УХВАЛА

про повернення позовної заяви

29.09.2015Справа № 910/25410/15

Суддя Гумега О.В., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАРЕКС УКРАЇНА"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрний Холдинг Авангард"

про стягнення 476295,46 грн.

ВСТАНОВИВ:

Вивчивши подані матеріали, суд дійшов висновку, що позовна заява № 283 від 18.09.2015 (вх. № 25410/15 від 25.09.2015) і додані до неї документи підлягають поверненню позивачеві без розгляду з таких підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної суми.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 54 ГПК України передбачено, що позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов.

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 476295,46 грн. заборгованості на підставі субліцензійного договору № 1584/11-14 від 12.11.2014 та додатку № 1 від 12.11.2014 до зазначеного договору (далі - Договір та Додаток відповідно).

Як зазначає позивач у позовній заяві, 476295,46 грн. є "збільшеним розміром основного боргу внаслідок збільшення середньозваженого курсу національної валюти України стосовно долара США відповідно до Продажу доларів США на готівковому ринку за даними Національного банку України...". В обгрунтування зазначених вимог позивач стверджує, що "... за правилами п. 8 додатку до договору, Субліцензіат при здійсненні оплат зобов'язаний враховувати курс валют на дату платежу" (стор. 4 позовної заяви).

Разом з тим, в останньому абзаці стор. 3 позовної заяви позивач посилається на положення того ж пункт 8 Додатку до Договору, згідно яких "у випаду зміни (збільшення/зменшення) "Курсу долара", за наявності письмової вимоги будь-якої зі Сторін сума роялті, що підлягає сплаті, підлягає перерахунку по наступній формулі...". При цьому з наведеної у позовній заяві частини змісту п. 8 Додатку до Договору, а рівно з повного змісту цього пункту у Додатку до Договору, доданому до позовної заяви, фактично вбачається, що передумовою для здійснення перерахунку суми роялті у випадку зміни "Курсу долара" є письмова вимога будь-якої зі Сторін, а також підписання сторонами Акту узгодження цін ліцензій. Крім того, в п. 8 Додатку до Договору визначений порядок сплати відповідною стороною суми курсової різниці - впродовж 10 календарних днів, починаючи з наступного дня, що йде за останнім днем отримання письмової вимоги іншої сторони. При цьому змістом п. 8 Додатку до Договору фактично не підтверджується твердження позивача про те, що "Субліцензіат при здійсненні оплат зобов'язаний враховувати курс валют на дату платежу".

Зважаючи на викладене та за відсутності у позовній заяві жодних посилань на обставини, пов'язані з направленням позивачем відповідачу письмової вимоги стосовно сплати курсової різниці, її отримання відповідачем, підписання сторонами Акту узгодження цін ліцензій, суд дійшов висновку про відсутність у позовній заяві викладу обставин на яких грунтується вимога про стягнення з відповідача 476295,46 грн. як суми курсової різниці при оплаті роялті за користування спірним програмним забезпеченням згідно договору та додатку до нього.

Крім того, на стор. 4 позовної заяви зазначено, що "... оплата Відповідачем роялті за отримане в користування Програмне забезпечення була проведена ... 1) 100000,00 грн. - 01 грудня 2014 року; 2) 100000,00 грн. - 02 грудня 2014 року; 350000,00 грн. - 19 березня 2015 року; 4) 412708,30 грн. - 25 березня 2015 року", однак при цьому не вказано на докази, які мають такі зазначення підтверджувати, зокрема, докази здійснення відповідачем оплати у визначених сумах та у визначені дати.

Отже, у позовній заяві відсутній виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, не вказано доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, що, в свою чергу, є підставою для повернення позовної заяви без розгляду згідно з п. 3 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Наведений висновок суду узгоджується з правововою позицією Вищого господасрького суду України, викладеною в абз. 5 п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", де зазначено, що підставою для повернення позовної заяви є відсутність викладу обставин, на яких грунтується позовна вимога, та незазначення доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини.

За таких обставин, позовна заява № 283 від 18.09.2015 не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню.

Водночас суд звертає увагу, що відповідно до ч. 3 ст. 63 ГПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Крім того, при можливому повторному зверненні до господарського суду з відповідною позовною заявою слід врахувати, що письмові докази подаються в оригіналі, або в належним чином засвідченій копії (ч. 2 ст. 36 ГПК України).

Відповідно до пункту 5.27 Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003" відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії проставляють нижче реквізиту "підпис". Така відмітка проставляється на кожному аркуші засвідченої копії документа.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути без розгляду.

Суддя О.В. Гумега