ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2015 р. Справа № 923/1218/15

Господарський суд Херсонської області у складі судді Ярошенко В.П. при секретарі Бєловій О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Міського комунального підприємства "Херсонтеплоенерго" м. Херсон

до: Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" Херсонської філії м. Херсон

про стягнення 53543грн. 76коп.

за участю представників сторін:

від позивача - уповноважена особа ОСОБА_1, довір. від.04.06.2015р.

від відповідача - уповноважена особа ОСОБА_2, довір. № 3385 від 03.11.2014р.

Міське комунальне підприємство "Херсонтеплоенерго" (позивач) звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" Херсонської філії (відповідач) пеню в розмірі 9305 грн. 66 коп., штраф в розмірі 8813 грн. 16 коп., 3% річних в розмірі 764 грн. 85 коп. та втрат від інфляції в розмірі 34660 грн. 09 коп.

Від представника позивача у порядку ст. 22 ГПК України 29.09.2015 р. було подано заяву про зменшення позовних вимог, за якою позивач просив стягнути з відповідача пеню в розмірі 8643 грн. 05 коп., штраф в розмірі 8813 грн. 15 коп., 3% річних в розмірі 710 грн. 39 коп. та втрат від інфляції в розмірі 23129 грн. 51 коп. Оскільки вищевказана заява не суперечить законодавству, не зачіпає інтересів інших осіб і не порушує охоронювані законом їх права, суд прийняв до розгляду та долучив до матеріалів справи вищезазначену заяву позивача.

З огляду на викладене, має місце нова ціна позову 41296 грн. 10 коп., в межах якої вирішується спір між сторонами.

Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, обґрунтовуючи їх вимогами ст.ст. 173, 216, 231 ГК України, ст.ст. 525, 526, 530, 610, 629, 901-903, ЦК України, 1, 2, 12, 15, 66, 67 ГПК України.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, зазначивши те, що розрахунок позивача містить помилки, на підтвердження чого надала свій контррозрахунок.

Справу розглянуто понад двохмісячний термін встановлений ст. 69 ГПК України, який ухвалою від 15 вересня 2015 року було продовжено на 15 днів.

Після закінчення розгляду справи в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши сторін, суд -

в с т а н о в и в:

Між сторонами 01.11.2011 р. було укладено договір № 830 про постачання теплової енергії (далі договір), за умовами якого (п.1.1.) позивач зобов'язався виробити та поставити теплову енергію в обумовлених договором обсягах, а відповідач зобовязався приймати енергію і оплачувати її за тарифами у строки передбачені цим договором.

Відповідно до п. 6.1. Договору, оплата за спожиту теплову енергію здійснюється в грошовій формі за тарифами, затвердженими у установленому порядку.

Згідно з п. 6.6. Договору, передбачено, що оплата за теплову енергію здійснюється позивачем не пізніше 25 числа місяця, що наступає за розрахунковим.

Позивач виконуючи умови договору поставив відповідачу теплову енергію з жовтня 2014 р. по березень 2015 р., що підтверджено актами здачі-приймання робіт.

Відповідач в порушення умов договору свої зобов'язання за договором щодо своєчасної оплати належним чином не виконував та несвоєчасно здійснював проплати за поставлену теплову енергію.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, Договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 7 ст. 193 ГК України одностороння відмова від виконання умов договору не допускається, а тому несплата відповідачем заборгованості є порушенням господарських зобовязань за вказаним договором.

У відповідності до п.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до пункту 7.3.1. Договору передбачено, що за несвоєчасну оплату за спожиту теплову енергію у встановлений договором термін, згідно ст. 231 Господарського кодексу України нараховується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості наданих послуг за кожний день прострочення платежу, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7 відсотків вказаної вартості.

У зв'язку з несвоєчасними розрахунками відповідача за договором позивач нарахував відповідачу пеню в сумі 8643 грн. 05 коп. та штраф у розмірі 8813 грн. 15 коп.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною 6 ст. 231 Господарського Кодексу України зазначено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибуткових територій" установлено, що суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують нежилі будинки і приміщення, належні їм на праві власності або орендовані ними на підставі договору, для провадження цієї діяльності: за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги сплачують пеню в розмірі одного відсотка від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін, але не більше 100 відсотків загальної суми боргу.

Таким чином, нарахування пені здійснюється не за Законом України "Про відповідальність за невиконання грошових зобов'язань", а на підставі спеціального нормативного акта, який регулює відповідні правовідносини.

Здійснивши перевірку правильності зазначених нарахувань пені в сумі 8643грн. 05коп., суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем доведені та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо вимог про стягнення штрафу в розмірі 8813 грн. 15 коп., суд задовольняє частково на суму 7275 грн. 40 коп. (за лютий 2015 р.) з наступних підстав.

Пунктом 7.3.1. Договору сторони визначили, що за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7 відсотків вказаної вартості.

Оплата за спожиті послуги була сплачена у вказаний 30-денний термін, а саме рахунок на оплату № 1088 від 31.03.2015 р. був сплачений 26.05.2015 р., тобто прострочка склала з 26.04.2015 р. по 25.05.2015 р. включно, оскільки 26.05.2015 р. борг за березень вже був сплачений. Отже, 26.05.2015 р. не може бути днем прострочки, а тому відповідач безпідставно нарахував відповідачу штраф (за березень 2015 р.) в сумі 1537 грн. 75 коп.

У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував відповідачу 3% річних в сумі 710 грн. 39 коп. та збитків від інфляції в розмірі 23129 грн. 51 коп.

Здійснивши перевірку правильності зазначених нарахувань 3% річних в сумі 710грн. 39 коп., суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем в цій частині доведені та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Позивач нарахував відповідачу інфляційних втрат за період лютий 2015 р. травень 2015 р. в сумі 23129 грн. 51 грн., однак дослідивши наданий розрахунок, господарський суд зауважує, що він має помилки та додає свій розрахунок виконаний відповідно до вимог чинного законодавства:

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період№Інфляційне збільшення суми боргуІСума боргу з врахуванням індексу інфляцї
26.01.2015 - 15.02..041.0000.00109601.04
26.03.2015 - 25.05..311.16517157.48121091.79
26.04.2015 - 25.05.201521967.981.022483.3022451.28
Таким чином, сума втрат від інфляції за договором в сукупності складає 17640 грн. 78 коп., яка підлягає стягненню з відповідача.

Позивач при нарахуванні втрат від інфляції не врахував, що відповідно до листа Верховного суду України від 03.04.97 г. N 62-97р "Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ" при застосуванні індексу інфляції слід мати у виді, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць; тому умовно слід уважати, що сума, внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, наприклад, травня, індексується за період з урахуванням травня, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунки починається з наступного місяця - червня.

Відповідно до положень ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають частковому задоволенню.

Понесені позивачем витрати зі сплати судового збору відшкодовуються йому за рахунок відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" Херсонської філії (73000, м. Херсон, пр. Ушакова, 41, ) на користь Міського комунального підприємства "Херсонтеплоенерго" (73003, м. Херсон, Острівське шосе, 1, ) пеню в розмірі 8643 грн. 05 коп., штраф в розмірі 7275 грн. 40коп., 3% річних в розмірі 710 грн. 39 коп., втрати від інфляції в розмірі 17640 грн. 78коп. та 1516 грн. 14коп. витрат по сплаті судового збору.

3. В решті позову відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 30.09.2015 р.

Суддя В.П.Ярошенко