ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
====================================================================УХВАЛА
29 січня 2015 року Справа № 915/2187/14
Господарський суд Миколаївської області у складі судді Давченко Т.М.
при секретарі Берко О.В.
за участю представників:
від позивача: ОСОБА_1 (довіреність № 01-02/166 від 25.11.2014р.),
від відповідача 1: ОСОБА_2 (довіреність № 856 від 26.06.2014р.),
представники відповідачів 2 та 3 не зявилися,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи
про визнання договору недійсним, -
Публічне акціонерне товариство «Судноплавна компанія «Укррічфлот» звернулося до господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Миколаївський суднобудівний завод «Океан», Компанії «ОСОБА_3В.» (OKEAN B.V.) та Компанії «Бельмонт Індастріз Інк.» (BELMONT INDUSTRIES INC.) про визнання недійсним договору строкової кредитної лінії №5 укладеного 14.06.2007р. між Компанією «ОСОБА_3В.» (OKEAN B.V.) та Відкритим акціонерним товариством «ОСОБА_6 ОСОБА_3» (найменування Публічного акціонерного товариства «Миколаївський суднобудівний завод «Океан» на дату укладення оскаржуваного договору). Ухвалою від 25.12.2014р. судом було порушено провадження у справі та призначено розгляд справи на 29.01.2015р.
28.01.2015р. до суду надійшло клопотання Публічного акціонерного товариства «Миколаївський суднобудівний завод «Океан» про відкладення розгляду справи у звязку із неналежним повідомленням сторін. Суд відхиляє зазначене клопотання, оскільки його підписано представником, довіреність якому видано колишнім розпорядником майна ОСОБА_7, тобто повноваження представника не підтверджено належним чином.
З матеріалів справи вбачається, що 14.06.2007р. між Компанією «ОСОБА_3В.» (OKEAN B.V.) та Відкритим акціонерним товариством «ОСОБА_6 ОСОБА_3» укладено договір строкової кредитної лінії № 5. Згодом відповідно до умов тристороннього Договору від 02.03.2010р. про відступлення прав та внесення змін та доповнень до Договору строкової кредитної лінії № 5, первісний кредитор Відповідач 2) відступив свої права за оспорюваним Договором компанії «Блакур Компані Інк.» (Blaur Compani Inc.). У подальшому, тристороннім договором від 14.05.2010р. про відступлення прав та внесення змін та доповнень до Договору строкової кредитної лінії № 5 Компанія «Блакур Компані Інк.» (Blaur Compani Inc.) відступила права за Договором № 5 компанії «Пойзантер Холдінгз Лтд» (Роіzаntег Ноldings Ltd.).
17.02.2012р. компанія «Пойзантер Холдінгз Лтд» (Роіzаntег Ноldings Ltd.) уклала Договір цесії (відступлення права вимоги) з Відповідачем 3) - Компанією «Бельмонт Індастріз Інк.» (Belmont Industries Inc.).
Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про міжнародне приватне право» вибір права - право учасників правовідносин визначити право якої держави підлягає застосуванню до правовідносин з іноземним елементом.
Статтею 43 Закону України «Про міжнародне приватне
право» встановлено, що сторони договору згідно із статтями 5 та 10 цього Закону можуть обрати право, що застосовується до договору, крім випадків, коли вибір права прямо заборонено законами України.
Згідно з ст. 47 Закону України «Про міжнародне приватне право» право, що застосовується до договору згідно з положеннями цього розділу, охоплює дійсність договору; тлумачення договору; права та обов'язки сторін; виконання договору; наслідки невиконання або неналежного виконання договору; припинення договору; наслідки недійсності договору; відступлення права вимоги та переведення боргу згідно з договором. Якщо при визначенні способів та порядку виконання договору, а також заходів, які мають бути вжиті в разі невиконання або неналежного виконання договору, неможливе застосування права, зазначеного в частині першій цієї статті, може бути застосоване право держави, у якій здійснюється виконання договору. Право, що застосовується до форми договору, визначається відповідно до статті 31 цього Закону.
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» суб'єкти, які є сторонами зовнішньоекономічного договору (контракту), мають бути здатними до укладання договору (контракту) відповідно до цього та інших законів України та/або закону місця укладання договору (контракту). Зовнішньоекономічний договір (контракт) складається відповідно до цього та інших законів України з урахуванням міжнародних договорів України. Суб'єкти зовнішньоекономічної діяльності при складанні тексту зовнішньоекономічного договору (контракту) мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо та у виключній формі цим та іншими законами України.
Права та обов'язки сторін зовнішньоекономічних договорів (контрактів) визначаються правом країни, обраної сторонами при укладенні договору (контракту) або в результаті подальшого погодження.
Як вбачається з договору строкової кредитної лінії № 5 від 14.06.2007р. (п.7.3) даний договір регулюється та тлумачиться відповідно до права Нідерландів.
Крім того, сторони угод про відступлення прав за договором строкової кредитної лінії від 02.03.2010р., від 14.05.2010р. та від 17.02.2012р. погодили, що усі питання, що виникають з нього чи у зв'язку з ним або його предметом чи структурою регулюються та тлумачаться відповідно до законодавства Англії.
Частиною 4 статті 4 ГПК України передбачено, що господарський суд у випадках, передбачених законом або міжнародним договором, застосовує норми права інших держав.
Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про міжнародне приватне право» при застосуванні права іноземної держави суд чи інший орган встановлює зміст його норм згідно з їх офіційним тлумаченням, практикою застосування і доктриною у відповідній іноземній державі.
Згідно ч. З ст. 8 Закону України «Про міжнародне приватне право» особи, які беруть участь у справі, мають право подавати документи, що підтверджують зміст норм права іноземної держави, на які вони посилаються в обґрунтуванні своїх вимог або заперечень, іншим чином сприяти суду чи іншому органу у встановленні змісту цих норм.
Отже, посилаючись на недійсність даного договору позивач має довести його недійсність опираючись на законодавство іноземних держав, а саме Нідерландів та Англії.
Проте, позивачем не надано жодних документів, що підтверджують зміст норм права іноземної держави, на підставі яких має ґрунтуватись судове рішення.
Крім цього, позовна заява підписана представником Публічного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» ОСОБА_8, на підтвердження повноважень якого надано копію довіреності № 01-02/165 від 25.11.2014р. Водночас, зазначена довіреність видана виконуючим обов'язки генерального директора Публічного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» ОСОБА_9, при цьому позивачем не надано доказів на підтвердження повноважень зазначеної особи на видачу такої довіреності від імені позивача. За таких обставин, не можливо дійти висновку, що позовну заяву підписано повноважною особою, тому суд вважає за необхідне зобовязати позивача надати належні докази наявності у ОСОБА_8 повноважень підписувати позовну заяву.
Також, копії доданих до позовної заяви документів неналежної якості, з них неможливо зясувати в повній мірі зміст документів. У звязку з цим, суд зобовязує позивача надати належним чином засвідчені читаємі копії документів.
За приписами п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.
Оскільки, відповідно до ч. 3 ст. 4-3 ГПК України господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, суд вважає за необхідне з метою дотримання процесуальних прав сторін розгляд справи відкласти.
Відповідно ст. 77 ГПК України господарський суд відкладає розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Такими обставинами, зокрема, є необхідність витребування необхідних доказів. Про відкладення розгляду справи виноситься ухвала, в якій вказуються час і місце проведення наступного засідання.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 77, 86 ГПК України, господарський суд, -
1. Розгляд справи відкласти на 19 лютого 2015 року о 10 год. 40 хв.
Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду Миколаївської області за адресою: м. Миколаїв, вул. Адміральська, 22, поверх 8, каб. № 812.
Участь у судовому засіданні повноважних представників сторін визнати обовязковою.
2. Зобовязати позивача завчасно надати суду:
- обґрунтування недійсності договору відповідно до законодавства України та Англії;
- надати підтвердження місцезнаходження відповідачів станом на день розгляду справи;
- надати обґрунтування підсудності спору господарському суду Миколаївської області з урахуванням наявних в контрактах арбітражних застережень;
- належні докази наявності у ОСОБА_8 повноважень підписувати позовну заяву від імені Публічного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» та бути представником цього товариства;
- належним чином засвідчені та читаємі копії документів, доданих до позовної заяви;
- докази зарахування судового збору, сплаченого за квитанцією № 495 від 24.11.2014р. до Державного Бюджету України.
3. Зобовязати відповідачів завчасно надати суду відзив по суті позовної заяви державною мовою з посиланням на номер справи, докази на обґрунтування відзиву і заперечень проти позову, докази надсилання відзиву позивачу.
4. Зобовязати відповідача 1) надати суду довідку (витяг) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців України станом на лютий 2015 року із зазначенням керівника.
5. Звернути увагу сторін на те, що:
- згідно з ст. 36 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії;
- представники сторін, які братимуть участь у судовому засіданні, повинні мати належно оформлені повноваження, в т.ч. копії довіреностей для залучення останніх до матеріалів справи;
- у відповідності до п.5 ч.1 ст. 83 ГПК України за ухилення від вчинення дій, покладених господарським судом на сторону, з винної сторони може бути стягнуто в дохід Державного бюджету України штраф у розмірі до 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Суд зауважує, що згідно приписів ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, яка визначає права та обовязки сторін у справі, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.
Суддя Т.М.Давченко