РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2015Справа №910/20554/15

Суддя Господарського суду міста Києва Карабань Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом комунального підприємства "Київський метрополітен" до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради про виселення з орендованого майна, зобов'язання вчинити дії та повернути нерухоме майно

за участю представників сторін:

від позивача - Гайдай Т. В. (довіреність № 155-Н від 31.10.2014);

від відповідача - не з'явився

від третьої особи: Костюк О. М. (довіреність № 062/02/07-9104

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року комунальне підприємство "Київський метрополітен" (далі по тексту - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі по тексту - відповідач) про виселення з нерухомого майна (частина вестибулю), визначену тимчасовими огоджуючими конструкціями (кіосками) ФОП ОСОБА_1 згідно з викопіюванням зі Схем тимчасового розташування МАФ, за адресою: станція метро „Героїв Дніпра" (вестибюль № 2), загальною площею 3,78 кв.м.; зобов'язання фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 демонтувати тимчасові огороджуючі конструкції (кіоски ФОП ОСОБА_1), що знаходяться за адресою: станція метро "Героїв Дніпра" (вестибюль № 2), загальною площею 3,78 кв.м. та повернути нерухоме майно КП "Київський метрополітен" по акту приймання-передачі.

Позов мотивований закінченням строку дії договору оренди в зв'язку з чим у відповідача виникло зобов'язання звільнити займане приміщення та повернути майно позивачу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.08.2015 порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 02.09.2015.

02.09.2015 у судовому засіданні представник позивача подав заяву про зміну предмету позову, відповідно до якої позивач просить виселити фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 з нерухомого майна (частина вестибюлю), визначену тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) ФОП ОСОБА_1 згідно з викопіюванням із Схем тимчасового розташування МАФ, за адресою: станція метро "Героїв Дніпра" (вестибуль № 2), загальною площею 3,78 кв.м. та демонтувати тимчасові огроджуючі конструкції (кіоски ФОП ОСОБА_1), що знаходяться за адресою: станція метро "Героїв Дніпра" (вестибюль № 2), загальною площею 3,78 кв.м.

Пунктом 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Враховуючи норми ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, а також те, що дана заява подана позивачем до початку розгляду заяви по суті, не суперечить законодавству та не порушує чиїх-небудь прав і охоронюваних законом інтересів суд приймає до розгляду заяву про зміну предмету позову.

Ухвалою суду від 02.09.2015 відкладено розгляд справи на 16.09.2015 та залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради

У судовому засіданні 16.09.2015 представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Третя особа в судовому засіданні надала пояснення по справі та просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, письмових заперечень проти позову не надав, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 16.09.2015 оголошено вступну та резолютивну части рішення суду.

Заслухавши представників позивача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

14.12.2012 між департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (орендодавцем), фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (відповідачем, орендарем,) та комунальним підприємством "Київський метрополітен" (позивачем, підприємством) укладений договір № 696 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду.

Відповідно до п.1.1 вказаного договору департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на підставі протоколу постійної комісії Київради з питань власності від 01.08.2012 № 124 передав, а відповідач прийняв в оренду нерухоме майно (частину вестибулю), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та визначена відповідно до проектної документації, розробленої ДП "ПІ Укрметротунельпроект", тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) орендаря (далі - об'єкт оренди, що знаходиться за адресою: станція метро "Героїв Дніпра" (вестибюль № 2), Б/Н, для торгівлі непродовольчими товарами (фото послуги та торгівля супутніми товарами).

Згідно п. 2.1 договору від 18.09.2012 № 696, об'єктом оренди є частина вестибюлю, визначена відповідно до проектної документації, розробленої ДП "ПІ Укрметротунельпроект", тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) орендаря загальною площею 3,78 кв. м. та зазначена в викопіюванні зі схем тимчасового розташування МАФ.

Пунктом 4.1 договору від 18.09.2012 № 696, передбачено, що орендодавець зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту підписання цього договору з додатками передати, а орендар (відповідач) прийняти по акту приймання - передачі об'єкт оренди. Акт приймання - передачі об'єкта оренди підписується відповідним орендодавцем, орендарем та підприємством (балансоутримувачем).

18.09.2012 між орендодавцем, орендарем та підприємством був підписаний акт приймання - передачі нерухомого майна відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв в орендне користування, згідно з договором оренди від 18.09.2012 № 696 частину приміщення вестибулю № 2, загальною площею 3,78 кв.м., розташованого за адресою: м. Київ, станція метро "Героїв Дніпра".

Відповідно до п. 2.4 вказаного договору, об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва і знаходиться на балансі КП "Київський метрополітен".

Відповідно до п. 5.2 статуту КП "Київський метрополітен", майно комунального підприємства "Київський метрополітен" є комунальною власністю територіальної громади м. Києва і закріплене за ним на праві господарського відання.

Відповідно до п. 9.1 вказаного договору, цей договір є укладеним із моменту підписання його сторонами і діє з 01.06.2012 до 30.05.2015.

11.06.2015 позивач звернувся до відповідача з листом про звільнення об'єктів оренди переданих останньому на підставі договору від 18.09.2012 № 696 у зв'язку з закінченням строку дії договору.

Спір у справі виник у зв'язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем обов'язку щодо повернення об'єкту оренди після закінчення терміну дії договору.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Даний договір є договором оренди, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України та Глави 30 Господарського кодексу України, а також Законом України "Про оренду державного та комунального майна".

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, статтями 173, 174, 175 Господарського кодексу України, статтями 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно статті 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Матеріалами справи підтверджується та сторонами не заперечується факт передачі приміщень в оренду та користування ними відповідачем (акт приймання-передачі майна в оренду від 18.09.2012).

Як свідчать обставини справи, договір діяв до 30.05.2015.

11.06.2015 позивач звернувся до відповідача з листом про звільнення об'єктів оренди переданих останньому на підстав закінчення строку дії договору від 18.09.2012 № 696, у зв'язку з закінченням строку дії договору.

Частиною 1 ст. 651 Цивільного кодексу України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 759 Цивільного кодексу України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Відповідно до п. 31 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до виключної компетенції місцевих рад відноситься зокрема прийняття рішень про передачу іншим органам окремих повноважень щодо управління майном, яке належить до комунальної власності відповідної територіальної громади, визначення меж цих повноважень та умов їх здійснення;

Частиною 5 ст.60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Відповідно до умов п. 9.3. укладеного між сторонами договору оренди після закінчення строку дії цього договору його дія може бути продовжена на підставі рішення Київради.

Станом на день вирішення спору по суті інші рішення щодо продовження дії вищевказаного договору Київською міською радою не приймалися.

Отже, оскільки після 30.05.2015 рішення про продовження строку дії договору не приймалось, а тому відсутні правові підстави для продовження користування відповідачем комунальним майном згідно договору оренди.

Відповідно до ч. 1 ст. 777 ЦК України наймач, який належно виконує свої обов'язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк. Наймач, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору найму на новий строк, зобов'язаний повідомити про це наймодавця до спливу строку договору найму у строк, встановлений договором, а якщо він не встановлений договором, - в розумний строк. Умови договору найму на новий строк встановлюються за домовленістю сторін. У разі недосягнення домовленості щодо плати та інших умов договору переважне право наймача на укладення договору припиняється.

Виходячи зі змісту ч.1 ст.777 ЦК України поняття переважного права орендаря означає надання йому переваги орендодавцем у разі наявності пропозицій інших господарюючих суб'єктів, що містять умови, рівні з умовами особи, яка наділена переважним правом. При цьому набуття переважного права на укладення договору на новий термін не є беззаперечним в разі виконання орендарем належним чином своїх обов'язків та, не в останню чергу, залежить також від досягнення сторонами домовленості щодо умов договору.

Разом з тим, із матеріалів справи не вбачається та судом не встановлено досягнення домовленості щодо умов договору в частині строку його дії як підстави для набуття орендарем переважного права на укладення договору на новий термін, у зв'язку з чим, таке право слід вважати припиненим.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Стаття 785 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

За статтею 291 Господарського кодексу України договір оренди припиняється у разі:

- закінчення строку, на який його було укладено;

- викупу (приватизації) об'єкта оренди;

- ліквідації суб'єкта господарювання-орендаря;

- загибелі (знищення) об'єкта оренди.

Згідно статті 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Судом встановлено, що на час звернення позивача з позовом до суду договір оренди від 18.09.2012 № 696 припинив свою дію у зв'язку із закінченням строку. Отже, позивачем доведено, а відповідачем не спростовано факт припинення договірних відносин між сторонами за договором оренди. Відповідачем також не надано суду доказів внесення змін до договору у порядку передбаченому ст. 188 ГК України.

З огляду на вищенаведене та встановленням факту невиконання відповідачем обов'язку звільнення орендованого майна, вимоги позивача про виселення відповідача із займаного приміщення підлягають задоволенню. Як наслідок, задоволенню підлягає вимога позивача про зобов'язання відповідача демонтувати належні йому тимчасові огороджуючі конструкції (кіоск орендаря).

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на це, судові витрати покладаються на відповідача у повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 32, 33, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги комунального підприємства "Київський метрополітен" задовольнити повністю.

2. Виселити фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) з нерухомого майна (частини вестибюлю), визначену тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) ФОП ОСОБА_1 згідно з викопіюванням з Схем тимчасового розташування МАФ, за адресою: станція метро "Героїв Дніпра" (вестибюль № 2), загальною площею 3,78 кв.м.

3. Зобов'язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) демонтувати тимчасові огороджуючі конструкції (кіоски ФОП ОСОБА_1), що знаходяться за адресою: станція метро "Героїв Дніпра" (вестибюль № 2), загальною площею 3,78 кв.м.

4. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь комунального підприємства "Київський метрополітен" (03056, м. Київ, пр-т Перемоги, буд. 35, ідентифікаційний код 03328913) витрати по сплаті судового збору у розмірі 2436 (дві тисячі чотириста тридцять шість) грн 00 коп.

5. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Повне рішення складено 24.09.2015.

Суддя Я.А. Карабань