ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2015 р.Справа № 16/119/10
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого Діброви Г.І.

суддів Принцевської Н.М., Ліпчанської Н.В.

при секретарі судового засідання Бендерук Є.О.

за участю представників учасників процесу:

від Публічного акціонерного товариства Миколаївнафтопродукт, м.Миколаїв ОСОБА_1 за довіреністю б/н від 12.05.2015 року;

від Товариства з обмеженою відповідальністю Інвестиційна компанія ІФГ Капітал, м. Київ не зявився;

від Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не зявився.

Розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Миколаївнафтопродукт, м. Миколаїв

на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 13.08.2015 року

у справі № 16/119/10

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Укрпромбанк, правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю Інвестиційна компанія ІФГ Капітал, м. Київ

до Публічного акціонерного товариства Миколаївнафтопродукт, м. Миколаїв

за участю Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

про стягнення 159000269 грн. 04 коп.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 04.08.2010 року у справі №16/119/10 позов Товариства з обмеженою відповідальністю Укрпромбанк, м. Київ до Відкритого акціонерного товариства «Миколаївнафтопродукт», м. Миколаїв задоволено повністю, стягнуто з Відкритого акціонерного товариства «Миколаївнафтопродукт», м. Миколаїв на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Укрпромбанк, м. Київ 159000269 грн. 04 коп. боргу, 25 500 грн. 00 коп. держмита, 236 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В порядку статті 116 Господарського процесуального кодексу України видано наказ на виконання рішення від 16.08.2010 року.

Постановами Одеського апеляційного господарського суду від 05.05.2011 року та Вищого господарського суду України від 20.07.2011 року рішення господарського суду Миколаївської області від 04.08.2010 року у справі №16/119/10 залишене без змін.

Після апеляційного та касаційного перегляду рішення господарського суду Миколаївської області від 04.08.2010 року у справі №16/119/10 було видано новий наказ від 08.11.2011 року на виконання рішення суду.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 21.05.2014 року у справі №16/119/10 здійснено заміну стягувача у виконавчому провадженні - Товариство з обмеженою відповідальністю Укрпромбанк, м. Київ замінено його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю Інвестиційна компанія ІФГ Капітал, м. Київ.

Публічне акціонерне товариство Миколаївнафтопродукт, м. Миколаїв 04.06.2015 року звернулось до господарського суду Миколаївської області зі скаргою на дії державного виконавця та скасування рішення державного виконавця, в порядку статті 121-2 Господарського кодексу України.

У скарзі Публічне акціонерне товариство Миколаївнафтопродукт, м.Миколаїв просило суд поновити пропущений з поважних причин строк для звернення до господарського суду та прийняти заяву до розгляду; витребувати у Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України належним чином завірені копії документів, відповідно до переліку; визнати неправомірними дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України щодо відкриття виконавчого провадження №37406858; визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 04.04.2013 року №37406858.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 05.06.2015 року розгляд скарги призначено на 18.06.2015 року та зобовязано учасників процесу надати додаткові докази та письмові пояснення.

Розгляд скарги ухвалами господарського суду Миколаївської області неодноразово відкладався.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 13.08.2015 року у справі №16/119/10 (суддя Фролов В.Д.) відмовлено у задоволенні скарги боржника - Публічного акціонерного товариства "Миколаївнафтопродукт", м.Миколаїв на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України по виконанню рішення господарського суду у справі №16/119/10.

Публічне акціонерне товариство Миколаївнафтопродукт, м. Миколаїв з ухвалою суду не погодилось, тому звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд винести постанову, якою скасувати ухвалу господарського суду Миколаївської області від 13.08.2015 року, прийняту за результатами розгляду скарги Публічного акціонерного товариства Миколаївнафтопродукт, м. Миколаїв по справі №16/119/10 про визнання неправомірними дій Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо відкриття виконавчого провадження №37406858, визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 04.04.2013 року №37406858 і задовольнити скаргу Публічного акціонерного товариства Миколаївнафтопродукт, м. Миколаїв в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована порушенням господарським судом норм матеріального та процесуального права та неповним зясуванням всіх обставин справи. Зокрема, скаржник вважає, що період з першого предявлення виконавчого документа до його повернення зараховується до строку, відведеного для предявлення виконавчого документу до виконання, оскільки відбувається саме переривання строку, а не початок його перебігу спочатку при зверненні з виконавчим документом повторно.

Крім того, в апеляційній скарзі Публічне акціонерне товариство Миколаївнафтопродукт, м. Миколаїв стверджує, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо звернення боржника зі скаргою з пропуском строку, оскільки послався на копію поштового повідомлення про вручення, яка не завірена належним чином та яка не містить доказів вручення Боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження від 04.04.2013 року №37406858.

В судовому засіданні, яке відкладалось, представник Публічного акціонерного товариства Миколаївнафтопродукт, м. Миколаїв підтримав доводи апеляційної скарги.

Представники Товариства з обмеженою відповідальністю Інвестиційна компанія ІФГ Капітал, м. Київ та Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, про що свідчать рекомендовані поштові повідомлення про вручення поштового відправлення від 21.09.2015 року та 16.09.2015 року.

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду вважає за необхідне розглянути апеляційну скаргу, оскільки для зясування фактичних обставин справи достатньо матеріалів, що знаходяться в матеріалах оскарження ухвали по справі № 16/119/10 та наданих представником скаржника пояснень.

Апеляційний господарський суд, у відповідності до статті 101 Господарського процесуального кодексу України, на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи, при цьому суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно з частиною 5 статті 106 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Заслухавши пояснення представника скаржника, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а господарський суд Одеської області дійшов правильного висновку, за мотивами, викладеними в постанові апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України "Про виконавче провадження".

Виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Частиною 4 статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ.

Як вбачається з матеріалів оскарження ухвали по справі, 16.12.2011 року державним виконавцем у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

За результатами виставлення платіжних вимог з рахунків боржника списано кошти у розмірі 5 689 грн. 49 коп., які в подальшому перераховано на рахунок стягувача - 5 120 грн. 54 коп. та 10 % перераховано в рахунок погашення виконавчого збору 568 грн. 95 коп.

У звязку з частковим виконанням рішення та, враховуючи, що заходи щодо розшуку іншого майна виявились безрезультатними, постановою Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 19.02.2013 року виконавчий документ було повернуто стягувачу.

Товариство з обмеженою відповідальністю Укрпромбанк м. Київ звернулось повторно до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з заявою від 04.03.2013 року №685 про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню наказу господарського суду Миколаївської області.

Постановою Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 04.04.2013 року відкрито виконавче провадження з виконання наказу №16/119/10, виданого 08.11.2011 року господарським судом Миколаївської області.

Супровідним листом від 05.04.2013 року №13-0-35-1039/5-1 Відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надіслав на адресу Відкритого акціонерного товариства «Миколаївнафтопродукт», м. Миколаїв та Товариства з обмеженою відповідальністю Укрпромбанк м. Київ постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 04.04.2013 року для виконання та до відома.

Відповідно до статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Публічне акціонерне товариство Миколаївнафтопродукт, м.Миколаїв в скарзі на дії державного виконавця та скасування рішення державного виконавця від 04.06.2015 року посилається, що не отримувало постанови постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 04.04.2013 року та дізналось про неї після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження 26.05.2015 року.

Пунктом 9.7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" передбачено, що встановлений у частині першій статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України десятиденний строк для подання скарги є процесуальним і тому відповідно до вимог статті 53 Господарського процесуального кодексу України може бути відновлений за наявності поважних причин його пропуску та на підставі заяви скаржника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в останній у вигляді клопотання. Скарга, пропущений строк подання якої не відновлений, залишається без розгляду, про що з посиланням на статті 53 і 121-2 Господарського процесуального кодексу України судом без виклику сторін виноситься ухвала. Якщо ж скаргу було подано з пропуском згаданого строку без заяви про його відновлення, суд без виклику сторін виносить ухвалу про залишення скарги без розгляду, що не перешкоджає повторному поданню скарги із заявою про відновлення строку такого подання.

В даному випадку у скарзі на дії державного виконавця та скасування рішення державного виконавця від 04.06.2015 року Публічне акціонерне товариство Миколаївнафтопродукт, м.Миколаїв просило суд про поновлення строку на звернення до суду зі скаргою в порядку статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України. Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 05.06.2015 року скаргу призначено до розгляду, скарга неодноразово розглядалась по суті, тому судова колегія апеляційного господарського суду дійшла висновку, що місцевим господарським судом неправомірно при розгляді питання про відмову у задоволенні скарги по суті, відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення пропущеного строку для звернення до суду з відповідною скаргою, оскільки питання про наявність поважних причин та поновлення пропущеного строку на звернення до суду або про відмову у задоволенні клопотання про поновлення такого процесуального строку повинно вирішуватись одночасно з вирішенням питання про прийняття та призначення скарги до розгляду, а не після розгляду справи по суті. Але за нормами ч. 2 статті 104 Господарського процесуального кодексу України порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення. В даному випадку висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні скарги боржника на дії державного виконавця є вірним та таким, що не підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи, зокрема судові накази, можуть бути пред'явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом, з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

З копії постанови Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про відкриття виконавчого провадження від 16.12.2011 року вбачається, що заява про примусове виконання наказу від 08.11.2011 року була подана для виконання 15.12.2011 року.

Тобто, Товариство з обмеженою відповідальністю Укрпромбанк м. Київ вперше звернулось з наказом господарського суду Миколаївської області від 08.11.2011 року до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в межах строку, передбаченого статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Враховуючи те, що постановою Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 19.02.2013 року виконавчий документ, частково виконаний, було повернуто стягувачу в зв»язку з відсутністю у боржника коштів, строк предявлення виконавчого документу до виконання переривався.

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених статтею 47 Закону України «Про виконавче провадження», не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. (частина 2 статті 23 Закону України "Про виконавче провадження").

Таким чином, подання Товариством з обмеженою відповідальністю Укрпромбанк м. Київ заяви про відкриття виконавчого провадження від 04.03.2013 року було здійснено з додержанням строку, встановленого статті 22 Закону України "Про виконавче провадження".

Отже, постанова Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про відкриття виконавчого провадження від 04.04.2013 року №37406858 є правомірною та винесеною з дотриманням строків пред'явлення наказу до виконання, тому скарга Публічного акціонерного товариства Миколаївнафтопродукт, м. Миколаїв в порядку статті 121-2 Господарського кодексу України не підлягає задоволенню, оскільки суперечить нормам законодавства та обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги не прийняті судовою колегією до уваги, оскільки не підтверджені матеріалами справи та не впливають на правомірність прийнятого господарським судом рішення. Зокрема, не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги стосовно того, що кінцевою датою для предявлення виконавчого документа до стягнення є 16.06.2012 року на підставі частини 2 статті 30 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки положення даної норми поширюються на строки проведення державним виконавцем виконавчих дій, а не на кінцеву дату для предявлення виконавчого документа до стягнення у випадку поновлення строків у випадках, передбачених чинним законодавством України.

Водночас, судова колегія зазначає, що у даному випадку позиція скаржника про закінчення строку на предявлення виконавчого документу до стягнення, у звязку з перериванням є необґрунтованою, оскільки, враховуючи позицію скаржника, вперше стягувач звернувся до суду через 38 днів з моменту видачі наказу на виконання рішення, вдруге, після повернення йому виконавчого документу, - через 42 дні, тобто річний строк на предявлення наказу до виконання не минув, тому доводи скаржника є безпідставними.

Щодо усних посилань скаржника у судовому засіданні на те, що Відділом примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надано незасвідчені копії матеріалів виконавчого провадження, судова колегія зазначає наступне.

На виконання умов ухвали Одеського апеляційного господарського суду від 15.09.2015 року, господарським судом Миколаївської області надіслано суду апеляційної інстанції матеріали справи.

В матеріалах справи містяться копії документів (т. 2, а.с. 225 - 228; т. 3, а.с. 24-52, а.с. 60 - 63), не засвідчених належним чином відповідно до пункту 5.27 Вимог до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003, затверджених наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 року № 55 та статті 36 Господарського процесуального кодексу України.

Проте, незасвідчені копії одних і тих же документів надані як Відділом примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, так і Публічним акціонерним товариством Миколаївнафтопродукт, м. Миколаїв. При цьому, учасниками процесу не зазначається про недостовірність даних копій або існування інших документів, відмінних за змістом до тих, копії яких є в матеріалах справи.

Частиною 2 статті 104 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

В даному випадку порушення вимог щодо долучення неналежним чином оформлених копій документів до матеріалів справи не призвело до прийняття судом першої інстанції неправильного рішення і не може бути підставою для його скасування.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Одеського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України ухвала господарського суду Миколаївської області від 13.08.2015 р. у справі № 16/119/10 відповідає нормам матеріального та процесуального права України, але за мотивами, викладеними в постанові, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильного висновку суду.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд ухвали господарського суду Миколаївської області покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 49, 99, 101, 103, 105, 106, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Миколаївнафтопродукт, м.Миколаїв на ухвалу господарського суду Одеської області від 13.08.2015 року у справі № 16/119/10 залишити без задоволення, ухвалу господарського суду Одеської області від 13.08.2015 року у справі №16/119/10 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, направляється учасникам процесу в триденний строк та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України через Одеський апеляційний господарський суд у двадцятиденний строк.

Головуючий Г.І. Діброва

Судді Н.М. Принцевська

ОСОБА_2