ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" вересня 2015 р. Справа № 911/3232/15

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Яготинський райагротехсервіс», м.Гребінка

до Головного управління Держземагенства у Київській області, м.Київ

Головного управління Держгеокадастру у Київській області

за участю третьої особи Яготинської районної державної адміністрації, м.Яготин

про розірвання договору оренди землі

Суддя А.Ю.Кошик

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1

Від відповідача 1: не зявився

Від відповідача 2: не зявився

Від третьої особи: не зявився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Яготинський райагротехсервіс» (далі позивач) до Головного управління Держземагенства у Київській області (далі відповідач) за участю третьої особи Яготинської районної державної адміністрації про розірвання договору оренди землі.

Провадження у справі №911/3232/15 порушено відповідно до ухвали суду від 28.07.2015 року та призначено справу до розгляду на 11.08.2015 року.

Третя особа Яготинська районна державна адміністрація у судове засідання 11.08.2015 року не зявилась та надіслала заяву, в якій проти позову не заперечує та просить суд розглянути справу без участі її представника.

Представник позивача у судовому засіданні 11.08.2015 року подав клопотання про залучення до участі у справі іншого відповідача Головне управління Держгеокадастру у Київській області.

Представник відповідача у судовому засіданні 11.08.2015 року подав відзив, в якому проти позову заперечує та просить суд замінити неналежного відповідача - Головне управління Держземагенства у Київській області на належного - Головне управління Держгеокадастру у Київській області. Розгляд справи відкладався на 25.08.2015 року.

Заслухавши у судовому засіданні 25.08.2015 року пояснення представників сторін господарський суд дійшов висновку про задоволення клопотання позивача та залучення до участі у справі співвідповідача Головне управління Держгеокадастру у Київській області.

Ухвалою суду від 25.08.2015 року до участі у справі у справі в якості співвідповідача залучено Головне управління Держгеокадастру у Київській області та відкладено розгляд справи на 08.09.2015 року.

31.08.2015 року до господарського суду від відповідача 2 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Представником позивача у судове засідання 08.09.2015 року не надано суду витребуваних ухвалою суду від 25.08.2015 року докумуентів. Розгляд справи відкладався до 24.09.2015 року.

В судовому засіданні 24.09.2015 року позивач позовні вимоги підтримав. Відповідачі та третя особа в судове засідання 24.09.2015 року не зявились.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих позивачем, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з викладених у позові обставин та підтверджується матеріалами справи, 29.12.2012 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Яготинський райагротехсервіс» (орендар), правонаступником всіх прав та обовязків якого є позивач, та Яготинською районною державною адміністрацією (орендодавець) було укладено Договір оренди землі кадастровий номер: :04:001:0028 (надалі - Договір).

Укладаючи Договір, позивач та Яготинська районна державна адміністрація керувалися фактом наявності на земельній ділянці кадастровий номер: :04:001:0028 об'єктів нерухомого майна: вагової з господарськими спорудами, належних на праві власності позивачу.

17.03.2015 року між позивачем (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Техімпекс» (покупець) було укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, який посвідчений приватним нотаріусом Яготинського районного нотаріального округу Київської області та зареєстровано у реєстрі за номером №311 (Договір купівлі-продажу).

Згідно з п. 1.1. Договору купівлі-продажу Продавець продає, а Покупець купує нежитлове приміщення (вагова з господарськими спорудами) за номером 2-а по вулиці Польова в селі Засупоївка Яготинського району Київської області. Приміщення розташоване на земельній ділянці площею 2,0967 га., кадастровий номер якої :04:001:0028.

Таким чином, у відповідності до Договору купівлі-продажу змінився власних нерухомого майна (будівлі, споруди), яке знаходиться на земельній ділянці кадастровий номер :04:001:0028.

Як наслідок, набуття Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Техімпекс» права власності на вагову з господарськими спорудами, яка знаходиться на орендованій позивачем земельній ділянці кадастровий номер :04:001:0028, є підставою для припинення Договору.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», що набрав чинності 1 січня 2013 року, переглянуто повноваження органів влади щодо розпорядження земельними ділянками. Відповідно до норм частини 4 статті 122 Земельного кодексу України земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності для всіх потреб у власність чи користування передають Державне агентство земельних ресурсів та його територіальні органи.

З урахуванням вищенаведеного, позивач 30.03.2015 року звернувся до Головного управління Держземагенства у Київській області (відповідач-1) з листом, у відповідності до якого повідомив відповідача про припинення Договору оренди землі кадастровий номер: :04:001:0028 від 29.12.2012 року.

Також, позивач повідомив відповідача-1 про добровільну відмову Товариством з додатковою відповідальністю «Яготинський райагротехсервіс» від права користування земельною ділянкою кадастровий номер :04:001:0028 у звязку з припиненням Договору оренди землі кадастровий номер: :04:001:0028 від 29.12.2012 року. Про необхідність здійснення дій щодо повернення земельної ділянки кадастровий номер :04:001:0028 за актом приймання-передачі земельної ділянки. Про необхідність здійснення дій щодо внесення змін до державного реєстру речових прав на нерухоме майно відносно іншого речового права - права оренди земельної ділянки кадастровий номер :04:001:0028.

01.07.2015 року позивач отримав від відповідача-1 листа, у відповідності до якого відповідач відмовив позивачу у припиненні Договору та пропонував позивачу повторно звернутись до відповідача з приводу припинення Договору, додавши до поданого раніше пакету документів (копія статуту позивача, копія Договору купівлі-продажу) документи, що підтверджують реєстрацію та посвідчують право власності на нерухоме майно.

В ході розгляду справи судом було встановлено, що на момент вирішення спору Головне управління Держземагентства у Київській області не є належним відповідачем у даній справі, оскільки центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності та земельних відносин, а також у сфері Державного земельного кадастру є Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) 9 пункт 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року № 15).

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2014 р. № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади», Державне агентство земельних ресурсів України реорганізовано шляхом перетворення в Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Відповідно до пункту 1 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Київській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 03 березня 2015 року № 24, Головне управління є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане.

Наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 22 червня 2015 року № 144 повноваження щодо забезпечення здійснення функцій і повноважень Головного управління Держземагентства у Київській області, що припиняється, покладено на Головне управління Держгеокадастру у Київській області.

Таким чином, належним відповідачем по справі № 911/3232/15 є Головне управління Держгеокадастру у Київській області (відповідач-2).

Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області надано відзив на позов, в якому відповідач проти позову заперечував, зазначив, що не відмовляв позивачу в розірванні договору оренди, а розяснив процедури його розірвання.

Зокрема, як вбачається з відповіді Головного управління, для припинення договору оренди від позивача вимагалось надання доказів державної реєстрації договору купівлі-продажу нерухомого майна, доказів переходу права користування землею до нового власника нерухомості (реєстрації договору оренди) новим власником майна.

Однак, суд не погоджується з відповідними твердженнями відповідача, оскільки, у відповідності до ч.9 ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав, їх обтяжень у результаті вчинення нотаріальної дії (надання відмови в ній) проводиться одночасно з вчиненням такої дії.

Таким чином, в силу ч.9 ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нотаріус не міг вчинити нотаріальні дії щодо посвідчення Договору купівлі-продажу без проведення державної реєстрації права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Техімпекс» на вагову з господарськими спорудами, яка знаходиться на орендованій позивачем земельній ділянці кадастровий номер :04:001:0028.

З урахуванням вищенаведеного, здійснення фактичного користування земельною ділянкою кадастровий номер :04:001:0028 та зведеною на ній будівлею (вагова з господарськими спорудами) її новим власником - Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Техімпекс» та добровільна відмова позивача від права користування зазначеною земельною ділянкою кадастровий номер :04:001:0028 є законодавчо закріпленою підставою для припинення Договору шляхом його розірвання.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вказані вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 13 Конституції України земля є об'єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 792 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Статтею 93 Земельного кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно з ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Пунктом 37 Договору передбачено, що договір припиняється і в інших випадках передбачених законом.

Згідно з п. 38 Договору дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін також з інших підстав, визначених законом.

Статтею 141 Земельного кодексу України передбачено, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, добровільна відмова від права користування земельною ділянкою та набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Згідно зі ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі, серед іншого, набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці. Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Отже, відповідно до чинного законодавства розірвання договору оренди в судовому порядку може бути здійснено тільки у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Аналогічна позиція викладена у п. 2.20 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 року № 6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин».

Статтею 120 Земельного кодексу України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Згідно з ч. 1 ст. 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Таким чином, із вищезазначених норм законодавства вбачається, що у разі переходу права власності на об'єкт нерухомого майна до набувача цього майна відбувається перехід тих прав на відповідну земельну ділянку, на яких вона належала відчужувачу - права власності або права користування. Відповідно для попереднього власника майна припиняється право на земельну ділянку, що є підставою для розірвання, зокрема, договору оренди землі.

Аналогічної правової позиції дотримується також Вищий господарський суд України при розгляді справ № 32/5005/1302/2012, № 18/5005/12936/2011 та Верховний Суд України у постановах від 20.08.2013 року (перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 25 грудня 2012 року у справі N 18/5005/12936/2011) та від 11.06.2011 року (перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 1 лютого 2011 року у справі N 11/227). Зокрема, зважаючи на фактичне припинення спірного договору оренди землі з моменту переходу до іншої особи права власності на об'єкти нерухомого майна, які належали орендарю, а також враховуючи наявність добровільної відмови останнього від права користування земельною ділянкою, оскільки фактичне користування нею і зведеною на ній будівлею здійснює новий власник цієї нерухомості, наявні підстави для припинення земельних відносин сторін за спірним договором оренди.

Враховуючи те, що фактичне користування спірною земельною ділянкою та зведеними на ній будівлями здійснює третя особа, позивач добровільно відмовився від права користування зазначеною земельною ділянкою, законодавством та умовами договору передбачена можливість дострокового розірвання договору оренди за рішенням суду на вимогу однієї із сторін, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для розірвання Договору оренди землі.

Крім того, згідно з ч. 5 ст. 116 Земельного кодексу України, земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі статтею 33 цього ж Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 34 ГПК України).

За наслідками розгляду спору позовні вимоги є доведеними та обґрунтованими, відповідачем не заперечені та не спростовані.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача про розірвання Договору оренди землі кадастровий номер: :04:001:0028 від 29.12.2012 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Яготинський райагротехсервіс» та Яготинською районною державною адміністрацією, є доведеними, обґрунтованими, підтверджені належними доказами і підлягають задоволенню.

Відшкодування судових витрат відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на належного відповідача - Головне управління Держгеокадастру у Київській області.

Керуючись статтями 32, 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Розірвати Договір оренди землі кадастровий номер: :04:001:0028 від 29.12.2012 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Яготинський райагротехсервіс» та Яготинською районною державною адміністрацією.

3. Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Київській області (03115, м. Київ, вул. Серпова, 3/14) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Яготинський райагротехсервіс» (37400, Полтавська обл., м. Гребінка, вул. Жовтнева, 100, код 13724194) 1218 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя А.Ю. Кошик