ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2015 р. Справа № 909/885/15

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Грици Ю. І.,

секретар судового засідання Дребот Н. Д.,

за участю представників сторін:

від позивача: 1. ОСОБА_1, представник (довіреність №22/09 від 21.09.2015),

2. ОСОБА_2, представник (довіреність №235 від 27.07.2015, паспорт серія СА421310 від 13.03.97)

від відповідача: представники не з'явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Українська дистрибуційна компанія" (вул. В.Чорновола,12, м. Київ, 01135)

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, 77100)

про стягнення коштів в сумі 9255,04 грн.

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Українська дистрибуційна компанія" звернулось до господарського суду з позовом до ФОП ОСОБА_3 про стягнення заборгованості в сумі 9255,04 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що всупереч умовам договору поставки відповідач до теперішнього часу не розрахувався за отриманий товар, в звязку з чим виникла заборгованість в розмірі 9255,04 грн., з яких: 8946,22 грн. - сума основного боргу, 294,12 грн. - пені та 14,70 грн. - 3% річних.

Ухвалою суду від 10.08.2015 порушено провадження у справі та призначено розгляд справи на 18.08.2015, за результатами відкладено розгляд даної справи на 22.09.2015.

В судовому засіданні 22.09.2015 оголошувалась перерва до 28.09.2015.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просив позов задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 ГПК України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходи до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, передбаченому законодавством.

В разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Ухвали суду від 10.08.2015 та 18.08.2015 надіслано відповідачу за адресою зазначеною позивачем у позовній заяві та відділенням поштового зв'язку суду не повернуто.

Враховуючи, що відповідач в судове засідання не зявився, явки в судове засідання уповноваженого представника не забезпечив, письмового відзиву на позовну заяву не подав, проте, судом його було належним чином повідомлено про дату та час розгляду справи, тому справу розглянуто на підставі ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити, з врахуванням наступного:

04.09.2013 між ТОВ "Українська дистрибуційна компанія" та ФОП ОСОБА_3 укладено договір поставки №2685, відповідно до умов якого, постачальник (позивач) зобовязався передати у власність покупця товар, а покупець (відповідач) зобов'язався прийняти і оплатити його на умовах договору.

При укладенні даного правочину сторонами було узгоджено всі істотні умови договору.

В силу ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України між сторонами у справі виникли зобов'язальні відносини.

Статтею 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України, зокрема з договорів. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ч.ч.1,7 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З долученої до матеріалів справи накладної №11680 від 26.06.2015 вбачається, що позивач свої зобов'язання виконав належним чином та поставив відповідачу товар на суму 8946,22 грн., в свою чергу, останнім отримано товар, що підтверджується підписом уповноваженої особи та відтиском печатки ФОП ОСОБА_3

Відповідно до ч.1 п.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п.5.2 Договору остаточний термін оплати отриманої відповідачем партії товару складає 14 (чотирнадцять) календарних днів з моменту одержання товару покупцем за накладною.

Однак, всупереч умов договору поставки відповідачем на даний час не здійснено оплату за поставлений товар, в зв'язку з чим виникла заборгованість в розмірі 8946,22 грн.

З акту звірки взаєморозрахунків (вх.№14714/15 від 28.09.2015) станом на 11.09.2015, який подано представником позивача в судовому засіданні вбачається, що на підставі проведених розрахунків сума основного боргу становить 8946,22 грн. Проте, із вказаною сумою відповідач не згоден, про що зазначено у вказаному акті. Як пояснив представник позивача, відповідач вважає, що позивачем не враховано його оплати, здійснені в касу підприємства позивача і, на його думку, зараховані на підприємством в оплату іншого боржника.

Боржник вважається таким, що прострочив своє зобов'язання по поверненню заборгованості, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України).

Згідно з п.8.1 Договору за порушення строків, передбачених даним договором покупець сплачує постачальнику неустойку у вигляді пені в розмірі 0,2% (але не більше подвійної облікової ставки Національного Банку України) від суми заборгованості за кожний день прострочення розрахунків.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вищевикладене та те, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджено факт невиконання відповідачем договірних зобовязань, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо розбіжностей сум заборгованості у акті звірки, поданому суду, слід зазначити, що помилки, здійснені при обліку товаро-грошових операцій та їх виправлення, не впливають на розмір стягуваної суми.

Таким чином з відповідача на користь позивача слід стягнути кошти в сумі 9255,04 грн., з яких: 8946,22 грн. - сума основного боргу, 294,12 грн. - пені та 14,70 грн. - 3% річних.

Судовий збір слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 22, 49, 75, 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_2, 77100, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Українська дистрибуційна компанія" (вул. В.Чорновола,12, м. Київ, 01135, ) кошти в сумі в сумі 9255,04 грн. (дев'ять тисяч двісті п'ятдесят п'ять гривень чотири копійки), з яких: 8946,22 грн. (вісім тисяч девятсот сорок шість гривень двадцять дві копійки) - сума основного боргу, 294,12 грн. (двісті дев'яносто чотири гривні дванадцять копійок) - пені та 14,70 грн. (чотирнадцять гривень сімдесят копійок) - 3% річних та судовий збір в розмірі 1827,00 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім гривень нуль копійок).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Грица Ю.І.

Повне рішення складено 02.10..2015.

Виготовлено в КП "Діловодство спеціалізованого суду"

________________ ОСОБА_4 02.10.2015