номер провадження справи 11/174/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2015 Справа № 908/4449/15

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі:

головуючий суддя Гончаренко С.А., розглянувши в відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю «Новомосковський завод залізобетонних та електротехнічних виробів» (вул. Північна, буд. 5, м.Новомосковськ, Дніпропетровська область, 52100, ),

до відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Інком-ВП» (вул.Героїв Сталінграду, буд. 56, прим. 104, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69002, ),

відомості про представників сторін та учасників судового процесу:

від позивача: ОСОБА_1 дов. б/н від 02.04.2015;

від відповідача: не зявився;

про: стягнення 343400,00грн., -

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Новомосковський завод залізобетонних та електротехнічних виробів» про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Інком-ВП» 346400,00грн. заборгованості, як вказано в позові, суми основного боргу за поставлений товар.

Ухвалою від 04.08.2015 порушено провадження по справі, призначені час і дата судового засідання, сторони зобовязані надати документи та вчинити дії, необхідні для всебічного та обєктивного дослідження обставин справи. З ціллю надання витребуваних матеріалів розгляд справи відкладався.

Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог, при цьому підставою виникнення спору зазначає порушення відповідачем умов договору №140213 купівлі-продажу від 14.02.2013 в частині своєчасної та повної оплати поставленого товару. Заборгованість за договором на момент звернення до суду з позовною заявою складає 343400,00грн. Разом з цим, позивач просить судові витрати, повязані із розглядом справи, віднести на відповідача.

Відповідач вимоги суду не виконав, відзив на позовну заяву та витребувані докази не надав, в судове засідання повноважного представника не направив. Заяв про розгляд справи без повноважного представника відповідача на адресу суду не надходило. За таких обставин, справа розглядається в порядку передбаченому ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, за наявними в матеріалах справи документами та за відсутністю повноважного представника відповідача.

Вивчивши матеріали справи і вислухавши пояснення представника позивача, встановив наступні обставини:

Статтею 11 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) закріплено, що цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

Відповідно до п. 2 цієї статті підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Зобовязанням, відповідно до п. п. 1, 2 ст. 509 ЦК України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

14.02.2013 між товариством з обмеженою відповідальністю «Новомосковський завод залізобетонних та електротехнічних виробів» (надалі Продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «Інком-ВП» (надалі Покупець) був укладений договір №140213 купівлі-продажу (надалі Договір).

У 1.1. Договору зазначено, що Продавець зобовязується передати у власність Покупця, а Покупець прийняти та оплатити у відповідності до умов договору товар, асортимент, кількість, якість, ціна та строк поставки якого зазначаються в Специфікаціях до договору, які є невідємною його частиною.

Згідно розділу 9 Договору, він вважається укладеним та вступає в силу з моменту його підписання сторонами та закінчується 31.12.2014, але закінчення строку дії договору не звільняє сторін від відповідальності за його порушення, які мали місце під час його дії.

За своєю правовою природою договір, укладений між позивачем та відповідачем, є договором поставки.

В силу положень ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Статтею 655 ЦК України передбачено, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до розділу 3 Договору Продавець здійснює поставку товару Покупцю автомобільним транспортом на умовах EХW, франко-завод (Інкотермс 2010), якщо інше не обумовлено у відповідних Додаткових угодах до даного договору. Реквізити відвантаження товару зазначаються Покупцем додатково у письмових заявах. Датою поставки товару вважається дата зазначена у видаткових накладних Покупця. Доставка товару автомобільним транспортом здійснюється Покупцем.

Позивач поставив відповідачу продукцію на загальну суму 554650,00грн., що підтверджується видатковими накладними:

- №215 від 18.03.2014 на суму 11250,00грн.;

- №603 від 18.07.2014 на суму 89100,00грн.;

- №602 від 19.07.2014 на суму 89100,00грн.;

- №622 від 25.07.2014 на суму 40500,00грн.;

- №623 від 25.07.2014 на суму 40500,00грн.;

- №621 від 26.07.2014 на суму 39150,00грн.;

- №753 від 03.09.2014 на суму 34400,00грн.;

- №757 від 04.09.2014 на суму 34400,00грн.;

- №762 від 04.09.2014 на суму 34400,00грн.;

- №769 від 08.09.2014 на суму 36000,00грн.;

- №772 від 09.09.2014 на суму 36000,00грн.;

- №774 від 10.09.2014 на суму 37800,00грн.;

- №781 від 10.09.2014 на суму 32050,00грн.

Також, факт отримання відповідачем товару, підтверджується товарно-транспортними накладними: №115 від 18.03.2014, №258 від 18.07.2014, №259 від 19.07.2014, №266 від 25.07.2014, №267 від 25.07.2015, №269 від 26.07.2014, №325 від 03.09.2014, №326 від 04.09.2014, №328 від 04.09.2014, №769 від 08.09.2014, №334 від 09.09.2014, №335 від 10.09.2014, №336 від 10.09.2015, та довіреностями: №69 від 17.03.2014, №216 від 15.07.2014, №219 від 24.07.2014, №255 від 01.09.2015.

Товар прийнято відповідачем без зауважень щодо кількості та якості.

Стаття 692 ЦК України визначає обовязок покупця оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно умови п.4.3. Договору загальна вартість договору визначається шляхом складання вартості товару, що продається згідно усіх Специфікацій до договору. Розрахунки за поставлений товар: 50% передоплата вартості товару, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок продавця, решта 50% на протязі 10 днів з моменту поставки товару.

Відповідач взяті на себе зобовязання за договором щодо оплати виконав частково, сплативши 211250,00грн, що підтверджується платіжними дорученнями, які надані позивачем, а саме:

- №2 від 22.05.2014 на суму 11250,00грн.;

- №172 від 09.12.2014 на суму 20000,00грн.;

- №173 від 09.12.2014 на суму 1000,00грн.;

- №319 від 09.12.2014 на суму 79000,00грн.;

- №188 від 29.12.2014 на суму 100000,00грн.;

Таким чином, на час звернення позивача із позовом до суду, у відповідача існує заборгованість перед позивачем в сумі 343400,00грн.

Позивач звертався до відповідача із претензією №1 від 15.05.2015 про сплату заборгованості, але відповідач на вказану претензію не відповів та заборгованість не сплатив.

Стаття 193 Господарського кодексу України (надалі ГК України) передбачає, субєкти господарювання та учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Аналогічне положення закріплено в ст. 526 ЦК України. Так, зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно умовам договору та вимогам цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а у разі відсутності таких умов і вимог згідно звичаїв ділового обігу або іншим вимогам, які звичайно ставляться.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Інком-ВП» 343400,00грн. заборгованості за поставлений товар позивачем заявлені правомірно та обґрунтовано, а тому підлягають задоволенню.

Судові витрати віднести на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального Кодексу України, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Інком-ВП» (вул.Героїв Сталінграду, буд. 56, прим 104, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69002, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Новомосковський завод залізобетонних та електротехнічних виробів» (вул. Північна, буд. 5, м.Новомосковськ, Дніпропетровська область, 52100, ) 343400 (триста сорок три тисячі чотириста) грн. 00коп. заборгованості за поставлений товар та 6868 (шість тисяч вісімсот шістдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В засіданні 21.09.2015 оголошена вступна і резолютивна частини рішення. Рішення в повному обсязі складено і підписане 24.09.2015.

Суддя С.А.Гончаренко