ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" вересня 2015 р.Справа № 922/4618/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Інте Т.В.

при секретарі судового засідання Федоровій К.О.

розглянувши справу

за позовом ТОВ "Топсервіс-медтехніка", м. Київ
до Державної установи "Інститут загальної та невідкладної хірургії ім. В.Т. Зайцева Національної академії медичних наук України" (ДУ "ІЗНХ ім. В.Т. Зайцева НАМНУ"), м. Харків 3-я особа , що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби у Харківській області, м. Харків
про стягнення коштів
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, дов. б/н від 01.08.15 р.;

відповідача - ОСОБА_2, дов. від 04.12.14 р.;

третьої особи - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Топсервіс-медтехніка", звернувся до господарського суду Харківської області з позовом, в якому просить стягнути з відповідача - Державної установи "Інститут загальної та невідкладної хірургії ім. В.Т. Зайцева Національної академії медичних наук України" основний борг в сумі 461900,00 грн., 3% річних в сумі 21715 грн., інфляційні втрати в сумі 353875,32 грн. та 16750,00 грн. судового збору, мотивуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем його грошових зобов'язань за договором №51-мо від 06.12.13 р.

20.08.15 р. відповідач надав письмовий відзив, в якому проти задоволення позовних вимог заперечував та зазначив, що Державна установа "Інститут загальної та невідкладної хірургії ім. В.Т. Зайцева Національної академії медичних наук України" не є головним розпорядником бюджетних коштів, належним виконує свої зобов'язання, відповідно до умов договору, і діє виключно у межах чинного законодавства.

Представник позивача в судовому засіданні 07.09.15 р. підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 07.09.15 р. підтримав свій відзив, заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Представник третьої особи в судове засідання 07.09.15 р. не з'явився, через канцелярію суду надав клопотання про слухання справи за його відсутністю.

Беручи до уваги подання відповідачем письмових заперечень та диспозитивність права сторони на участь у судовому засіданні, суд вважає за можливе, задовольнити клопотання третьої особи про слухання справи без участі її представника.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

06 грудня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Топсервіс-медтехніка" (позивач, учасник) та Державною установою "Інститут загальної та невідкладної хірургії ім. В.Т. Зайцева Національної академії медичних наук України" (відповідач, замовник) було укладено договір № 51-мо (далі - договір) (а.с. 29-33), відповідно до умов якого, учасник зобов'язався у 2013 році поставити замовникові устатковання радіологічне, електромедичне та електротерапевтичне устатковання, а замовник - прийняти і оплатити такі товари.

Відповідно до п. 1.2 договору, найменування (номенклатура, асортимент) та кількість товару: устатковання радіологічне, електромедичне та електротерапевтичне устатковання (код ДК 016-2010 - 26.60.1) електрохірургічний комплекс - 1 комплект, згідно специфікації (додаток № 1)(а.с. 33), який є невід'ємною частиною договору.

Ціна його договору становить 461900 грн. (без ПДВ), ПДВ не передбачено згідно п. 197.1.27 Податкового кодексу України (п. 3.1 договору).

У розділі IV договору, сторони визначили порядок здійснення оплати.

Пунктом 4.1 договору сторони передбачили, що розрахунки проводяться шляхом: попередньої оплати у розмірі 100% загальної суми договору - становить 461900 грн. 00 коп. (без ПДВ) на розрахунковий рахунок учасника протягом п'яти банківських днів з дня надходження грошових коштів з Державного бюджету (п.п. 1, п. 1 Постанови КМУ від 09.10.2006 р. № 1404 "Питання попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповується за бюджетні кошти" зі змінами, лист Національної академії медичних наук України № 8-06/459 від 05.03.2013 року). Платіжні зобов'язання виникають при наявності відповідного бюджетного призначення. У разі затримки бюджетного фінансування розрахунок за поставлений товар здійснюється протягом 3-х банківських днів з дати отримання Замовником бюджетного призначення на фінансування закупівлі за свій рахунок. До рахунка додаються: товаро-супровідні документи (п. 4.2.,4.3. договору).

Відповідно до п. 5.1. договору, товар повинен бути поставлений за заявкою замовника в кількості та у строки, що не перевищують 3-х місяців з дати отримання учасником передоплати, але не пізніше 19 грудня 2013 року. Датою передоплати вважається той день, коли грошові кошти надійшли на розрахунковий рахунок учасника.

Місце поставки товару: 61103, м. Харків, в'їзд Балакірєва, 1, склад замовника. доставка товару здійснюється транспортом учасника (п. 5.2 договору).

Сторони у п.5.3 договору визначили, що є можливе постачання товару за заявкою замовника до надходження передоплати на рахунковий рахунок учасника.

Приймання-передача товарів проводиться по кількості місць без розпаковки тари, оформлюється видатковою накладною, яка підписується матеріально відповідальними особами учасника та замовника (11.5.5 договору).

П. 5.11. договору передбачено, що протягом 3 (трьох) днів після завершення постачання товару, передбаченого цим договором, проведення пуско-налагоджувальиих робіт, між учасником та замовником складається двосторонній акт приймання-передачі. Складання акту приймання-передачі не звільняє учасника від виконання зобов'язань, передбачених розділом II Договору "Якість товарів, робіт чи послуг".

Зобов'язання учасника щодо поставки товару вважаються виконаними у повному обсязі з моменту завершення пуско-палагоджувальних робіт товару та навчання медичного персоналу у місці поставки замовника за узгодженням з замовником датою початку та програмою навчання. Факт виконання учасником обов'язків з навчання фіксується сторонами шляхом підписання акту (п. 5.12 договору).

Відповідно до п. 6.4.2 договору, учасник має право на дострокову поставку товарів письмовим погодженням замовника.

Позивач, відійшовши від умов договору, без отримання попередньої плати, поставив товар, загальна сума якого склала 461900,00 грн., що відповідає ціні, узгодженої сторонами у договорі.

Вказаний товар прийняла матеріально відповідальна особа відповідача за довіреністю № 2335 від 19 грудня 2013 року (а.с. 38), яка була видана Державною установою "Інститут загальної та невідкладної хірургії ім. В.Т. Зайцева Національної академії медичних наук України" на отримання від Товариства з обмеженою відповідальністю "Топсервіс-медтехніка" цінностей за видатковою накладною № РН-0000234 від 19 грудня 2013 року, без претензії та зауважень.

Факт виконання позивачем взятих на себе зобов'язань щодо поставки та передачі товару у власність відповідачу і отримання останнім товару, підтверджується актом (приймання-передачі обладнання) № 1 від 19 грудня 2013 року (а.с. 39) та актом (введення в експлуатацію обладнання та навчання персоналу роботі на поставленому обладнанні) від 24 грудня 2013 року (а.с. 40). Вказані акти були підписані уповноваженими особами сторін та скріплені печатками установ, без жодних зауважень.

На момент поставки позивачем товару та прийняття його відповідачем, останній не скористався своїм правом, передбаченим п. 1.3 договору, і не зменшив кількість товару залежно від його реального фінансування.

Таким чином, своїми діями, а саме прийняттям товару від позивача, відповідач дав згоду на поставку товару позивачем, та взяв на себе зобов'язання щодо оплати поставленого товару.

Поставлений позивачем та отриманий відповідачем товар, відповідає якості, кількості, ціні та найменуванню, які передбачені специфікацією та відомостям комплектації, про що свідчать підписи уповноважених представників сторін, закріплені печаткою у товаросупровідних документах.

Проте, відповідач свої зобов'язання з оплати поставленого позивачем товару не виконав, станом на час слухання справи, товар вартістю 461900,00 грн. не оплатив, що стало причиною звернення з даним позовом до господарського суду Харківської області.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Згідно з частиною 1 статті 174 Господарського кодексу України господарський договір є підставою виникнення господарських зобов'язань.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 526 ЦК України та ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Таким чином, наявність у відповідача зобов'язання щодо проведення платежів за отриманий товар випливає безпосередньо зі змісту частини першої статті 692 ЦК України, а не ставиться в залежність від звернення до нього з окремою вимогою в порядку частини другої статті 530 ЦК України (п. 1.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань").

Отже, перебіг строку виконання грошового зобов'язання відповідача за спірним договором починається з моменту прийняття товару, тобто, з 20.12.13 р.

Станом на момент розгляду справи, відповідач 461900,00 грн. заборгованості не сплатив та не надав суду жодних доказів, які б спростовували суму заявленого боргу чи підтверджували б оплату заборгованості. В матеріалах справи міститься акт звірки, станом на 21.10.14 р., який був підписаний сторонами та скріплений їх печатками, відповідно до якого, відповідач погодився з боргом в сумі 461900,00 грн.

Отже, враховуючи вищевикладене, відповідач визнається судом таким, що з 20.12.13 р. прострочив виконання зобов'язання з оплати поставленого позивачем товару за договором №51-мо від 06.12.13 р.

Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Суд наголошує, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не може бути підставою для звільнення відповідача від обов'язку оплатити надані позивачем в повному обсязі послуги щодо поставки товару, оскільки в разі відсутності коштів па оплату відповідач був вправі та мав фактичну можливість призупинити виконання умов договору з моменту виявлення відсутності коштів для оплати поставленого товару, а не приймати його та використовувати за цільовим призначенням.

Враховуючи визнання відповідачем основного боргу в повному обсязі, беручи до уваги те, що відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно з вимогами закону, суд визнає вимогу позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 461900,00 грн., належно обґрунтованою, доведеною матеріалами справи та такою, що підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних в сумі 21715 грн. та інфляційні втрати в сумі 353875,32 грн.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а у разі порушення зобовязання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, перевіривши нарахування позивача, суд визнає вимоги про стягнення з відповідача 3% річних в сумі 21715 грн. та інфляційних втрат в сумі 353875,32 грн. законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України, у зв'язку з задоволенням позову в повному обсязі, судовий збір відшкодовується за рахунок відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Державної установи "Інститут загальної та невідкладної хірургії ім. В.Т. Зайцева Національної академії медичних наук України" (61103, м. Харків, в'їзд Балакірєва, 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Топсервіс-медтехніка" (01011, м. Київ, вул. Рибальська, 13, ) основний борг в сумі 461900,00 грн., 3% річних в сумі 21715 грн., інфляційні втрати в сумі 353875,32 грн. та 16750,00 грн. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 10.09.2015 р.

Суддя ОСОБА_3