РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2015Справа №910/3669/14

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська

страхова група";

до Приватного акціонерного товариства "Українська охоронно- страхова

компанія";

про відшкодування шкоди в порядку регресу 49 490,00 грн.

Суддя Мандриченко О. В.

Представники:

Від позивача: не з'явилися;

Від відповідача: не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач у поданій до господарського суду позовній заяві просить стягнути з відповідача 49 490,00 грн. страхового відшкодування в порядку регресу , а також 1 827,00 грн. витрат по сплаті судового збору з мотивів, вказаних у позовній заяві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.03.2014 року порушено провадження у справі № 910/3669/14, розгляд справи призначено на 28.03.2014 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.03.2014 року відкладено розгляд справи на 15.04.2014 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.04.2014 року відкладено розгляд справи на 13.05.2014 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.05.2014 року у справі № 910/3669/14 зупинено провадження у зв'язку з призначенням судової автотоварознавчої експертизи, проведення якої доручено Державному науково-дослідному експертно-криміналістичному центру Міністерства внутрішніх справ України.

До Господарського суду міста Києва від Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України надійшов супровідний лист № 19/15-6965 від 19.06.2015 року разом з висновком судового експерта та матеріалами справи № 910/3669/14.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.07.2015 р. поновлено провадження у справі № 910/3669/14, розгляд справи призначити на 10.09.2015 р.

Через відділ діловодства Господарського суду міста Києва 03.08.2015 р. від позивача надійшла заява, згідно якої останній підтримує позовні вимоги у повному обсязі та просить суд розглядати справу за відсутності представника позивача.

Відповідач був належним чином повідомлений про час, день і місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням, яке повернулось на адресу суду і підтверджує факт отримання ухвали господарського суду представником відповідача.

Відповідач не направив в судове засідання своїх повноважних представників, про причину неявки суд не повідомив. У своєму письмовому відзиві на позовну заяву проти позовних вимог заперечував, у задоволенні позову просив відмовити з підстав викладених у відзиві.

З огляду на неявку представника відповідача в судове засідання, господарський суд враховує, що за змістом ст. 22 Господарського процесуального кодексу України прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України, а неявка представника відповідача не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд-

ВСТАНОВИВ:

Між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Українська страхова група" та Компанією "Новартіс Консьюмер Хелт Сервісез С.А." 11.04.2012 року був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0107-01739/000007 від 25.10.2012 року, предметом якого є страхування транспортного засобу "Рено Кліо"", державний номер НОМЕР_1.

Згідно розгорнутої довідки ДАІ м. Києва 09.08.2013 року в м. Києві по вулиці Кіровоградській сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки "Рено Кліо", державний номер НОМЕР_1, під управлінням ОСОБА_2 та автомобіля марки "Фольцваген Гольф", державний номер НОМЕР_2, під управлінням ОСОБА_3.

Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 05.09.2013 року у справі 3/752/5370/13, ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні вищевказаної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Позивач у позовній заяві зазначає, що розмір матеріального збитку було визначено згідно договору добровільного страхування наземного транспорту № 28-0107-01739/000007 від 25.10.2012 року, на підставі звіту № 3508 від 29.08.2013 та звіту № 3508-1 від 18.09.2013 року. страхового акту та розрахунку страхового відшкодування до нього.

На підставі заяви страхувальника про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 71 471,39 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 16913 від 25.09.2013 року.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно із статтею 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відтак, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки "Фольцваген Гольф", державний номер НОМЕР_2, на момент скоєння ДТП була застрахована Приватним акціонерним товариством «Українська охоронно-страхова компанія» відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/0610002, що підтверджується витягом з централізованої бази даних МТСБУ.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

При цьому, за умовами п. 12.1 статті 12 вказаного Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Вказаним договором (поліс № АС/0610002) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 50 000,00 грн., франшиза - 510,00 грн.

Статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

За результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи, судовим експертом було складено висновок № 19/15-26 від 16.06.2015, яким встановлено, що вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу марки „Renault Clio Symbol" 2011 року виготовлення, номер кузова НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 09.08.2013 року в місті Києві по вулиці Кіровоградській, може складати 91 372,59 грн.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля марки "Рено Кліо", державний номер НОМЕР_1, становить 91 372,59 грн., а до позивача перейшло право зворотної вимоги в межах виплаченої суми.

За таких обставин, враховуючи розмір права зворотної вимоги, яке перейшло до позивача, визначені полісом № АС/0610002 розміри лімітів відповідальності та франшизи, суд дійшов висновку, що відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу завдану шкоду в розмірі 49 490,00 грн.

В силу вимог статей 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги, як і не надав доказів часткової або повної сплати заявленої до стягнення суми.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія" (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 145, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (03038, м. Київ, вул. Федорова, 32-А, ) 49 490 (сорок дев'ять тисяч чотириста дев'яносто) грн. 00 коп. завданої шкоди та 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору. Видати наказ.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О.В. Мандриченко
Дата складання рішення 15.09.2015 р.