Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
РІШЕННЯ

"22" вересня 2015 р. Справа № 927/943/15

за позовом: прокурора Новгород-Сіверського району,

вул. Замкова, 9а, м. Новгород-Сіверський, 16000 в інтересах держави в особі

позивача: Чернігівської обласної державної адміністрації,

вул. Шевченка, 7, м. Чернігів, 14000,

до відповідача: Приватного акціонерного товариства „Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів",

вул. Козацька, 56, м. Новгород-Сіверський, Чернігівська область, 16000,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:

Новгород-Сіверська районна державна адміністрація,

вул. Б. Майстренка, 6, м. Новгород-Сіверський, Чернігівська область, 16000,

про внесення змін до договору оренди землі,

суддя Ж.В.Блохіна

Представники сторін:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: не з'явився,

від третьої особи: не з'явився,

за участю: Кушнір Л.В. - старшого прокурора відділу прокуратури Чернігівської області.

В судовому засіданні 22.09.2015 проголошено вступну та резолютивну частини рішення на підставі ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

СУТЬ СПОРУ:

Прокурором Новгород-Сіверського району в інтересах держави в особі позивача: Чернігівської обласної державної адміністрації подано позов до Приватного акціонерного товариства „Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів" про:

- внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 21.05.2007, зареєстрованого у Новгород-Сіверському відділі центру ДЗК від 25.05.2007 за №80, укладеного між Новгород-Сіверською районною державною адміністрацією та ЗАТ „Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів", замінивши у тексті договору найменування орендодавця: з „Новгород-Сіверська районна державна адміністрація" на „Чернігівська обласна державна адміністрація" та найменування орендаря з ЗАТ „Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів" на ПрАТ „Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів" в особі генерального директора Киреєва М.М., який діє на підставі статуту підприємства;

- внесення змін до п.4 договору оренди земельної ділянки від 21.05.2007, зареєстрованого у Новгород-Сіверському відділі центру ДЗК від 25.05.2007 за №80, укладеного між Новгород-Сіверською районною державною адміністрацією та ЗАТ „Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів", виклавши його у наступній редакції: „Нормативна грошова оцінка земельної ділянки, відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з урахуванням індексу інфляції, станом на 01.01.2015 земель промисловості становить 27 590 560,86 грн.";

- внесення змін до п.8 вказаного договору оренди землі від 21.05.2007, зареєстрованого у Новгород-Сіверському відділі центру ДЗК від 25.05.2007 за №80, укладеного між Новгород-Сіверською районною державною адміністрацією та ЗАТ „Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів", виклавши його у наступній редакції: „Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі, що становить 827716,826 грн. за рік";

- внесення змін до п.10 вказаного договору оренди землі від 21.05.2007, зареєстрованого у Новгород-Сіверському відділі центру ДЗК від 25.05.2007 за №80, укладеного між Новгород-Сіверською районною державною адміністрацією та ЗАТ „Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів", виклавши його у наступній редакції: „Орендна плата вноситься орендарем щомісячно не пізніше 30 числа місяця наступного за звітним з дня виникнення права користування земельною ділянкою, а в разі визначення податковим законодавством інших строків „періодів" внесення плати за землю, відповідно до вимог Податкового кодексу України".

Прокурор в судовому засіданні 01.09.2015 подав заяву про відмову від позову в частині позовних вимог про внесення змін до п. 4 та п. 10 договору оренди землі від 21.05.2007, зареєстрованого у Новгород-Сіверському відділі Центру ДЗК від 25.05.2007 за №80, укладеного між Новгород-Сіверською районною державною адміністрацією та ЗАТ „Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів".

Суд прийняв часткову відмову прокурора від позову в частині позовних вимог про внесення змін до п. 4 та п. 10 договору оренди землі від 21.05.2007, оскільки ці дії не суперечать чинному законодавству та не порушують чиї-небудь права та охоронювані законом інтереси.

Також прокурор в судовому засіданні 01.09.2015 подав заяву про зміну предмету спору, в якій:

- п. 2 прохальної частини позову виклав та просить розглядати в наступній редакції: „2. Внести зміни до договору оренди земельної ділянки від 21.05.2007 року, зареєстрованого у Новгород-Сіверському відділі центру ДЗК від 25.05.2007 року за №80, укладеного між Новгород-Сіверською районною державною адміністрацією та ЗАТ „Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів", замінивши орендодавця з „Новгород-Сіверська районна державна адміністрація" на „Чернігівська обласна державна адміністрація" та найменування орендаря з Закритого акціонерного товариства „Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів" на „Приватне акціонерне товариство „Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів";

- п. 4 прохальної частини позову виклав та просить розглядати в наступній редакції: „4. Внести зміни до п.8 договору оренди землі від 21.05.2007, зареєстрованого у Новгород-Сіверському відділі центру ДЗК від 25.05.2007 року за №80, укладеного між Новгород-Сіверською районною державною адміністрацією та ЗАТ „Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів", виклавши його у наступній редакції: „Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі за рік".

Суд прийняв до розгляду вищевказану заяву прокурора.

Представник позивача в судовому засіданні 15.09.2015 подав письмові пояснення, в яких позивач підтримує відмову прокурора від позову в частині позовних вимог про внесення змін до п. 4 та п. 10 договору оренди землі від 21.05.2007 та заяву про зміну предмету позову і просить суд прийняти відмову від позову в частині позовних вимог про внесення змін до п. 4 та п. 10 договору оренди землі від 21.05.2007.

Суд прийняв часткову відмову позивача від позову в частині позовних вимог про внесення змін до п. 4 та п. 10 договору оренди землі від 21.05.2007, оскільки ці дії не суперечать чинному законодавству та не порушують чиї-небудь права та охоронювані законом інтереси, а також прийняв до розгляду змінений предмет позову.

В судове засідання 22.09.2015 не з'явились представники позивача та відповідача; заяви чи клопотання до суду не надходили; про дату, час та місце проведення судового засідання представники сторін були повідомлені належним чином, що підтверджується їх розписками, які містяться в матеріалах справи.

Представник третьої особи також в судове засідання не з'явився, але до суду надійшла заява Новгород-Сіверської райдержадміністрації від 21.09.2015 з проханням розглянути справу без участі її представника та викладена підтримка позовних вимог.

Прокурор, присутній в судовому засіданні, підтримує позовні вимоги і просить позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

З пояснень, викладених в адресованому суду листі від 15.09.2015, вбачається підтримка позивачем позовних вимог за зміненим предметом позову.

Як вбачається з поданого представником відповідача 15.09.2015 до загального відділу суду відзиву на позов, відповідач проти позову заперечує, посилаючись на його безпідставність, відсутність обґрунтування того, які саме права позивача порушені відповідачем та в чому полягає таке порушення. На думку відповідача прокурор діє всупереч чинному законодавству, ігноруючи правовий статус договору оренди землі.

Позивач та відповідач не скористалися своїми правами, передбаченими ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, правом на приймання участі у господарських засіданнях.

Оскільки явка представників сторін не визнавалась обов'язковою, суд вважає за можливе, на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, розглянути справу у відсутність позивача та відповідача, за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення прокурора, з'ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

21 травня 2007 року між Новгород-Сіверською районною державною адміністрацією (орендодавець) та Закритим акціонерним товариством „Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів" (орендар) укладено договір оренди землі, за умовами якого передається в строкове платне користування земельна ділянка для потреб промисловості в межах території Горбівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області (далі - Договір).

21.05.2007 цей Договір посвідчений приватним нотаріусом Новгород-Сіверського нотаріального округу, а зареєстрований у Новгород-Сіверському відділі Центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 25.05.2007 за № 80.

Як зазначено у пункті 2 Договору, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 55,0309 га (землі промисловості) за межами населених пунктів, в адміністративних межах Горбівської сільської ради.

Договір укладено строком на 10 років (пункт 7 Договору).

Відповідно до п. 8 Договору з врахуванням додаткової угоди до Договору від 31.03.2011 за взаємною згодою сторони встановили розмір орендної плати встановлюється у грошовій формі, у розмірі 76604 грн. на рік.

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції (п.9 Договору).

У пункті 11 Договору сторони передбачили, що розмір орендної плати переглядається, зокрема, у разі зміни умов господарювання; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у томі числі внаслідок інфляції; умови договору оренди що стосуються встановлення розміру орендної плати може бути переглянуто за взаємною згодою сторін у випадку змін цін і тарифів, а також у інших випадках, передбачених чинним законодавством.

Вирішуючи спір в частині позовних вимог про внесення змін до Договору оренди землі від 21.05.2007 шляхом заміни в тесті договору орендодавця з „Новгород-Сіверська районна державна адміністрація" на „Чернігівська обласна державна адміністрація" та найменування орендаря з Закритого акціонерного товариства „Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів" на „Приватне акціонерне товариство „Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів", суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Статтею 30 Закону України „Про оренду землі" унормовано, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі не досягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Відповідно до ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Статтею 122 Земельного кодексу України, у редакції, чинній на момент укладення Договору, унормовано, що районні державні адміністрації на їх території передають земельні ділянки із земель державної власності (крім випадків, визначених частиною сьомою цієї статті) у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів, зокрема, для сільськогосподарського використання.

Як вбачається з Договору, орендодавцем є Новгород-Сіверська районна державна адміністрація, яка, на час укладення Договору 21.05.2007, діяла в межах повноважень, встановлених ст. 122 Земельного кодексу України.

Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" від 6 вересня 2012 № 5308-VI, який набрав чинності 01.01.2013, внесені зміни до Земельного кодексу України і статтю 122 викладено в новій редакції.

У частині 3 ст. 122 Земельного кодексу України зазначено, що районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для:

а) ведення водного господарства;

б) будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті;

в) індивідуального дачного будівництва.

У частині 5 зазначеної статті вказано, що обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Відтак, саме Чернігівська обласна державна адміністрація є тією особою, до повноважень якої, відповідно до законодавства, належить право передачі земельних ділянок із земель державної власності у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, для всіх потреб, зокрема, і земельної ділянки загальною площею 55,0309 га (землі промисловості) за межами населених пунктів, в адміністративних межах Горбівської сільської ради Новгород-Сіверського району, орендарем якої є відповідач.

Як вбачається зі Статуту Приватного акціонерного товариства „Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів", товариство створене у формі Приватного акціонерного товариства та є правонаступником усіх прав і зобов'язань Закритого акціонерного товариства „Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів".

Виходячи з вищевикладеного, суд доходить висновку про правомірність і обґрунтованість позовних вимог про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 21.05.2007 шляхом заміни орендодавця з „Новгород-Сіверська районна державна адміністрація" на „Чернігівська обласна державна адміністрація" та найменування орендаря з Закритого акціонерного товариства „Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів" на „Приватне акціонерне товариство „Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів", задовольняючи позов в цій частині.

Вирішуючи позовні вимоги в частині внесення зміни до п.8 договору оренди землі від 21.05.2007, шляхом викладення його у наступній редакції: „Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі за рік", суд виходить з наступного.

Приписами статті 188 Господарського кодексу України встановлено, що сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Відповідно до статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Зокрема, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом; а також у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, що передбачено статтею 652 Цивільного кодексу України.

При цьому, відповідно до частини 1 статті 652 Цивільного кодексу України зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Згідно ст. 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Згідно зі статтею 290 Господарського кодексу України розмір плати за користування земельною ділянкою, що є державною або комунальною власністю, не може бути нижчим за встановлений Законом.

Приписами статті 30 Закону України „Про оренду землі" встановлено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі не досягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Згідно ч. 2 ст. 21 Закону України „Про оренду землі" (в редакції, чинній на момент укладення спірного договору) розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Закону України „Про плату за землю".

На момент укладення спірного договору оренди розміри та порядок плати за використання земельних ресурсів, а також напрями використання коштів, що надійшли від плати за землю, відповідальність платників та контроль за правильністю обчислення і справляння земельного податку регулювались Законом України „Про плату за землю" (чинний на момент укладення спірного договору), статтею 2 якого встановлено, що плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель.

Згідно ч. 4 ст. 21 Закону України „Про оренду землі" у редакції, чинній на момент укладення Договору, річна орендна плата за земельні ділянки, які перебувають у державній або комунальній власності, надходить до відповідних бюджетів, розподіляється і використовується відповідно до закону і не може бути меншою за розмір земельного податку, що встановлюється Законом України „Про плату за землю".

У зв'язку із введенням в дію Податкового кодексу України з 01.01.2011 Закон України „Про плату за землю" втратив чинність згідно частини 2 Прикінцевих положень Кодексу.

На даний час питання сплати податку на землю та оплати орендної плати за користування земельною ділянкою регулюється виключно Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 19127/03/07.3/17-10, який набув чинності з 01.01.2011 (далі - ПК України).

Згідно із статтею 287 ПК України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Статтею 288 ПК України встановлено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (пункт 288.1 статті 288 ПК України). Платником орендної плати є орендар земельної ділянки (п.288.2). Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (п.288.4). Розмір орендної плати встановлюється в договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки; не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки (п. 288.5 ст. 288 ПК України).

Пунктом 274.1 статті 274 ПК України встановлено, що ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки.

Статтею 21 Закону України „Про оренду землі" унормовано, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

У зв'язку із прийняттям Податкового кодексу України до статті 21 Закону України „Про оренду землі" були внесені зміни, відповідно до яких розмір, форма і строки внесення орендної плати за земельні ділянки встановлюється за згодою сторін (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

В пункті 2.19 постанови пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" від 17.05.2011 № 6 роз'яснено, що оскільки орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, то законодавча зміна граничного розміру цієї плати може бути підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору. При цьому надсилання відповідачеві пропозицій щодо внесення змін до договору оренди є правом, а не обов'язком позивача, тому недотримання останнім вимог частини другої статті 188 Господарського кодексу України щодо надсилання іншій стороні пропозицій про зміну умов договору не позбавляє його права звернутися до господарського суду з позовом про зміну умов договору.

За таких обставин, оскільки нормами законодавства передбачено можливість зміни умов договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у випадках встановлених договором або законом, а орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, позовні вимоги є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві на позов, не заслуговують на увагу, оскільки є хибними, надуманими і спрямованими на ухилення від дотримання умов договору та вимог вищезазначеного законодавства.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, судовий збір покладається на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони.

Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

За таких обставин судовий збір підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі в сумі 1218,00 грн.

Керуючись ст. ст. 22, 32, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Внести зміни до договору оренди землі від 21.05.2007, зареєстрованого у Новгород-Сіверському відділі центру ДЗК від 25.05.2007 за №80, укладеного між Новгород-Сіверською районною державною адміністрацією та ЗАТ „Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів", замінивши орендодавця з „Новгород-Сіверська районна державна адміністрація" на „Чернігівська обласна державна адміністрація" та найменування орендаря з Закритого акціонерного товариства „Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів" на „Приватне акціонерне товариство „Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів.

3. Внести зміни до п.8 договору оренди землі від 21.05.2007, зареєстрованого у Новгород-Сіверському відділі центру ДЗК від 25.05.2007 за №80, укладеного між Новгород-Сіверською районною державною адміністрацією та ЗАТ „Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів", виклавши його у наступній редакції: „Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі за рік".

4. Стягнути з Приватного акціонерного товариства „Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів" (вул. Козацька, 56, м. Новгород-Сіверський, Чернігівська область, 16000, ) в доход Державного бюджету України (рахунок 3002 в ГУДКСУ у Чернігівській області, МФО 853592, отримувач: УК у м. Чернігові, , код бюджетної класифікації доходів 22030001, призначення платежу: „судовий збір", код 03500068) 1218,00 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 28.09.2015.

Суддя Ж.В. Блохіна