ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2015 року Справа № 910/4495/15-г

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддів:Демидової А.М. Акулової Н.В.(доповідач), Шевчук С.Р.
розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ньюко"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 08.06.2015 року
та рішення господарського суду міста Києва від 15.04.2015 року
у справі№910/4495/15-г господарського суду міста Києва
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ньюко"
до відповідачів:1. Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Інго Україна"; 2. Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк"
провнесення змін до договору

За участю представників:

від позивача: Андрєєв А.Г. (дов.б/н від 15.01.2015 року);

від відповідача-1: Вілько Н.Г. (дов. №4 від 02.01.2015 року);

від відповідача-2: Ігнатенко М.В. (дов. б/н від 10.03.2015 року);

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 15.04.2015 року у справі №910/4495/15-г (суддя: Спичак О.М.) в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.06.2015 року у справі №910/4495/15-г (судді: Алданова С.О., Дикунська С.А., Коршун Н.М.) апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ньюко" залишено без задоволення; рішення господарського суду міста Києва від 15.04.2015 р. у справі №910/4495/15-г залишено без змін.

Прийняті судові акти мотивовані відсутністю правових підстав для задоволення позовних вимог, оскільки на момент звернення позивача з пропозицією про зміну умов договору страхування, строк дії договору страхування закінчився, а діючим законодавством не передбачена можливість зміни вигодонабувача за договором страхування після настання страхового випадку. Редакція п. 18.3.3 договору страхування не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права позивача, не створює можливості для подвійного задоволення банком своїх вимог за рахунок отримання страхового відшкодування за договором страхування та коштів в результаті звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі договору іпотеки, адже вартість пошкодженого майна в результаті страхового випадку (пожежі) предмету іпотеки, зменшилась, що в результаті призводить до зменшення його вартості, яку банк міг отримати в результаті звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку відсутності пошкоджень предмета іпотеки, які виникли в результаті страхового випадку.

Не погоджуючись з прийнятими судовими актами, Товариство з обмеженою відповідальністю "Ньюко" звернулося з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України, в якій просить суд скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 08.06.2015 року та рішення Господарського суду міста Києва від 15.04.2015 року по справі №910/4495/15-г, а справу передати на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

В касаційній скарзі скаржник посилається на порушення та невірне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги та доводи касаційної скарги, просив її задовольнити.

Представники відповідачів, у судовому засіданні, заперечували проти задоволення касаційної скарги, просили залишити її без задоволення, а прийняті у справі судові акти без змін.

Заслухавши представників сторін, які з'явилися в судове засідання, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення обставин справи та правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 21.06.2007 р. між ПП "Софт Транс" та ЗАТ "ОТП Банк" (правонаступник ПАТ "ОТП Банк") було укладено договір про надання кредиту №CR 07-310/29-1.

21.06.2007 р. між ПП "Софт Транс" та ЗАТ "ОТП Банк" (правонаступник ПАТ "ОТП Банк") було укладено договір про надання кредитної лінії № CR 07-313/29-1.

22.06.2007 р. між ТОВ "Ньюко" (іпотекодавець за договором) та ЗАТ "ОТП Банк" (правонаступником якого є ПАТ "ОТП Банк" (іпотекодержатель), укладений іпотечний договір №PL07-324/29-1, за умовами якого в іпотеку передано нежитлове приміщення торговельно-побутового центру, загальною площею 5773,4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Середня 83ж.

Згідно п.2.1. іпотечного договору Іпотека за цим договором забезпечує вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником кожного і всіх боргових зобов'язань за кредитними договорами у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено в кредитних договорах, з усіма змінами і доповненнями до них.

Відповідно до п. 4.3 договору, іпотекодавець забезпечує страхування предмета іпотек, згідно з умовами кредитних договорів.

22.05.2008 р. між ЗАТ "Акціонерна страхова компанія "Інго Україна" (страховик за договором) та ТОВ "Ньюко" (страхувальник за договором) та ЗАТ "ОТП Банк" (вигодонабувач за договором) укладений договір страхування № 300106133, за умовами якого, страховик бере на себе зобов'язання при настанні страхового випадку відшкодувати страхувальнику заподіяний матеріальний збиток відповідно до умов договору та в межах страхової суми, а страхувальник - сплачувати страхову премію у визначеному розмірі та в узгоджені сторонами цього договору строки (п. 1.1).

Предметом цього договору є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов'язані з володінням, користуванням, розпорядженням майном, а саме: будівлі вартістю 30 321 896,15 грн. власником якого є страхувальник. Застраховане майно передано в іпотеку вигодонабувачу відповідно до договору іпотеки №PL 07-324/29-1 від 22.06.2007, укладеного з метою виконання зобов'язань ПП "Софт Транс" (п. 3.1-3.3).

Відповідно до п. 18.2.1 договору страхування, страхувальник має право отримати страхове відшкодування при настанні страхового випадку за письмовим погодженням із вигодонабувачем.

Страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування у передбачений цим договором строк шляхом перерахування суми страхового відшкодування або її частини на рахунок вигодонабувача в рахунок погашення фактичної заборгованості позичальника по кредитному договору з вигодонабувачем, зазначеним в п. 3.3 цього договору. При цьому, під "фактичною заборгованістю" за кредитним договором розуміється вся сума заборгованості позичальника перед вигодонабувачем станом на дату виплати страховиком страхового відшкодування вигодонабувачу. Частина страхового відшкодування, що залишилась, виплачується страхувальнику/власнику. Інший порядок виплати страхового відшкодування можливий тільки за письмової згоди вигодонабувача. Ознакою узгодження порядку сплати страхового відшкодування є лист вигодонабувача. (п. 18.3.3 договору страхування).

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач звернувся з позовом до суду та просить суд внести зміни до п.18.3.3 договору страхування №300106133 від 22.05.2008 р., шляхом викладення пункту 18.3.3 в наступній редакції: "При настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування у передбачений цим договором термін шляхом перерахування суми страхового відшкодування або її частини на рахунок вигодонабувача в рахунок погашення заборгованості позичальника по кредитним договорам з вигодонабувачем, зазначеним у п. 3.3 цього договору. При цьому виплата страхового відшкодування на рахунок вигодонабувача здійснюється у розмірі, що не перевищує межі відповідальності страхувальника як майнового поручителя позичальника, станом на дату виплати страховиком страхового відшкодування вигодонабувачу. Частина страхового відшкодування, що залишилась, виплачується страхувальнику/власнику".

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач, зазначив, що рішенням господарського суду Одеської області від 13.05.2014 р. у справі №5017/2445/2012 позовні вимоги ПАТ "ОТП Банк" до ТОВ "Ньюко" задоволено повністю та стягнуто на користь банку заборгованість за договором про надання кредиту №CR07-310/29-1 від 21.06.2007 р. у сумі 10617743,92 дол. США та за договором про надання кредиту №CR 07-313/29-1 від 21.06.2007 р. в сумі 7437149,09 дол. США, за рахунок реалізації майна за договором іпотеки № 07-324/29-1 від 22.06.2007, а саме нерухомого майна, яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Середня, 83-Ж, шляхом проведення прилюдних торгів з початковою ціною реалізації, визначеною Одеським науковим дослідним інститутом судових експертиз, в розмірі 22862664,00 грн. з урахуванням ПДВ, та 64380,00 грн. судового збору.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 23.09.2014 р. зазначене рішення скасовано частково, позов задоволено частково та стягнуто на користь банку заборгованість за договором про надання кредиту №CR 07-310/29-1 від 21.06.2007 р. в сумі 9386529,04 дол. США та за договором про надання кредиту №CR 07-313/29-1 від 21.06.2007 р. у сумі 6181384,80 дол. США, за рахунок реалізації майна за іпотечним договором № 07-324/29-1 від 22.06.2007, а саме нерухомого майна, яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Середня, 83-Ж, шляхом проведення прилюдних торгів з початковою ціною реалізації, визначеною Одеським науковим дослідним інститутом судових експертиз, в розмірі 22862664,00 грн. з урахуванням ПДВ та 55495,56 грн. судового збору. В решті позову відмовлено.

Позивач повідомив, що 11.07.2008 р. на застрахованому об'єкті сталась пожежа, про що складений акт від 25.07.2008 р. Крім того, позивач зазначив про перебування на розгляді у господарському суді справи про стягнення з ПАТ "АСК "Інго Україна" страхового відшкодування за вказаним страховим випадком.

Позивач вважає, що дати закінчення дії договору страхування договором не встановлено, визначено лише період страхування, закінчення якого не свідчить про припинення дії договору у повному обсязі, в тому числі щодо обов'язку виплатити страхове відшкодування, з огляду на положення п. 11 договору страхування.

Крім того, позивач зазначає, що пунктом 18.3.3 договору фактично встановлено додаткову відповідальність майнового поручителя.

Позивач зазначає, що банк отримуючи як суму від реалізації предмета іпотеки так і суму страхового відшкодування за нього, задовольняє свої вимоги в подвійному розмірі, тобто він отримує як страхове відшкодування, так і вартість предмета іпотеки.

Позивач звернувся до відповідачів з пропозицією про зміну умов зазначеного договору, у відповідь на яку, відповідачі не погодились на запропоновану позивачем зміну, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Відповідно до статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно статті 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Відповідно до ч. 1 статті 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Договір страхування повинен містити: назву документа; назву та адресу страховика; прізвище, ім'я, по батькові або назву страхувальника та застрахованої особи, їх адреси та дати народження; прізвище, ім'я, по батькові, дату народження або назву вигодонабувача та його адресу; зазначення предмета договору страхування; розмір страхової суми за договором страхування іншим, ніж договір страхування життя; розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат за договором страхування життя; перелік страхових випадків; розміри страхових внесків (платежів, премій) і строки їх сплати; страховий тариф (страховий тариф не визначається для страхових випадків, для яких не встановлюється страхова сума); строк дії договору; порядок зміни і припинення дії договору; умови здійснення страхової виплати; причини відмови у страховій виплаті; права та обов'язки сторін і відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору; інші умови за згодою сторін; підписи сторін.

Статтею 3 Закону України "Про страхування" встановлено, що страхувальники мають право при укладанні договорів страхування інших, ніж договори особистого страхування, призначати фізичних осіб або юридичних осіб (вигодонабувачів), які можуть зазнати збитків у результаті настання страхового випадку, для отримання страхового відшкодування, а також замінювати їх до настання страхового випадку, якщо інше не передбачено договором страхування.

Дія договору страхування припиняється та втрачає чинність за згодою сторін, а також у разі закінчення строку дії. (ч.1 ст.28 Закону України "Про страхування").

Судами попередніх інстанцій встановлено, що в розділі 11 договору страхування сторони погодили строк його дії: період страхування: з 22 червня 2008 року по 21 червня 2009 року (всього 365 днів), тобто дія договору страхування припинилася 21.06.2009 р.

Позивач повідомив, що 11.07.2008 р. на застрахованому об'єкті сталась пожежа, про що складений акт від 25.07.2008 р. Крім того, позивач зазначив про перебування на розгляді у господарському суді справи про стягнення з ПАТ "АСК "Інго Україна" страхового відшкодування за вказаним страховим випадком.

Позивач звернувся з пропозицією до відповідачів про зміну п. 18.3.3 договору страхування у грудні 2014 року, тобто після припинення дії цього договору.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди попередніх інстанцій виходили з того, що на момент звернення позивача з пропозицією про зміну умов договору страхування, строк дії договору страхування закінчився, а діючим законодавством не передбачена можливість зміни вигодонабувача за договором страхування після настання страхового випадку. Редакція п. 18.3.3 договору страхування не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права позивача.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає висновки судів попередніх інстанцій такими, що відповідають фактичним обставинам та наявним матеріалам справи, нормам матеріального і процесуального права, оскільки суд першої інстанції та апеляційний господарський суд в порядку ст. ст.43, 47, 33, 34, 43, 101 Господарського процесуального кодексу України всебічно, повно і об'єктивно розглянули в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності; дослідили та належним чином оцінили подані сторонами в обґрунтування своїх вимог і заперечень докази; належним чином проаналізували відносини сторін. На підставі встановлених фактичних обставин з'ясували дійсні права і обов'язки сторін, правильно застосували матеріальний закон, що регулює спірні правовідносини.

Згідно ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція перевіряє на підставі вже встановлених судами першої та апеляційної інстанцій фактичних обставин справи лише застосування ними норм матеріального та процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішення або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково їх перевіряти.

Твердження скаржника про порушення і неправильне застосування судами попередніх інстанції норм права при прийнятті оскаржуваних судових актів не знайшли свого підтвердження, в зв'язку з чим підстав для скасування прийнятої постанови апеляційного господарського суду колегією суддів Вищого господарського суду України не вбачається.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання касаційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 ,11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ньюко" залишити без задоволення.

2. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 08.06.2015 року та рішення Господарського суду міста Києва від 15.04.2015 року у справі №910/4495/15-г залишити без змін.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді: Н.В. Акулова

С.Р. Шевчук