ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" вересня 2015 р. Справа № 911/395/15

Господарський суд Київської області у складі колегії суддів: Рябцевої О.О. (головуючий), ОСОБА_1, ОСОБА_2, розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку Приватбанк, м. Дніпропетровськ

до Громадської організації Спілка дрібних підприємців, Київська обл., м. Біла Церква

про стягнення 72164,42 грн.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_3 (дов. № 3025-О від 17.09.2012 р.);

від відповідача: ОСОБА_4 (дов. від 10.09.2015 р.), ОСОБА_5 (дов. від 10.09.2015 р.), ОСОБА_6 голова;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

публічне акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк (далі - позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до громадської організації Спілка дрібних підприємців (далі - відповідач) про стягнення 72164,42 грн. заборгованості за договором банківського обслуговування від 07.12.2012 р., з яких 45486,72 грн. заборгованість за кредитом, 15556,46 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 8197,84 грн. пеня, 2923,40 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобовязань за договором банківського обслуговування від 07.12.2012 р. в частині своєчасного повернення кредиту та своєчасної сплати відсотків за користування кредитом та комісії за користування кредитом, в звязку з чим за ним утворилась заборгованість за кредитом у сумі 45486,72 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 15556,46 грн., та заборгованість по комісії за користування кредитом у сумі 2923,40 грн. В звязку з наявністю вказаної заборгованості позивачем на підставі п. 3.2.1.5.1. Умов та правил надання банківських послуг нараховано відповідачу 8197,84 грн. пені.

17.02.2015 р. до господарського суду Київської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву від 17.02.2015 р. №2, у якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову, обгрунтовуючи це тим, що: між позивачем та відповідачем не укладено договору в єдиній письмовій формі, скріплений підписами та печатками сторін, з дотриманням усіх істотних умов договору, у звязку з чим договір банківського обслуговування від 07.12.2012 р. є нікчемним.

У судових засіданнях 17.02.2015 р. та 05.03.2015 р. судом було оголошено перерву до 05.03.2015 р. та 24.03.2015 р. відповідно.

Ухвалою господарського суду Київської області від 05.03.2015 р. зобов'язано позивача надати докази надсилання ГО Спілка дрібних підприємців повідомлень про встановлений розмір кредитного ліміту станом на момент підписання заяви про відкриття поточного рахунку та про зміну встановленого кредитного ліміту та платіжні доручення в електронному та/або паперовому вигляді на перерахування грошових коштів з рахунку № 3572, що стосуються використання ГО Спілка дрібних підприємців кредитних коштів в межах встановленого банком ліміту.

Ухвалою господарського суду Київської області від 28.05.2015 р. призначено колегіальний розгляд справи № 911/395/15 та передано справу № 911/395/15 до відділу інформаційно-технічного забезпечення судового процесу для визначення складу колегії суддів.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.05.2015р. призначено колегію з розгляду справи № 911/395/15 у складі: ОСОБА_7 головуючий суддя, склад колегії суддів: Бацуца В.М., Карпечкін Т.П.

Ухвалою господарського суду Київської області від 02.06.2015 р. справу прийнято до провадження колегією суддів у складі: ОСОБА_7 (головуючий), ОСОБА_1, ОСОБА_8; розгляд справи призначено на 06.07.2015 р.

06.07.2015р. до господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання від 06.07.2015р. про проведення експертизи розрахунків, в якому відповідач вважає за потрібне призначити експертизу розрахунків заборгованості за кредитом, та при дослідженні зазначених розрахунків поставити експерту наступні питання: чи дійсно надавався кредит?; що в даних розрахунках є тілом кредиту?; які відсотки нараховані по тілу кредиту?; який нарахований розмір пені та штрафів?

За наслідками розгляду зазначеного клопотання судом останнє не задоволено у звязку з відсутністю необхідності у спеціальних знаннях при розгляді судом даної справи.

06.07.2015р. до господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання від 06.07.2015р. про надсилання матеріалів справи № 911/395/15 до правоохоронних органів, в якому відповідач просить суд передати матеріали справи № 911/395/15 до правоохоронних органів. Вказане клопотання судом не задоволено у звязку з його необґрунтованістю.

06.07.2015р. до господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання від 06.07.2015р. про зупинення провадження у справі, в якому відповідач просить суд зупинити провадження у справі до отримання висновків органів досудового слідства.

За наслідками розгляду клопотання відповідача про зупинення провадження у справі судом вказане клопотання не задоволено у звязку з відсутністю підстав, визначених ч.ч. 1, 2 ст. 79 ГПК України, для зупинення провадження у справі.

На підставі розпорядження керівника апарату господарського суду Київської області № 201-АР від 06.07.2015р. Про проведення заміни у складі колегії суддів з розгляду справи № 911/395/15 здійснено заміну судді Карпечкіна Т.П. у складі колегії суддів шляхом проведення повторного автоматизованого розподілу, замінивши суддю Карпечкіна Т.П. на суддю Саванчук С.О.

Ухвалою господарського суду Київської області від 06.07.2015 р. справу прийнято до провадження колегією суддів у складі: ОСОБА_7 (головуючий), ОСОБА_1, ОСОБА_2; розгляд справи призначено на 17.07.2015 р.

17.07.2015р. до господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання про залишення позову без розгляду від 17.07.2015 р., у якому відповідач просить залишити позов без розгляду у звязку з ненаданням позивачем без поважних причин витребуваних судом документів.

Розглянувши вказане клопотання відповідача, судом останнє не задоволено у звязку з відсутністю правових підстав для залишення позову без розгляду.

У судових засіданнях 01.09.2015 р. та 10.09.2015 р. судом було оголошено перерву до 10.09.2015 р. та 14.09.2015 р. відповідно.

Представник позивача в судових засіданнях 17.02.2015 р., 05.03.2015 р., 28.05.2015 р., 17.07.2015 р., 01.09.2015 р., 10.09.2015 р. та 14.09.2015 р. підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, та у судових засіданнях 10.09.2015 р. та 14.09.2015 р. надав суду для огляду оригінал заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 07.12.2012 р.

Представники відповідача в судових засіданнях 17.02.2015 р., 05.03.2015 р., 17.07.2015 р., 01.09.2015 р., 10.09.2015 р. та 14.09.2015 р. заперечували проти позову посилаючись на відсутність підстав для його задоволення та недоведеність позивачем обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд

ВСТАНОВИВ:

07.12.2012 р. між публічним акціонерним товариством комерційним банком Приватбанк (банк) та Громадською організацією Спілка дрібних підприємців (клієнт) було підписано заяву про відкриття поточного рахунку та картку зі зразками підписів і відбитка печатки, згідно якої відповідач погодився та зобовязався виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, ОСОБА_8 банку Договорі банківського обслуговування в цілому.

При цьому, у заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 07.12.2012 р. сторони погодили, що відносини між банком і клієнтом можуть вирішуватись як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до договору, так і шляхом обміну інформацією/погодження з банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку (www.pb.ua чи інший інтернет- /SMS- ресурс, вказаний банком).

Відповідно до заяви підписом відповідач приєднався і зобов'язався виконувати умови, викладені в Умовах та правилах надання банківських послуг (далі - Умови), ОСОБА_9 - договорі банківського обслуговування в цілому. Оригінал зави був оглянутий судом у судових засіданнях 10.09.2015 р. та 14.09.2015 р.

Частинами 1, 2 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Обовязковість скріплення правочину печаткою може бути визначена за письмовою домовленістю сторін.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Таким чином, суд дійшов висновку, що підписанням заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 07.12.2012 р. відповідач приєднався і зобов'язався виконувати умови, викладені в Умовах та правилах надання банківських послуг, ОСОБА_9 - договорі банківського обслуговування в цілому.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 20.08.2013 р. у справі № 15/5007/1293/12.

Отже, відповідач своїм підписом та скріпленням його печаткою на заяві засвідчив факт укладення з позивачем договору та взяв на себе зобов'язання виконувати умови зазначеного договору.

Тобто, підписана позивачем та відповідачем заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 07.12.2012 р., а також «Умови та правила надання банківських послуг» і «Тарифи Банку», розміщені на сайті://privatbank.ua (далі за текстом - Умови) в їх сукупності визначають істотні умови договору банківського обслуговування та підтверджують факт його укладення між позивачем та відповідачем, що спростовує твердження відповідача про нікчемність договору у звязку з його укладенням в усній формі та недосягненням сторонами згоди щодо істотних умов такого договору.

Відповідної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України у постанові від 22.01.2015 р. у справі №909/360/14.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

За загальним правилом, передбаченим ч. 1 ст. 1072 ЦК України та ч. 22.9. с. 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" банк повинен виконати розпорядження клієнта виключно в межах залишку коштів на рахунку платника.

Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 1069 ЦК України якщо відповідно до договору банківського рахунку банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу.

Отже, норми чинного законодавства надають сторонам договору банківського рахунку можливість передбачити в ньому положення про надання банком клієнту овердрафту - короткострокового кредиту, який надається понад залишок грошових коштів на поточному рахунку клієнта в цьому банку в межах заздалегідь обумовленої суми шляхом дебетування його рахунка, що надає клієнту можливість здійснювати платежі за умови відсутності або недостатність грошових коштів на його рахунку.

Таким чином, укладений між позивачем та відповідачем договір є змішаним договором банківського рахунку та кредитного договору.

Згідно з п. 3.2.1.1.1. Умов кредитний ліміт на поточний рахунок (далі - Кредит) надається на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміту (далі - Ліміт). Про розмір ліміту Банк повідомляє Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших). Банк здійснює обслуговування ліміту Клієнта, що полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку Клієнта, при наявності вільних грошових ресурсів, за рахунок кредитних коштів в межах ліміту, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо.

Відповідно до п. 3.2.1.1.3. Умов кредит надається в обмін на зобов'язання Клієнта з повернення кредиту, сплаті відсотків та винагороди.

Згідно з п. 3.2.1.1.5. Умов кредитний ліміт являє собою суму грошових коштів, в межах якої Банк здійснює оплату розрахункових документів Клієнта понад залишок грошових коштів на його поточному рахунку.

Відповідач у відзиві на позовну заяву вказує, що у заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 07.12.2012 р. не визначено кредитного ліміту в межах певної визначеної суми.

Проте, вказані твердження відповідача спростовуються наступним.

Положеннями п. 3.2.1.1.6. Умов визначено, що ліміт може бути змінений Банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами Банку. Підписавши Угоду, Клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться Банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших).

Відповідно до умов договору банківського обслуговування від 07.12.2012 р. відповідачу встановлювались наступні кредитні ліміти: 10.12.2012 р. 1000 грн., 17.12.2012 р. 6000,00 грн., 04.02.2013 р. 7500,00 грн., 04.03.2013 р. 15000,00 грн., 13.03.2013 р. 16000,00 грн., 29.04.2013 р. 17500,00 грн., 20.05.2013 р. 40500,00 грн., 14.11.2013 р. 52000,00 грн., 02.03.2014 р. 49346,10 грн., що підтверджується довідкою про розмір встановлених кредитних лімітів вих. №08.7.0.0.0/43 від 12.01.2015 р. та наявними в матеріалах справи виписками з системи «Приват24», до якої відповідач приєднався 10.12.2012 р. шляхом підписання акта про підключення до системи дистанційного обслуговування «Приват24», копія якого знаходиться в матеріалах справи.

Пунктом 3.2.1.1.8. Умов передбачено, що проведення платежів Клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться Банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання Клієнта до Умов і правил надання банківських послуг (або у формі Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, чи у будь-якій іншій формі - Угода). При належному виконанні Клієнтом зобовязань, передбачених Умовами та правилами надання банківських послуг, за відсутності заперечень за місяць до закінчення терміну обслуговування ліміту, проведення платежів Клієнта у порядку обслуговування ліміту може бути продовжено Банком на той самий строк.

Згідно з п. 3.2.1.1.16. Умов при укладанні договорів та угод, або вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання Клієнта до Умов та правил надання банківських послуг (або у формі Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/Інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі), Банк і Клієнт допускають використання підписів Клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований Банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі Клієнта з правом першого підпису. Підписання договорів та угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Як встановлено судом, відповідно до умов договору позивачем протягом періоду дії договору було надано відповідачу кредит у межах встановленого кредитного ліміту, що підтверджується випискою з поточного рахунку відповідача №3572 за період з 07.12.2012 р. по 11.02.2015 р., меморіальними ордерами за період з 11.12.2012 р. по 05.05.2014 р. та платіжними дорученнями за період з 12.12.2012 р. по 23.04.2014 р.

Відповідно до п. 3.2.1.4.1. Умов за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт сплачує відсотки, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом (диференційована процентна ставка).

Згідно з п. 3.2.1.4.1.1. Умов за період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулення дебетового сальдо в одну з дат до 25-го числа поточного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилось з 1-го до 20-го (включно) числа поточного місяця або до 25-го числа наступного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 21-го до кінцевого числа поточного місяця (далі - період, в який дебетове сальдо підлягає обнуленню), розрахунок відсотків проводиться за процентною ставкою в розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

У випадку необнулювання дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнуленню, на протязі 90 днів з кінцевої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, Клієнт сплачує Банку за користування кредитом відсотки в розмірі 36% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнуленню (п. 3.2.1.4.1.2. Умов).

Пунктом 3.2.1.4.1.3. Умов встановлено, що у разі непогашення кредиту впродовж 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання Клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні Клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань Клієнт сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення Клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань і при реалізації права Банку на встановлення іншого терміну повернення кредиту, передбаченого Умовами та правилами надання банківських послуг, Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення, виходячи з 360 днів у році. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань.

Під непогашенням кредиту мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня (п. 3.2.1.4.1.4 Умов).

Відповідно до п. 3.2.1.4.4. Умов Клієнт сплачує Банку винагороду за використання Ліміту відповідно до п.п. 3.2.1.1.6, 3.2.1.2.3.2, 1-го числа кожного місяця в розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку, передбаченому Умовами та правилами надання банківських послуг.

Розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається (п. 3.2.1.4.9. Умов).

Відповідно до п. 3.2.1.2.3.4. Умов та Правил надання банківських послуг банк має право при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбаченого цим розділом Умов та Правил надання банківських послуг, змінити умови кредитування зажадати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за кредитом в повному обсязі шляхом подання відповідного повідомлення.

Як встановлено судом, відповідач свої зобов'язання за договором банківського обслуговування від 07.12.2012 р. перед позивачем у повному обсязі не виконав, в звязку з чим станом на 19.12.2014 р. за ним існує заборгованість за кредитом у сумі 45486,72 грн., яка 05.05.2014 р. була винесена банком на прострочення, заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 15556,46 грн. та заборгованість по комісії за користування кредитом у сумі 2923,40 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи випискам з поточного рахунку відповідача №3572 за період з 07.12.2012 р. по 11.02.2015 р., за період з 01.05.2014 р. по 19.12.2014 р. та доданим до позовної заяви розрахунком заборгованості.

В звязку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором банківського обслуговування 07.12.2012 р. позивач направив на адресу відповідача претензію вих. № 21207КІС0S0С2 від 10.12.2014 р., у якій просив негайно погасити прострочену заборгованість у сумі 70689,21 грн. Факт направлення позивачем претензії підтверджується наявними в матеріалах справи копіями фіскального чеку № 4881 від 15.12.2014 р., списком згрупованих поштових відправлень № 5337 та описом вкладення у цінний лист від 15.12.2014 р.

Проте, вказана претензія була залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (абз. 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України).

Абзацом 1 ч. 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що з моменту надання кредиту та за період дії договору відповідач неналежним чином виконував свої обов'язки по поверненню кредиту та сплаті відсотків і комісії за його користування за договором, в зв'язку з чим з моменту направлення позивачем претензії відповідачу про повернення кредиту та сплату нарахованих відсотків і комісії за його користування, у відповідача відповідно до п. 3.2.1.2.3.4. Умов та Правил надання банківських послуг виник обов'язок достроково повністю повернути кредит та сплатити нараховані проценти та комісію, а також штрафні санкції, незалежно від строку виконання зобов'язання.

Проте, відповідач в порушення умов договору банківського обслуговування від 07.12.2012 р. на момент звернення позивача до суду свої зобовязання щодо повернення кредиту та оплати відсотків за користування кредитом і оплати комісії за користування кредитом не виконав, в звязку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача 45486,72 грн. заборгованості за кредитом, 15556,46 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом та 2923,40 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом.

Згідно з приписами статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Отже, оскільки на момент прийняття рішення заборгованість відповідача за договором банківського обслуговування від 07.12.2012 р., а саме заборгованість за кредитом у сумі 45486,72 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 15556,46 грн. та заборгованість по комісії за користування кредитом у сумі 2923,40 грн. не сплачена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, то господарський суд дійшов висновку, що вказані позовні вимоги підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 8197,84 грн. пені, нарахованої на заборгованість за кредитом, процентами за користування кредитом та комісією за загальний період з 05.05.2014 р. по 19.12.2014 р.

Згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно з ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 3.2.1.5.1. Умов передбачено, що при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 3.2.1.2.2.2., 3.2.1.4.1., 3.2.1.4.2., 3.2.1.4.3., термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.3.4., винагороди, передбаченої п.п. 3.2.1.2.2., 3.2.1.4.4., 3.2.1.4.5., 3.2.1.4.6. Клієнт виплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Пунктом 3.2.1.5.4. Умов передбачено, що нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбаченої п. 3.2.1.5.1., 3.2.1.5.2., 3.2.1.5.3, здійснюється протягом 3 років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано Клієнтом.

Враховуючи те, що наданий позивачем розрахунок пені відповідає умовам договору банківського обслуговування від 07.12.2012 р. та є арифметично вірним, суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача 8197,84 грн. пені.

Судовий збір відповідно до ст. 49 ГПК України покладається судом на відповідача.

Керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 33, 34, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Громадської організації Спілка дрібних підприємців (09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Ярмакова, буд. 4, код 24893126) на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку Приватбанк (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, код 14360570) 45486,72 грн. (сорок п'ять тисяч чотириста вісімдесят шість грн. 72 коп.) заборгованості за кредитом, 15556,46 грн. (п'ятнадцять тисяч пятсот пятдесят шість грн. 46 коп.) заборгованості по процентам за користування кредитом, 8197,84 грн. (вісім тисяч сто девяносто сім грн. 84 коп.) пені, 2923,40 грн. (дві тисячі девятсот двадцять три грн. 40 коп.) заборгованості по комісії за користування кредитом та 1827,00 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім грн. 00 коп.) судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Головуючий О.О. Рябцева

Суддя В.М. Бацуца

Суддя С.О. Саванчук

Рішення підписано 28.09.2015 р.