ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2015 р. Справа №917/83/15

за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз", вул. Козака, 2-а, м.Полтава, 36020

до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго", вул.Комарова, 2а, м.Полтава, 36008

про стягнення грошових коштів

Колегія суддів: головуючий суддя Кльопов І.Г., судді Білоусов С.М., Кульбако М.М.

Колегіальний розгляд справи змінено відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 10.08.2015р.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: ОСОБА_2

У судовому засіданні 11.08.2015р. оголошено вступну та резолютивну частину рішення відповідно до ст.85 ГПК України.

Суть спору: Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача 4 215 229,45грн., з яких інфляційні нарахування - 3 954 793,74грн. за період з 01.06.2014р. по 27.05.2015р. та 260 435,73грн. - 3% річних за період з 13.06.2014р. по 27.05.2015р., нарахованих у зв"язку з невиконанням відповідачем рішення господарського суду Полтавської області від 16.04.2013р. (постанови Харківського апеляційного господарського суду від 04.07.2013р.) у справі №917/328/13-г.

Позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечує, з підстав, викладених у відзиві на позов від 05.03.2015р. вхід. №3045

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 16.04.2013 року по справі №917/328/13-г з відповідача на користь позивача стягнуто 32195653,81 грн. основного боргу, 10000,00 грн. - пені, 134541,26 грн. - 3% річних, 68820,00 грн. судових витрат. Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 04.07.2013 року по справі №917/328/13-г рішення господарського суду Полтавської області змінено, на користь ПАТ Полтавагаз стягнуто 32 195 653,81 грн. основного боргу, 335 623,10 грн. - пені, 134541,26 грн. - 3% річних, 68820,00 грн. судових витрат та 3256,23 грн. судовий збір за розгляд апеляційної скарги. Постанова набрала законної сили 04.07.2013р.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 27.01.2014 року по справі №917/328/13-г заяву ПОКВПТГ Полтаватеплоенерго про розстрочку виконання рішення суду від 16.04.2013 року, постанови Харківського апеляційного господарського суду від 04.07.2014 року по справі №917/328/13-г задоволено частково. Розстрочено виконання рішення суду шляхом сплати належних до стягнення сум помісячно за графіком (ухвала господарського суду Полтавської області від 27.01.2014 року постановою Харківським апеляційним господарським судом від 26.03.2014 року залишена без змін).

Відповідачем здійснювалися певні проплати в рахунок погашення існуючого боргу. За даними позивача, з урахуванням проплат, залишок боргу станом на 12.01.2015р. становить 8421418,53 грн.

Враховуючи існування боргу, позивач нарахував та просить стягнути з відповідача інфляційні нарахування у розмірі 3 954 793,74грн. за період з 01.06.2014р. по 27.05.2015р. та 260 435,73грн. - 3% річних за період з 13.06.2014р. по 27.05.2015р., посилаючись на те, що прийняття судового рішення у справі та розстрочка його виконання не є підставами для припинення грошового зобов"язання.

При прийнятті рішення суд враховує наступне:

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Згідно ст. 124 Конституції України, судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до правової позиції, яка викладена в постанові Пленуму Вищого Господарського Суду України №14 від 17.12.2013 року Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань, зокрема в п. 7 визначено, що за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України.

Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов'язання.

Одночасно у вказаній постанові Пленуму зазначається, що вище наведене стосується й випадків здійснення господарським судом відстрочки і розстрочки виконання рішення, зміни способу та порядку виконання судового рішення шляхом звернення стягнення на кошти боржника (стаття 121 ГПК України), оскільки під час таких відстрочки чи розстрочки або зміни інфляційні процеси тривають, грошове зобов'язання залишається повністю або частково невиконаним і негативний вплив такої ситуації на позивача потребує відповідної компенсації згідно з вимогами частини другої статті 625 ЦК України.

Таким чином, суд погоджується з позивачем у тому, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України. Право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Отже, посилаючись на положення статті 625 ЦК України Позивач, враховуючи періоди виникнення заборгованості за договором, правомірно нарахував Відповідачу 3% річних та інфляційні нарахування.

Згідно положень статті 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Відповідно до статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Враховуючи вищенаведене, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені Позивачем позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судовий збір відповідно до положень статті 49 ГПК України покладається відповідача.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст. 43, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити

2. Стягнути з Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» (36008, м. Полтава, вул. Комарова, 2-а р/р 9 в філії Октябрського відділення №43 ПАТ «Ощадбанк» м. Полтава МФО 391098, ) на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» (36020, м. Полтава, вул. Козака, 2-а п/р 545 в філії - Полтавське управління ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 331467 ) 4 215 229,45грн., з яких інфляційні нарахування - 3 954 793,74грн. за період з 01.06.2014р. по 27.05.2015р. та 260 435,73грн. - 3% річних за період з 13.06.2014р. по 27.05.2015р., а також 73080,00грн. судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Повне рішення складено 12.08.2015р.

Головуючий суддя Кльопов І.Г.

Суддя Білоусов С.М.

Суддя Кульбако М.М.