РІШЕННЯ

22 вересня 2015 року Справа № 913/417/15

Провадження №19/913/417/15

За позовом Приватного акціонерного товариства Виробничо-технічне підприємство Укренерночормет, м.Харків

до Публічного акціонерного товариства Алчевський металургійний комбінат, м.Алчевськ Луганської області

про стягнення 264401 грн 84 коп.

Суддя господарського суду Луганської області Косенко Т.В.

Секретар судового засідання-помічник судді Рубан І.Є.

У засіданні брали участь:

від позивача ОСОБА_1 представник за довіреністю, довіреність №6 від 12.02.2015;

від відповідача ОСОБА_2 представник за довіреністю, довіреність №01-026-1824 від 25.12.2014.

С У Т Ь С П О Р У:

Приватне акціонерне товариство Виробничо-технічне підприємство Укренерночормет звернулося до господарського суду Луганської області з позовом до Публічного акціонерного товариства Алчевський металургійний комбінат про стягнення заборгованості за договором №099-027/1-1186 від 01.08.2012 у сумі 169332 грн 24 коп., 3% річних у сумі 5831 грн 52 коп., інфляційні втрати в сумі 89238 грн 08 коп.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 08.07.2015 було порушено провадження у справі та її розгляд призначений на 20.07.2015.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 20.07.2015 було відкладено розгляд справи на 08.09.2015.

Відповідач відзивом №26-13вих/15 від 27.07.2015 вимоги позову відхилив, посилаючись на те, що акт приймання виконаних робіт №1/099 від 18.03.2014 з боку відповідача підписано начальником УКБ ОСОБА_3, посадова інструкція якого не містить повноважень на підписання актів здачі-приймання виконаних робіт.

Позивач письмовими поясненнями №625/13 від 07.09.2015 зазначив, що в ході досудового врегулювання спору та у відзиві на позов відповідач не заперечував, що ОСОБА_3 є начальником УКБ Публічного акціонерного товариства Алчевський металургійний комбінат, а також не посилався на незаконне використання печатки, на наявність службового розслідування за фактом підпису вказаних актів не уповноваженою особою або використання печатки; що за фактом постачання послуги позивачем була надана відповідачеві податкова накладна №9 від 18.03.2014.

Ухвалою господарського суду від 08.09.2015 було продовжено строк розгляду справи на 15 днів до 23.09.2015 включно та розгляд справи відкладено на 22.09.2015.

У судовому засіданні 22.09.2015 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

01.08.2012 між Приватним акціонерним товариством Виробничо-технічне підприємство Укренерночормет (позивач, виконавець) та Публічним акціонерним товариством Алчевський металургійний комбінат (відповідач, замовник) був укладений договір про створення науково-технічної продукції №099-027/1-1186 з протоколом розбіжностей, за умовами якого замовник доручає і зобовязується оплатити відповідно з розділом 2 цього договору роботи по створенню науково-технічної продукції, а виконавець приймає на себе виконання і передачу: ПАТ Алчевський металургійний комбінат. Розробка робочої документації будівництва ІІ черги обєктів інфраструктури газотурбінної електростанції комбінованого циклу потужністю 303 МВт. Клапанна станція. Газопровід конверторного газу, що укладається на естакаді. (п.1.1 договору).

Відповідно до п.1.2 договору строк виконання робіт за цим договором 18.10.2012.

Згідно з п.2.1 договору вартість робіт за цим договором відповідно з протоколом угоди про договірну ціну (додаток №1 до цього договору) складає: 201586 грн 00 коп., крім того, ПДВ-20% - 40317 грн 20 коп. Всього 241903 грн 20 коп.

Замовник до початку проектування перераховує виконавцю аванс в розмірі 30% договірної ціни, що складає 60475 грн 80 коп., крім того, ПДВ -20% - 12095 грн 16 коп. Всього 72570 грн 96 коп.. Виконавець починає роботи тільки після отримання авансу у повному обсязі. Після перерахування передплати на розрахунковий рахунок виконавця вартість робіт зміні не підлягає (п.2.2 договору).

В п.2.4 договору остаточний розрахунок з виконавцем здійснюється замовником на підставі акту здачі-приймання робіт в 20-денний термін з моменту підписання акту замовником.

Документом про виконання науково-технічної продукції є акт здачі-приймання, який направляється одночасно з виконаною науково-технічною продукцією (п.3.2 договору)

Відповідно до п.3.3 договору замовник в 15-денний строк приймає роботу, підписує акт і направляє його на адресу виконавця.

Згідно з п.9.1 договору цей договір вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2012, а в частині невиконаних зобовязань до повного виконання сторонами своїх зобовязань за договором.

08.10.2012 замовник перерахував виконавцю аванс в сумі 72570 грн 96 коп.

31.12.2012 між сторонами підписана додаткова угода №1 до договору №099-027/1-1186 від 01.08.2012, якою сторони виклали п.9.1 договору в новій редакції: Цей договір вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами і діє до 30.06.2013.

30.06.2013 між сторонами підписана додаткова угода №2 до договору №099-027/1-1186 від 01.08.2012, якою сторони виклали п.9.1 договору в новій редакції: Цей договір вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2013, а в частині невиконання зобовязань повного виконання сторонами своїх зобовязань за договором.

31.12.2013 між сторонами підписана додаткова угода №3 до договору №099-027/1-1186 від 01.08.2012, якою сторони внесли зміни до основного договору, зокрема, виклали в новій редакції п.9.1: Цей договір вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами і діє до 30.06.2014.

На виконання вказаних умов договору позивач виконав свої зобовязання за договором №099-027/1-1186 від 01.08.2012, про що свідчить підписання між сторонами акту №1/099 від 18.03.2014 здачі-приймання науково-технічної продукції за договором.

Відповідач виконану позивачем науково-технічну продукцію не оплатив, внаслідок чого за ним виникла заборгованість в сумі 169332 грн 24 коп., за стягненням якої позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обовязків (зобовязань) є, зокрема, договір.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду, до яких відноситься і договір №099-027/1-1186 від 01.08.2012, одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з ч.1 ст.853 Цивільного кодексу України замовник зобовязаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Приписами ст.530 Цивільного кодексу України, зокрема, встановлено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В п.2.4 договору остаточний розрахунок з виконавцем здійснюється замовником на підставі акту здачі-приймання робіт в 20-денний термін з моменту підписання акту замовником.

Згідно ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч.1 ст.222 Господарського кодексу України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законі інтереси інших субєктів, зобовязані поновити їх, не чекаючи предявлення їм претензії чи звернення до суду.

18.03.2014 між сторонами був підписаний акт №1/099 здачі-приймання науково-технічної продукції, який з боку відповідача підписаний начальником УКБ ПАТ АМК ОСОБА_3 та скріплений печаткою підприємства відповідача.

Суд критично ставиться до посилань відповідача на те, що зазначений акт підписаний не уповноваженою особою.

Умовами договору №099-027/1-1186 про створення науково-технічної продукції не визначено особу, яка уповноважена з боку відповідача приймати виконані підрядні роботи та підписувати відповідні акти.

Разом з тим, в даному випадку відповідачем жодним чином не спростовується факт виконання позивачем робіт.

Відповідно до ст.241 Цивільного кодексу України, правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обовязки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обовязки з моменту вчинення цього правочину.

Таким чином, конклюдентні дії сторін, а саме, позивача - щодо виконання робіт, та передання акту, що засвідчує факт виконаних робіт за договором №099-027/1-1186 від 01.08.2012, на підпис начальнику УКБ ПАТ АМК ОСОБА_3, та відповідача - щодо схвалення дій начальника УКБ ПАТ АМК ОСОБА_3 при підписанні ним акту свідчать про схвалення сторонами такого порядку прийняття виконаних робіт та їх оплати.

До того ж, відповідачем не надано суду жодного доказу щодо оскарження акту №1/099 від 18.03.2014 в передбаченому законом порядку, так і притягнення начальника УКБ ПАТ АМК ОСОБА_3 до відповідальності за можливе перевищення ним своїх повноважень при підписанні даних документів.

Враховуючи викладені приписи законодавства та обставини справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовної вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за договором №099-027/1-1186 від 01.08.2012 в сумі 169332 грн 24 коп. та про її задоволення.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачена відповідальність за порушення грошового зобовязання. Так, за цією нормою Цивільного кодексу України боржник, що прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Перевіривши, наданий позивачем розрахунок 3% річних (а.с.17) суд вважає його обґрунтованим та таким, що зроблений відповідно до діючого законодавства та даних первинних документів, тому вимога позивача про стягнення з відповідача 3% річних за період з 08.04.2014 по 31.05.2015 в сумі 5831 грн 52 коп. підлягає задоволенню.

В листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р. зазначено, зокрема, що сума, внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, наприклад, травня, індексується за період з урахуванням травня, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця червня.

Відповідно до пп.3.1 п.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобовязання.

При розрахунку позивачем інфляційних втрат не було враховано, що інфляційні втрати нараховуються за певний період, а не помісячно.

Суд наводить правильний розрахунок інфляційних втрат: 169332,24 (сума боргу)х1,033х1,038х1,01х1,004х1,008х1,029х1,024х1,019,х1,03х1,031х1,053х1,108х1,14 (показники індексів інфляції за період з квітня 2014 року по квітень 2015 року (включно) -169332,24=112124 грн 29 коп.

Враховуючи те, що суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог, стягненню підлягають інфляційні втрати за період з квітня 2014 року по квітень 2015 року (включно) в сумі 89238 грн 08 коп.

З огляду на викладене, позов підлягає задоволенню повністю.

Судовий збір покладається на відповідача, згідно ст.ст.44, 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Приватного акціонерного товариства Виробничо-технічне підприємство Укренерночормет до Публічного акціонерного товариства Алчевський металургійний комбінат задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства Алчевський металургійний комбінат, вул.Шмідта, б.4, м.Алчевськ Луганської області, ідентифікаційний код 05441447, на користь Приватного акціонерного товариства Виробничо-технічне підприємство Укренерночормет, проспект Леніна, б.58, м.Харків, ідентифікаційний код 00192494, заборгованість у сумі 169332 грн 24 коп., інфляційні втрати в сумі 89238 грн 08 коп., 3% річних у сумі 5831 грн 52 коп., судовий збір у сумі 5288 грн 04 коп., про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 28.09.2015.

Суддя Т.В. Косенко