ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

28 вересня 2015 року Справа № 908/2259/15-г
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді суддівЄвсікова О.О., Кролевець О.А., Попікової О.В.,
розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торг-Строй Компанія"
на ухвалуГосподарського суду Запорізької області від 19.06.2015
та ухвалуДонецького апеляційного господарського суду від 13.07.2015
у справі№908/2259/15-г Господарського суду Запорізької області
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Торг-Строй Компанія"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль"
про витребування майна з чужого незаконного володіння
за зустрічним позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Торг-Строй Компанія"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком"
провідшкодування збитків

в с т а н о в и в :

Подана касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з таких підстав.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торг-Строй Компанія" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 19.06.2015 та ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 13.07.2015 у справі №908/2259/15-г.

Відповідно до ст. 107 ГПК України сторони, прокурор, треті особи, особи, які не брали участі у справі, але щодо яких суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати касаційну скаргу, зокрема, на ухвали місцевого господарського суду, зазначені в частині першій статті 106 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови апеляційного господарського суду, ухвалені за результатами апеляційного розгляду.

Тобто ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена в касаційному порядку лише після її перегляду в апеляційному порядку. Зважаючи на те, що ухвала Господарського суду Запорізької області від 19.06.2015 в апеляційному порядку не переглянута, у Вищого господарського суду України відсутні правові підстави для її перегляду в касаційному порядку. А відтак у прийнятті касаційної скарги в цій частині слід відмовити.

Разом з тим, у частині оскарження ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 13.07.2015 у даній справі касаційна скарга підлягає поверненню з наступних підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 111 ГПК України до касаційної скарги додаються докази сплати судового збору. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч. 2 ст. 44 ГПК України). Таким законом є Закон України "Про судовий збір".

При зверненні з касаційною скаргою Товариство з обмеженою відповідальністю "Торг-Строй Компанія" не подало жодних доказів виконання зазначених вимог процесуального законодавства. Натомість позивачем заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору, яке мотивовано посиланням на те, що майновий стан скаржника перешкоджає сплаті судового збору за подання касаційної скарги у встановленому порядку та розмірі.

Згідно зі ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Тобто єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у ст. 8 названого Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Отже, за приписами зазначеної норми, відстрочення сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин. До того ж вказаною статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору.

Однак всупереч вимогам ст. 33 ГПК України Товариством з обмеженою відповідальністю "Торг-Строй Компанія" до касаційної скарги не додано жодних доказів на підтвердження обставин, викладених ним у вказаному клопотанні, та неможливості сплати ним судового збору в установленому порядку і розмірі. З огляду на викладене вказане клопотання не підлягає задоволенню, а касаційну скаргу слід повернути скаржнику на підставі п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Разом з тим, касаційна інстанція зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 1113 ГПК України скаржник не позбавлений можливості повторного подання касаційної скарги після усунення зазначених недоліків в загальному порядку, тобто з дотриманням вимог процесуального законодавства, зокрема, приписів розділу ХІІ1 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 86, 111, п. 4 ч. 1 ст. 1113, 107 ГПК України, Вищий господарський суд України

у х в а л и в:

1. Відмовити у прийнятті касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торг-Строй Компанія" в частині оскарження ухвали Господарського суду Запорізької області від 19.06.2015 у справі №908/2259/15-г.

2. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торг-Строй Компанія" в частині оскарження ухвали Донецького апеляційного господарського суду від 13.07.2015 у справі №908/2259/15-г із доданими матеріалами повернути скаржнику без розгляду.

Головуючий суддя О.Євсіков

Судді О.Кролевець

О.Попікова