборів учасників ПСП "Ярина" від 26.11.2013 р. реєстраційна служба Гребінківського районного управління юстиції Полтавської області здійснила державну реєстрацію змін до установчих документів ПСП "Ярина", пов'язаних із зміною складу засновників (учасників) підприємства.

Позивач, посилаючись на те, що вона участі у вищевказаних зборах не приймали, за прийняте рішення не голосували, складений протокол №26/11-13 не підписували, вважає , що вказані збори були проведені з порушенням норм чинного законодавства України, рішення прийняті на них та оформлені протоколом 326/11-13 від 26.11.2013 р. були прийняті за відсутності кворуму, чим порушені її права як учасника ПСП "Ярина" та просить суд визнати недійсним рішення загальних зборів учасників приватного сільськогосподарського підприємства "Ярина", оформлене протоколом №26/11-13 від 26.11.2013 р.

При винесенні рішення суд виходив з наступного:

Статтею 1 ГПК України передбачено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Правові ознаки господарських товариств визначені Законом України "Про господарські товариства", главою 8 розділу ІІ Цивільного кодексу України та главою 9 розділу ІІ Господарського кодексу України. Господарськими товариствами, згідно зі статтею 79 Господарського кодексу України, визнаються підприємства або інші суб'єкти господарювання, створені юридичними особами та/або громадянами шляхом об'єднання їх майна і участі в підприємницькій діяльності товариства з метою одержання прибутку.

Як визначено ч. 1 ст. 1 Закону України від 19.09.1991 р. № 1576-XII "Про господарські товариства" та ст. 113 Цивільного кодексу України, господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками.

Відповідно до положень ст. 4 Закону України "Про господарські товариства", ст.ст. 87, 88 Цивільного кодексу України, ст.ст. 57, 82 Господарського кодексу України документом, який визначає правовий статус юридичної особи, є Статут. Згідно із ч. 2 ст. 4 Закону України "Про господарські товариства" до установчих документів включаються відомості про вид товариства, предмет і цілі його діяльності, склад засновників та учасників, найменування та місцезнаходження, розмір та порядок утворення статутного (складеного) капіталу, порядок розподілу прибутків та збитків, склад та компетенцію органів товариства та порядок прийняття ними рішень та ін.

Як вбачається з матеріалів справи, Статут Приватного сільськогосподарського підприємства «Ярина», затверджений рішенням загальних зборів учасників від 07.11.2012 р., оформлений протоколом № 07/11-12, містить відомості про засновників, предмет, цілі діяльності і управління підприємством, розмір статутного фонду із визначенням належних учасникам часток ( арк. справи 15-23).

Отже, суд вважає, що приватне сільськогосподарське підприємство «Ярина» є господарським товариством у розумінні ст. 79 Господарського кодексу України та ст. 1 Закону України "Про господарські товариства", а тому при вирішенні спору застосовуються норми, що регулюють діяльність господарських товариств. Аналогічна правова позиція підтверджується і судовою практикою, зокрема, викладена у постановах ВГСУ від 04.04.2012 р. у справі № 16/5025/1411/11, від 19.06.2013 р. у справі № 30/5005/10099/2011 та ін.

Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, скориставшись при цьому належним способом захисту, зокрема, наведеними в статті 16 ЦК України.

При вирішенні господарського спору суд повинен встановити наявність в особи, яка звернулася з позовом суб'єктивного права або законного інтересу, на захист якого подано позов, а також з'ясувати наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорювання (п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2008 року № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів").

Згідно зі ст. 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

У відповідності до ст. 88 Господарського кодексу України, ст. 116 Цивільного кодексу України, ст. 10 Закону України від 19.09.1991 р. № 1576-XII "Про господарські товариства" (зі змінами та доповненнями) учасник господарського товариства має право брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 18 Постанови від 24.10.2008 р. № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів", безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з прямою вказівкою закону є:

- прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення (статті 41, 42, 59, 60 Закону про господарські товариства);

- прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства (частина четверта статті 43 Закону про господарські товариства);

- прийняття загальними зборами рішення про зміну статутного капіталу товариства, якщо не дотримано процедури надання акціонерам (учасникам) відповідної інформації (статті 40, 45 Закону про господарські товариства).

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на відсутність кворуму для прийняття оспорюваного рішення, оскільки вона не брала участі у вказаних зборах та протокол № 26/11-13 від 26.11.2013 р. не підписувала та як доказ подає висновок 38/15 експертного почеркознавчого дослідження від 15.04.2015 р., в якій зазначено, що підпис ОСОБА_1 в протоколі №26/11-13 виконаний іншою особою.

Суд оцінює дані докази критично, оскільки, за загальним правилом доручати проведення судової експертизи можливо лише тим особам, яких атестовано відповідно до Закону і включено до Державного реєстру атестованих судових експертів, ведення кого покладено на Міністерство юстиції України (ст.9 Закону України "Про судову експертизу"). З поданих суду документів не вбачається, що експерти, які проводили вказані експертизи включені до даного реєстру.

Також, судом враховується, що згідно відомостей, які містяться в Статуті ПСП «Ярина» в редакції 2013 р. (а.с. -66-72 ), яким встановлений новий склад учасників ПСП «Ярина», позивач підписала вказану редакцію Статуту, її підпис посвідчено державним нотаріусом ОСОБА_10, 26.11.2013 р.. Тобто ОСОБА_1 було відомо про зміни у складі учасників ПСП «Ярина», що були затверджені на загальних зборах учасників ПСП "Ярина" 26.11.2013р., оформлені протоколом 26/11-13 та відображені в новій редакції Статуту та ці зміни в подальшому схвалені. Дані обставини встановлені в рішенні господарського суду Полтавської області від 31.08.2015 р. по справі №917/1240/15, яке станом на час винесення даного рішення набрало законної сили.

Згідно ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; обставини справа, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст.34 ГПК України). Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Зміст доказування полягає не тільки у поданні доказів, а і у доведенні їх переконливості перед судом, що позивачем зроблено не було.

Таким чином, суд дійшов до висновку про недоведеність позивачем факту проведення зборів за відсутності кворуму і, відповідно - відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст.33,43,49,82-85 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Повне рішення складено 22.09.2015.

Суддя Н.Г. Гетя