ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2015 р. Справа № 920/716/15

Колегія суддів у складі: головуючого судді Бородіної Л.І., судді Білоусової Я.О., судді Лакізи В.В.,

при секретарі Міракові Г.А.

за участю представників сторін:

від позивача не зявився;

від відповідача ОСОБА_1 - за довіреністю від 21.05.2015р.;

від 3-ої особи ОСОБА_2 за довіреністю від 03.06.2015р.;

розглянувши апеляційну скаргу Сумської міської ради, м. Суми

на рішення господарського суду Сумської області від 16.06.2015р.

у справі № 920/716/15

за позовом: Сумської міської ради, м. Суми

до відповідача: ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Сумська проектно-будівельна компанія "Укрбудінвест", м. Суми,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Будівельна виробничо-комерційна компанія "Федорченко", м. Суми

про припинення договору оренди землі шляхом його розірвання

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Сумської області від 16.06.2015 р. у справі №920/716/15 (суддя Зайцева І.В.) в позові Сумської міської ради до ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Сумська проектно-будівельна компанія "Укрбудінвест" про припинення договору оренди земельної ділянки від 07.02.2007р. зі змінами (зареєстрованого 16.04.2007р. №19) відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду з посиланням на статті 20,21 Земельного кодексу України, статті 24,25,32 Закону України «Про оренду землі», статтю 216 ЦК України мотивоване тим, що позивачем не надано належних доказів в підтвердження обставин, на які він посилається, як на підставу розірвання договору, як і законодавчо не обґрунтовано підстав для зміни цільового призначення спірної земельної ділянки. Крім того, вказує на те, що відповідно до статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» зміна функціонального призначення території не тягне за собою припинення права користування земельними ділянками.

Сумська міська рада не погодилась з вищезазначеним рішенням місцевого господарського суду, звернулась до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення господарського суду Сумської області від 16.06.2015р. у справі №920/716/15 і прийняти нове рішення про задоволення у повному обсязі позовних вимог; стягнути з відповідача на її користь витрати по сплаті судового збору у розмірі 609,00 грн.; розглянути справу за відсутністю представника Сумської міської ради за наявними в ній матеріалами, про результати розгляду повідомити поштою в порядку, передбаченому статтею 87ГПК України.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник вказує на те, що відповідно до плану зонування території міста Суми, затвердженого рішенням Сумської міської ради від 06.03.2013р. №2180-МР, орендовані відповідачем земельні ділянки частково розташовані на території прибережної захисної смуги р. Сумки, а отже спірний договір суперечить містобудівній документації (після внесення змін до Генерального плану міста Суми та плану зонування територій) щодо наявності зелених насаджень загального користування та території прибрежної захисної смуги р. Сумки, що, на думку апелянта, є підставою для припинення договору на підставі пункту б частини 1статті 21 Земельного кодексу України.

Відзивом від 11.09.2015р. ТОВ «Сумська проектно-будівельна компанія "Укрбудінвест", м. Суми та ТОВ "Будівельна виробничо-комерційна компанія «Федорченко» заперечують проти вимог апеляційної скарги та просять залишити апеляційну скаргу Сумської міської ради без задоволення, а рішення господарського суду Сумської області без змін. При цьому зазначають, що такої категорії земель, як території земельних насаджень загального користування, законом не передбачено, тому твердження позивача про віднесення спірної земельної ділянки до вказаної категорії не відповідає нормам закону. Позивачем не надано доказів виготовлення нового проекту землеустрою та не повідомлено причин та законодавчих підстав для зміни цільового призначення землі, переданої в оренду. Позивач посилається на п.б ч.1 ст.21 ЗК України, як на підставу позовних вимог. Проте, вказана норма визначає підстави недійсності договору, а не підстави для його розірвання чи припинення. Також відповідач зазначає, що він не порушував умов договору оренди, а отже він є добросовісною стороною правочину, а тому підстави для припинення договору оренди шляхом розірвання, визначені в статті 32 Закону України «Про оренду землі» відсутні. Крім того вказує, що за приписами статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» зміна функціонального призначення території не тягне за собою припинення права користування земельними ділянками.

У звязку з відпусткою судді Гетьмана Р.А. 11.09.2015р. автоматизованою системою розподілу справ (скарг) для розгляду справи №920/716/15 сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Бородіної Л.І., судді Лакізи В.В., судді Білоусової Я.О.

У судовому засіданні апеляційної інстанції представники відповідача та 3-ої особи заперечили проти вимог апеляційної скарги та просили рішення місцевого господарського суду від 16.06.2015р. у справі №920/716/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Сумська міська рада (позивач) належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, проте не скористалась своїм правом на участь у судовому засіданні.

Враховуючи належне повідомлення сторін про час та місце засідання суду, а також те, що явка представників сторін не була визнана судом обовязковою та відсутність правових підстав для відкладення розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника апелянта за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників відповідача та третьої особи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів встановила наступне.

07.02.2007р. між Сумською міською радою (орендодавцем) та ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Сумська проектно-будівельна компанія «Укрбудінвест» (орендарем) укладений договір оренди земельної ділянки, який 07.02.2007р. посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований у Сумському міжрайонному відділенні Сумської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельним ресурсам», пунктом 1.1 якого встановлено, що орендодавець на підставі рішення Сумської міської ради від 27.12.2006р. № 346-МР «Про надання в оренду, продовження терміну користування земельними ділянками підприємствам, установам, організаціям і підприємцям та внесення змін до рішень Сумської міської ради» надає, а орендар приймає в оренду земельну ділянку (обєкт оренди), яка знаходиться за адресою: м. Суми. вул. Нижньохолодногірська (навпроти будинків № 8 та № 10). Земельна ділянка виділена в натурі (на місцевості) у встановленому законом порядку. В оренду надається ділянка площею 0,6879га, в тому числі ділянка №1 площею 0,3317га (в межах водоохоронної зони р. Сумка -0,0456гп), ділянка №2 площею 0,03562га, кадастровий номер земельної ділянки №1- :17:031:0032; кадастровий номер земельної ділянки №2-:17:032:0010. Згідно опису меж, які додаються і є невідємною частиною договору, обмеження та сервітути, щодо використання зазначених земельних ділянок не встановлені (а.с.9-14).

Відповідно до п.1.2 цього договору нормативна грошова оцінка ділянки, на момент укладення договору становить 444314,61грн., згідно витягу з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки, виданого Сумським міським управлінням земельних ресурсів від 27.09.2006р. №5435/01-20. Земельна ділянка вільна від забудови, не має твердого покриття. Категорія земель землі житлової та громадської забудови.

Пунктами 2.1, 2.2 цього договору встановлено, що земельна ділянка надається під будівництво житлового комплексу, згідно з Українським класифікатором цільового використання землі громадського призначення. Договір укладається терміном до двадцять сьомого грудня 2011року. Після закінчення терміну дії договору орендар, за умови належного виконання своїх обовязків, відповідно до умов цього договору, має за інших рівних умов, переважне право на поновлення договору. Умови цього договору зберігають свою чинність на строк його дії у випадку, коли після набуття договором чинності законодавством встановлені інші правила , ніж зазначені в цьому договорі.

Земельна ділянка передається в оренду за актом приймання-передачі, який оформляється у строк не пізніше семи днів з моменту набуття чинності цим договором.

Розділом 4 цього договору визначені права та обовязки сторін, та відповідно до п.4.1 договору орендодавець має право достроково припинити право оренди у разі порушення умов використання земельної ділянки або інших умов договору. Орендар, зокрема, зобовязується використовувати земельну ділянку відповідно до мети, визначеної у п.2.1 цього договору, дотримуючись при цьому вимог чинного законодавства, державних та місцевих стандартів.

Згідно із пунктами 5.1, 5.3 цього договору зміни умов договору можливі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір вирішується у судовому порядку. Договір припиняється у разі: закінчення строку дії договору; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викуп (вилучення ) земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження з моменту суспільної необхідності; ліквідація юридичної особи орендаря.

У пункті 5.4 цього договору встановлено, що договір може бути розірваний: за взаємною згодою сторін; за рішенням суду, в порядку встановленому законом; в односторонньому порядку за ініціативою орендодавця, із звільненням орендодавця від відповідальності, згідно з Господарським кодексом України, в разі коли, орендар використовує земельну ділянку способами, які суперечать екологічним вимогам, не за цільовим призначенням, систематично не сплачує орендну плату, порушення строків закінчення забудови земельної ділянки, встановлених п.4.2 цього договору, здійснення без згоди орендодавця передачі або відчуження права користування земельною ділянкою третім особам.

07.02.2007р. між сторонами цього договору складений акт приймання-передачі обєкта оренди, за яким Сумська міська рада на підставі рішення Сумської міської ради від 27.12.2006р. №346-РМ «Про надання в оренду, продовження терміну користування земельними ділянками підприємствам, установам, організаціям і підприємцям та внесення змін до рішень Сумської міської ради» передала, а ТОВ «Сумська проектно-будівельна компанія «Укрбудінвест» прийняло обєкт оренди земельну ділянку загальною площею 0,6879га, яка знаходиться за адресою: м. Суми. вул. Нижньохолодногірська (навпроти будинків № 8 та № 10). У вказаному акті зазначено, що так як частина земельної ділянки (0,0456га) знаходиться у межах прибережної смуги р. Сумка, то згідно статей 60,61 ЗК України встановлюються обмеження у використанні земельної ділянки прибережної захисної смуги уздовж річки (а.с.20).

10.09.2008р. між тими ж сторонами укладений договір про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_4. Л.Г. 07.02.2007р. №259, яким згідно із п.11 рішення Сумської міської ради від 02.07.2008р. №1702-РМ «Про встановлення розміру відсотку від нормативної грошової оцінки земельної ділянки юридичним та фізичним особам для внесення змін до діючих договорів оренди земельних ділянок» внесено зміни щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки та розміру орендної плати (а.с.21,22).

14.12.2011р. між сторонами спору укладений договір про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_4. Л.Г. 14.12.2011р. №2467, зареєстрований в управлінні Держкомзему у місті Суми 11.04.2012р., пунктом 1 якого частину 1 пункту 2.2 розділу 2 «Умови договору » викладено у новій редакції: «Договір укладається до 27.12.2016р. (при умові відновлення корту та басейну)» (а.с.23,24).

03.03.2015 р. Сумською міською радою VІ скликання прийнято рішення № 4056-МР «Про пропозицію щодо розірвання договору оренди земельної ділянки за згодою сторін», яким вирішили запропонувати ТОВ «Сумська проектно-будівельна компанія «Укрбудінвест» розірвати договір оренди земельної ділянки (зареєстрований за №71) за адресою: м. Суми. вул. Нижньохолодногірська (навпроти будинку № 8) площею 0,3562га у зв'язку із невідповідністю розміщення земельної ділянки положенням генерального плану та плану зонування території м. Суми (а.с.28).

24.03.2015р. департаментом містобудування та земельних відносин Сумської міської ради на адресу відповідача направлено супровідний лист № 236/08.01-20 разом із рішенням Сумської міської ради № 4056-МР від 03.03.2015р. з пропозицією щодо розірвання спірного договору (а.с.29,30).

Листом від 06.04.2015р. ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Проектно - будівельна компанія «Укрбудінвест» (відповідач у справі) відмовилось від пропозиції Сумської міської ради щодо розірвання договору оренди (зареєстрованого за №71) за адресою: м. Суми. вул. Нижньохолодногірська (навпроти будинку № 8) площею 0,3562га. При цьому зазначило, що з 3-го кварталу 2014р. на цій земельній ділянці розпочато будівництво багатоквартирного житлового будинку. Будівельні роботи виконуються на підставі отриманої декларації про початок виконання будівельних робіт, зареєстрованій в Інспекції ДАБК у Сумській області 01.07.2014р. №СМ3. Роботи по будівництву виконані на 30%; орендна плата сплачується вчасно, без затримок (а.с.31).

08.05.2015р. Сумська міська рада звернулась до господарського суду Сумської області з позовом до ТОВ «Сумська проектно-будівельна компанія «Укрбудінвест» про припинення договору оренди від 07.02.2007р., зареєстрованого за №19 та укладеного між Сумською міською радою і ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Сумська проектно-будівельна компанія «Укрбудінвест», шляхом його розірвання. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що нею 06.03.2013р. прийнято рішення №2180-МР, згідно якого орендовані земельні ділянки частково розташовані на території прибережної захисної смуги р. Сумки, у звязку з чим направлено відповідачеві лист з пропозицією розірвати договір оренди земельної ділянки від 07.02.2007р. зі змінами та доповненнями. Однак відповідач відмовився від розірвання договору, що стало підставою звернення до суду з цим позовом.

Рішенням господарського суду Сумської області від 16.06.2015р. у справі №920/716/15 у задоволенні позову відмовлено з підстав, викладених вище (а.с.78-81).

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування місцевим господарським судом норм законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Предметом спору у даній справі є припинення договору оренди земельної ділянки від 07.02.2007р., зі всіма змінами шляхом його розірвання.

Частиною 1 статті 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Статтею 93 Земельного кодексу України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом.

Згідно зі статтею 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно із статтею 792 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Статтями 526, 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами, а зобов'язання за ним має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до статті 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі, за загальним правилом, може бути розірваний тільки за згодою обох сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду з підстав, визначених законом в порядку, встановленому законом.

За змістом частини 1 статті 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до статей 24 та 25 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря: використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил; дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель та територій, які особливо охороняються; своєчасного внесення орендної плати, а орендар земельної ділянки зобов'язаний виконувати встановлені щодо об'єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі та має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі.

Пунктом 5.4 спірного договору оренди земельної ділянки від 07.02.2007р. встановлено, що договір може бути розірваний: за взаємною згодою сторін; за рішенням суду, в порядку встановленому законом; в односторонньому порядку за ініціативою орендодавця, із звільненням орендодавця від відповідальності, згідно з Господарським кодексом України, в разі коли, орендар використовує земельну ділянку способами, які суперечать екологічним вимогам, не за цільовим призначенням, систематично не сплачує орендну плату, порушення строків закінчення забудови земельної ділянки, встановлених п.4.2 цього договору, здійснення без згоди орендодавця передачі або відчуження права користування земельною ділянкою третім особам.

З аналізу наведених норм діючого законодавства та умов спірного договору вбачається, що підставою розірвання договору є саме використання орендарем землі не за цільовим призначенням, тобто з іншою метою, ніж та, що встановлена договором, систематичної несплати орендної плати тощо.

З договору оренди земельної ділянки від 07.12.2007р. вбачається, що земельна ділянка надається в оренду під забудову житлового комплексу, згідно з Уніфікованим класифікатором цільового використання землі громадського призначення.

Листом від 06.04.2015р. відповідач повідомив позивача, що на орендованій земельній ділянці з 3-го кварталу 2014року розпочато будівництво багатоквартирного житлового будинку. Будівельні роботи виконуються на підставі отриманої декларації про початок виконання будівельних робіт, зареєстрованій в Інспекції ДАБК у Сумській області 01.07.2014р. №СМ13, та виконано будівництво на 30 відсотків (а.с.31).

Таким чином, земельна ділянка, передана в оренду на підставі спірного договору від 07.12.2007р., використовується ТОВ «Проектно - будівельна компанія «Укрбудінвест» за призначенням.

Сумською міською радою не надано доказів неналежного виконання ТОВ «Проектно - будівельна компанія «Укрбудінвест» умов договору оренди земельної ділянки від 07.02.2007р. чи порушення вимог земельного законодавства, а отже відсутні правові підстави, визначені як умовами спірного договору оренди так і вимогами Закону України «Про оренду землі» і Земельного Кодексу України для розірвання даного договору.

Посилання апелянта на рішення Сумської міської ради від 03.03.2015р. №4056-МР «Про пропозицію щодо розірвання договору оренди земельної ділянки за згодою сторін», яким запропоновано ТОВ «Проектно - будівельна компанія «Укрбудінвест» розірвати договір оренди (зареєстрований за №1) за адресою: м. Суми. вул. Нижньохолодногірська (навпроти будинку № 8) площею 0,3562га у звязку з невідповідністю розміщення земельної ділянки положенням генерального плану та плану зонування території м. Суми, як на підставу для розірвання договору оренди земельної ділянки від 07.12.2007р., не приймаються судом апеляційної інстанції, з наступних підстав.

Згідно зі статтями 19, 20 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на відповідні категорії, у тому числі: землі житлової та громадської забудови й землі водного фонду, та віднесення їх до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно їх повноважень.

Відповідно до статті 60 Земельного кодексу України прибережні захисні смуги встановлюються за окремими проектами землеустрою. Межі встановлених прибережних захисних смуг і пляжних зон зазначаються в документації з землеустрою, кадастрових планах земельних ділянок, а також у містобудівній документації. Прибережні захисні смуги встановлюються на земельних ділянках усіх категорій земель, крім земель морського транспорту.

Згідно із статтею 39 Земельного кодексу України використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм.

Позивачем не надано, а ні місцевому, а ні апеляційному господарським судам генерального плану та плану зонування території м. Суми, рішення органу місцевого самоврядування, згідно з яким спірна земельна ділянка віднесена до тієї чи іншої категорії, проекту землеустрою тощо, тобто будь-якого належного доказу в розумінні статті 34 ГПК України, який б підтверджував обставини, викладені в позовній заяві та апеляційній скарзі, а саме знаходження спірної земельної ділянки та території прибережної захисної смуги.

Крім того, відповідно до статті 8 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» рішення з питань планування та забудови територій приймаються сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами, районними, обласними радами, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями в межах, визначених законом повноважень з урахуванням вимог містобудівної документації.

Позивачем не надано доказів скасування рішення Сумської міської ради від 27.12.2006р. №346-Мр «Про надання в оренду, продовження терміну користування земельними ділянками підприємствам, установам, організаціям і підприємцям та внесення змін до рішень Сумської міської ради», на підставі якого між сторонами спору укладений договір оренди земельної ділянки від 07.12.2007р., посвідчений приватним нотаріусом Сумської міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за №259, а отже не доведено неправомірності передачі спірної земельної ділянки в оренду.

Також суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованим посилання позивача, як у позовній заяві, так і в апеляційній скарзі на п.б ч.1 ст.21 ЗК України, як на правову підставу позовних вимог, оскільки вказана норма права визначає підстави недійсності договору, а не підстави для його розірвання чи припинення.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до частини 2 статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» зміна функціонального призначення територій не тягне за собою припинення права власності або права користування земельними ділянками, які були передані (надані) у власність чи користування до встановлення нового функціонального призначення територій.

За приписами 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення господарський суд Сумської області забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх фактичних обставин справи, дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, через що підстави для його скасування відсутні. Доводи, викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді рішення, у звязку з чим апеляційну скаргу Сумської міської ради слід залишити без задоволення, рішення господарського суду Сумської області від 16.06.2015р. у справі № 920/716/15 - без змін.

Відповідно до ст.49 ГПК України, судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги Сумську міську раду.

Керуючись ст. ст. 99, 101, п.1 ч.1 ст.103, ст. 105 ГПК України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

1.Апеляційну скаргу Сумської міської ради, м. Суми залишити без задоволення.

2.Рішення господарського суду Сумської області від 16.06.2015р. у справі № 920/716/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцятиденного строку.

Повний текст постанови складений 21.09.2015р.

Головуючий суддя Бородіна Л.І

Суддя Білоусова Я.О.

Суддя Лакіза В.В.