ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" вересня 2015 р. Справа № 911/3574/15

Розглянувши матеріали справи за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансмир ЛТД», м.Ірпінь

про стягнення 7314,87 грн.

Суддя А.Ю.Кошик

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1

Від відповідача: не зявився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансмир ЛТД» (далі відповідач) про стягнення 7314,87 грн.

Провадження у справі №911/3574/15 порушено відповідно до ухвали суду від 18.08.2015 року та призначено справу до розгляду на 01.09.2015 року.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання 01.09.2015 року не зявився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. Розгляд справи відкладався до 17.09.2015 року.

В судовому засіданні 17.09.2015 року позивач підтримав позовні вимоги та надав письмові пояснення по суті спору.

В судовому засіданні 17.09.2015 року позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання 17.09.2015 року повторно не з'явився, відзив на позов не надав.

Оскільки, про поважні причини неявки в судове засідання відповідача суд не повідомлений; клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило, тому суд вважає, що, у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами, без участі представника відповідача, яких достатньо для винесення рішення по суті.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих позивачем, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши надані сторонами докази, судом встановлено наступне.

Як вбачається з викладених у позові обставин та підтверджується матеріалами справи, 27.06.2013 року водій ОСОБА_2, керував автомобілем марки «Мерседес», реєстраційний № НОМЕР_1, (який належить ТОВ «Трансмир ЛТД», відповідачу), рухаючись на трасі М-03 Київ-Харків, порушив п.13.1.ПДР, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем, «Шевроле», реєстраційний № НОМЕР_2, що належить ОСОБА_3, що призвело до механічних пошкоджень Транспортних засобів.

Автомобіль марки «Мерседес», реєстраційний № НОМЕР_1 був забезпечений в СГ «ТАС» (позивач) за полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ17148883.

Позивач, відповідно до статті 22.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплатив потерпілому страхове відшкодування у сумі 7314,87 грн., виплата страхового відшкодування підтверджується платіжним дорученням.

Відповідно до постанови суду, вказана ДТП сталася з вини водія транспортного засобу «Мерседес», реєстраційний № НОМЕР_1, тобто ОСОБА_2, внаслідок порушення передбаченого ст. 124 КУпАП України.

Відповідно до пункту 22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов, до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема, в разі (п.ґ) якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Згідно підпункту 33.1.2, 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» учасники ДТП зобов'язані вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Як стверджує позивач, відповідач (його водій) своєчасно не повідомив страховика (позивача) про ДТП (настання страхового випадку), у звязку з чим, позивач набув права регресної вимоги до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

Відповідно до статті 1172 Цивільного кодексу України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника. Підприємницькі товариства, кооперативи відшкодовують шкоду, завдану їхнім учасником (членом) під час здійснення ним підприємницької або іншої діяльності від імені товариства чи кооператив.

Таким чином, відповідна вимога заявлена до підприємства, працівником якого був винний водій і якому належить транспортний засіб, яким завдано шкоду.

Відповідач в ході розгляду спору позовні вимоги не спростував, доказів своєчасного повідомлення страховика про настання ДТП суду не надав.

Позивач звертався до відповідача з регресною вимогою про відшкодування страхової виплати в сумі 7314,87 грн., яка залишена відповідачем без задоволення.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем доведені та обґрунтовані, відповідачем не заперечені та не спростовані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

У відповідності до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, відшкодування витрат на сплату судового збору покладається судом на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Київської області, -

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансмир ЛТД» (код 38435503, 08200, м. Ірпінь, вул. 3-го Інтернаціоналу, 193) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (03062, м.Київ, пр.Перемоги,65, код 30115243) в порядку регресу витрати в сумі 7314,87 грн. та 1 827 грн. витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя А.Ю. Кошик