номер провадження справи 20/158/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2015 Справа № 908/4616/15

За позовом: Приватного підприємства БІЗОН-ТЕХ 2006 (69005, м. Запоріжжя, вул. Якова Новицького, буд. 11)

до відповідачів: 1. Сільськогосподарського виробничого кооперативу Вільнянськ (70002, Запорізька область, м. Вільнянськ, вул. Пушкіна, буд. 13-А)

2. Товариства з обмеженою відповідальністю Січ-Агро 2005 (69089, м. Запоріжжя, вул. Піщана, буд. 3)

про солідарне стягнення 575726,54 грн.

Суддя Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача ОСОБА_1 (дов. № 21/15 від 08.01.2015 р.);

Від відповідача-1 ОСОБА_2 (дов. № б/н від 22.09.2015 р.);

Від відповідача-2 не зявився

СУТЬ СПОРУ:

Заявлений позов про солідарне стягнення з відповідача 1 (Сільськогосподарського виробничого кооперативу Вільнянськ) та відповідача 2 (Товариства з обмеженою відповідальністю Січ-Агро 2005) суми 575726,54 грн., із яких: сума 167723,70 грн. основного боргу, сума 286576,07 грн. індексації ціни товару, сума 121426,77 грн. збитки.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 18.08.2015 р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 908/4616/15, справі присвоєно номер провадження 20/158/15, справу призначено до розгляду на 03.09.2015 р. На підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладений на 24.09.2015 р.

У судовому засіданні 24.09.2015 р. справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

31.08.2015 р. через канцелярію суду від позивача надійшла письмова заява (вих. № 447/15-юр від 28.08.2015 р.) про уточнення змісту позовних вимог, згідно з якою позивач змінив зміст пункту 3 прохальної частини позовної заяви, просить стягнути з кожного з відповідачів окремо на користь позивача судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог до кожного з них. В іншій частині позовні вимоги позивачем не змінені. Копія зазначеної заяви направлена відповідачам-1,2 поштою, що підтверджується фіскальними чеками та описами вкладення у цінний лист від 03.09.2015 р.

У порядку ст. 22 ГПК України зазначена заява прийнята судом до розгляду.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, викладені в позовній заяві, з урахуванням заяви про уточнення змісту позовних вимог (вих. № 447/15-юр від 28.08.2015 р.) та письмового пояснення (вих. № 446/15-юр від 28.08.2015 р.), які надійшли до суду 31.08.2015 р. Позовні вимоги мотивовано наступним. Позивач на виконання умов договору поставки пестицидів № ТМ-П-53 від 27.04.2013 р. та специфікацій до нього №№ 1,2,3 передав відповідачу-1 товар на загальну суму 327300,00 грн., що підтверджується видатковими накладними. Відповідно до п. 3 специфікацій до договору граничною датою повного та остаточного розрахунку за товар є 01.10.2013 р. Товар відповідачем-1 був оплачений частково на загальну суму 159576,30 грн., що підтверджується банківською випискою від 25.12.2013 р., заборгованість становить суму 167723,70 грн. Додатковою угодою № 1 від 25.12.2013 р. за заявою відповідача-1 останньому було надано відстрочку виконання зобовязань за договором, та за п.п. 2.1, 2.2 угоди відповідач-1 зобовязався у строк до 15.10.2014 р. сплатити позивачу 208199,29 грн., у т.ч.: основний борг 167723,70 грн. та погоджені збитки 40475,59 грн. Після укладення додаткової угоди відповідач-1 оплат не проводив. Умовами договору встановлений обовязок відповідача-1 сплатити індексацію ціни товару. Сума індексації ціни неоплаченого відповідачем-1 товару становить 286576,07грн. У п. 5 додаткової угоди сторони домовились, що при несплаті відповідачем-1 станом на 15.10.2014 р. частини збитків 40475,59 грн., останній зобовязаний сплатити позивачу 121426,77 грн., що є повною сумою збитків, завданих простроченням оплати товару. З метою забезпечення виконання відповідачем-1 грошових зобовязань перед позивачем за договором, між позивачем та відповідачем-2 було укладено договір поруки від 25.12.2013 р. Відповідачу-2 02.12.2014 р. у звязку з невиконанням відповідачем-1 зобовязань була надіслана вимога від 01.12.2014 р., яка залишена відповідачем-2 без відповіді. Обґрунтовуючи позов ст.ст. 6, 22, 509, 612, 623, 625, 627, 628, ч. 1 ст. 632 ч. 3 ст. 692, ч. 5 ст. 694 ЦК України, ч. 4 ст. 179, 193, 224, 225, 226, 229 ГК України, просить позов задовольнити в повному обсязі, стягнути солідарно з відповідачів-1,2 суму 575726,54 грн., що складається з: 167723,70 грн. основного боргу, 286576,07 грн. індексації ціни товару, 121426,77 грн. збитків.

Відповідач-1 проти позову заперечив, зазначивши в письмовому відзиві, що не погоджується з сумою нарахування індексації ціни товару, оскільки умови договору поставки про індексацію ціни товару суперечать вимогам чинного законодавства та істотним чином порушують права позивача (у звязку із значним економічно необґрунтованим завищенням ціни товару). Вважає, що п. 5.6 договору стосується порядку оплати товару індексації платежів за договором поставки насіння, у звязку з зростанням курсу долару до гривні на момент складання специфікації до моменту складання позовної заяви. Встановлення такого порядку розрахунків не є зміною ціни договору після його укладення в розумінні цивільного законодавства. Вказаними положеннями договору сторони обумовили не порядок зміни ціни на товар, що був переданий покупцю, а зміну розміру платежу, який по своїй природі є способом проведення розрахунків. Сторони у договорі не передбачили порядок зміни цін на товар, що свідчить про відсутність підстав для застосування положень ч. 3 ст. 691 ЦК. Коригування постачальником суми боргу згідно з п. 5.6, п.п. 5.6.1 договору в звязку з зміною Нацбанком України курсу гривні до долара США є безпідставним, оскільки таке коригування суперечить нормам ст. 99 Конституції України та п. 1 постанови КМУ від 18.12.1998 р. «Про удосконалення порядку формування цін». Ціна товару в специфікаціях визначена виключно в гривнях. Реалізований позивачем відповідачу товар не був придбаний за долари США. В договорі грошові зобовязання в іноземній валюті чи в грошовому еквіваленті іноземної валюти не визначались. З огляду на суперечність п.п 5.1, 5.6, 5.6.1, 5.6.2, 5.6.3, 5.6.4, 5.6.5, 5.6.6, 5.6.7, 7.1.1, 7.1.3 договору вимогам чинного законодавства в частині індексації ціни товару, вказані пункти договору мають бути визнані судом недійсними. Відповідну вимогу заявлено у зустрічній позовній заяві. Таким чином, відсутні підстави для стягнення суми 286576,07 грн. індексації ціни товару. Посилання позивача на закріплення сторонами розміру збитків у додатковій угоді № 1 від 25.12.2013 р. жодним чином не звільняє позивача від обовязку довести факт понесення збитків (чи-то у формі упущеної вигоди, чи-то у формі реальних збитків). Доводи позивача щодо понесених збитків носять характер припущень, і не підтверджені відповідними доказами. Позивач має право на відшкодування неустойки у вигляді штрафу та пені, а збитки в даному випадку будуть відшкодовуватися лише в частині, не покритій неустойкою, та лише в межах суми, визначеної сторонами додатковою угодою № 1. Просить у задоволенні позовних вимог про стягнення суми 286576,07 грн. індексації ціни товару, 121426,77 грн. збитків відмовити.

Представник відповідача-1 в судовому засіданні усно позов в частині стягнення суми 167723,70 грн. основного боргу визнав, отримання товару від позивача за умовами договору № ТМ-П-53 на загальну суму 327300,00 грн. підтвердив.

22.09.2015 р. та 24.09.2015 р. від відповідача-1 до суду надійшли зустрічні позовні заяви вих. № 84 від 21.09.2015 р., які є повністю ідентичними за своїм змістом. Зазначені зустрічні позовні заяви заявлені відповідачем-1 до ПП «Бізон-Тех 2006». Згідно з прохальною частиною заяв позивач за зустрічним позовом просив визнати недійсними пункти 5.6, 5.6.1, 5.6.2, 5.6.3, 5.6.4, 5.6.5, 5.6.6, 5.6.7 договору поставки пестицидів № ТМ-П-53 від 27.04.2013 р., укладеного між ПП «Бізон-Тех 2006» і СВК «Вільнянськ»; визнати недійсними п.п 5.1, 7.1.1, 7.1.3 договору поставки пестицидів № ТМ-П-53 від 27.04.2013 р., укладеного між ПП «Бізон-Тех 2006» і СВК «Вільнянськ», в частині умов про індексацію ціни товару.

Зустрічна позовна заява вих. № 84 від 21.09.2015 р., яка надійшла до суду 22.09.2015 р., була повернута ухвалою суду від 24.09.2015 р. позивачу без розгляду на підставі ст.ст. 56, 57, 60, п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Зустрічна позовна заява вих. № 84 від 21.09.2015 р., яка надійшла до суду 24.09.2015 р., була повернута ухвалою суду від 24.09.2015 р. позивачу без розгляду на підставі ст.ст. 56, 57, 60, п.п. 4, 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Позивачу за зустрічним позовом зазначеними ухвалами суду та в судовому засіданні 24.09.2015 р. розяснено його право на звернення до суду з позовом в окремому позовному провадженні.

Відповідач-2 в судові засідання не зявлявся. Письмове клопотання відповідача-2 про відкладення розгляду справи в призначеному на 03.09.2015 р. судовому засіданні судом задоволено ухвалою суду від 03.09.2015 р. Причини неявки в судове засідання, призначене на 24.09.2015 р., відповідач-2 не повідомив. Витребувані судом документи, в т.ч. письмовий відзив на позов, суду не надані.

Суд визнав можливим розглянути справу в порядку ст. 75 ГПК України у відсутність представника відповідача-2, за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оригінали яких оглядалися в судових засіданнях, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-1, суд

ВСТАНОВИВ:

27.04.2013 р. між Приватним підприємством БІЗОН-ТЕХ 2006 (постачальник за договором, позивач у справі) та Сільськогосподарським виробничим кооперативом Вільнянськ (покупець за договором, відповідач-1 у справі) було укладено договір поставки пестицидів № ТП-П-53, за умовами якого постачальник зобовязався у порядку, строки та на умовах, визначених цим договором і специфікаціями до нього, поставляти та передавати у власність покупця пестициди (засоби захисту рослин) та мікродобрива, а покупець зобовязався приймати цей товар і оплачувати його (п. 1.1).

Відповідно до п.п. 2.1, 2.3, 2.4 договору найменування (асортимент) товару, його кількість та ціна вказуються в специфікаціях до договору, які є його невідємними частинами. Якщо в період дії цього договору між сторонами відбудеться поставка товару, але не буде підписана специфікація на нього, то накладна на такий товар, підписана представником покупця, прирівнюється до специфікації, якою погоджено асортимент, ціна та кількість товару, що постачається покупцю, а покупець зобовязується оплатити такий товар (у т.ч. сплатити суму індексації ціни такого товару) на умовах, у строки та в порядку, визначеному в цьому договорі. Усі підписані представниками сторін у період дії цього договору специфікації та накладні з поставки (відпуску) покупцю пестицидів є невідємними частинами цього договору, навіть якщо в них немає посилання на реквізити цього договору. Умови поставок, оплати товару за ними та відповідальність покупця за прострочення оплати товару регулюється цим договором.

Умови поставки та приймання товару передбачені у розділі 4 договору. Зокрема, підписання покупцем накладної засвідчує факт передачі йому разом із товаром усієї необхідної документації, що його стосується. Датою поставки (передачі) товару є дата, яка вказана в накладній (п. 4.6).

У розділі 5 договору сторони узгодили порядок оплати та індексацію ціни товару. Відповідно до п.п. 5.1, 5.6 договору покупець зобовязався оплатити товар постачальнику у строки, вказані у специфікаціях та сплатити суму індексації ціни товару в порядку та строки, визначені цим договором. Якщо в специфікації не вказано дату (термін, строк) оплати товару, то такий товар оплачується покупцем у день його отримання від постачальника. Такий же строк оплати товару діє, якщо між сторонами фактично відбулась поставка товару по накладній, але на такий товар не була підписана специфікація і він попередньо не був оплачений покупцем. Оплата товару здійснюється покупцем в українських гривнях у безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів платіжним дорученням на поточний рахунок постачальника.

Відповідно до п. 5.6 ціна товару, що вказана у специфікаціях, визначена на дату їх складання. У звязку з тим, що товар буде оплачуватися покупцем не в день складання специфікацій, то всі платежі за товар підлягають індексації. Проіндексована сума платежу визначається таким чином: ПСП=(К2/К1) х СП, де ПСП проіндексована сума платежу, яка підлягає сплаті покупцем постачальнику; СП сума платежу за товар; К2-середній курс продажу банками доларів США за гривні на міжбанківському валютному ринку, зафіксованому на момент закриття торгів у найближчій попередній до дати платежу день; К1 курс гривні до долару США на дату складання специфікації, за яким визначалась ціна товару в ній (вказується в специфікаціях).Якщо показник К1 не вказаний у специфікації, то він дорівнює офіційному курсу гривні до долару США, встановленого Національним банком України на дату складання специфікації. Якщо на якусь дату Національним банком України не встановлений офіційний курс гривні до долару США, то сторони беруть офіційний курс гривні до долару США, встановлений НБУ в найближчий до такої дати попередній день.

Згідно з п. 5.6.1 для показника К2 сторони використовують середній курс продажу банкам доларів США за гривні (показник ASK на веб-сторінці http://www. udinform.com/ в огляді фінансового дня ) на міжбанківському валютному ринку, зафіксований на момент закриття торгів у найближчій попередній до дати платежу день, інформацію про який сторони одержують із веб-сторінки http://www. udinform.com/ в огляді фінансового дня. Якщо показник К2 неможливо встановити з причини непрацездатності веб-сторінки http://www.udinform.com/, то він дорівнює офіційному курсу гривні до долару США, встановленого Національним банком України у найближчий попередній до дати платежу день.

Відповідно до п. 5.6.2 у день здійснення платежу покупець самостійно, без предявлення йому рахунку із боку постачальника, проводить його індексацію у вище встановленому порядку та перераховує постачальнику проіндексовану суму платежу. Якщо К2 є меншим за К1, то ПСП дорівнює СП.

Згідно з п. 5.6.3 у випадку прострочення покупцем сплати платежу, визначеного договором, то проіндексована сума такого платежу визначається у вищезазначеному порядку, але вона у цьому випадку не може бути меншою від проіндексованої суми платежу на дату здійснення цього платежу за договором.

У пункті 5.6.4 визначено, що при зверненні постачальника до суду із позовною заявою про стягнення з покупця заборгованості за цим договором, суми прострочених і несплачених покупцем платежів індексуються у вищевказаному порядку, але показник К2 для них визначається станом на дату складання позовної заяви постачальником про стягнення із покупця заборгованості за цим договором. Проіндексована сума прострочених і несплачених покупцем платежів не може бути меншою від проіндексованої суми таких платежів на дату їх здійснення за договором. Якщо показник К2 під час розгляду справи в суді зменшується, то перерахунок суми індексації ціни товару не проводиться. Якщо показник К2 під час розгляду справи в суді збільшується порівняно із таким показником на дату складання позовної заяви, то постачальник має право провести перерахунок суми індексації ціни товару на день подання заяви про збільшення позовних вимог.

Сторони домовились, що для показника К2 постачальник може використовувати курс купівлі доларів США за гривні на міжбанківському валютному ринку банківською установою, яка обслуговує постачальника (АТ ОСОБА_3 Аваль, АТ Ерсте Банк, ПАТ Креді ОСОБА_4 тощо) станом на дату здійснення платежу покупцем. Курс купівлі доларів США за гривні на міжбанківському валютному ринку банківською установою, яка обслуговує постачальника, підтверджується постачальником довідкою банку. При наданні покупцю постачальником довідки банківської установи, за умови, що курс гривні до долару США в ній вище ніж курс, за яким проводилась індексація платежу, проводиться перерахунок суми проіндексованого платежу і покупець доплачує постачальнику різницю протягом 3 банківських днів із моменту одержання довідки від постачальника. Якщо станом на дату здійснення платежу покупцем курс купівлі долара США за гривні на міжбанківському валютному ринку не встановлений банківською установою, яка обслуговує постачальника, то сторони беруть курс купівлі долару США за гривні на міжбанківському валютному ринку банківською установою, яка обслуговує постачальника, у найближчий до такої дати попередній день (п. 5.6.5).

Згідно з п. 5.6.6 договору зобовязання покупця щодо сплати проіндексованих сум платежів є грошовим зобовязанням покупця перед постачальником з оплати товару. Сплачені покупцем постачальнику суми у звязку з виконанням цього пункту, що перевищують ціну товару, вказану в специфікаціях, є індексацією (тобто збільшенням) ціни товару.

Відповідно до п.п. 7.1.1, 7.1.4 покупець зобовязався: оплатити товар (у т.ч. сплатити суму індексації товару) в порядку, строки та в розмірах згідно з договором та специфікаціями; зявитися за товаром у місце поставки товару, прийняти його та передати в обмін нього постачальнику належним чином оформлену довіреність на отримання товару.

Відповідно до п. 9.1, договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до кінця року, в якому він був укладений. Усі поставки постачальником покупцю пестицидів до кінця року, в якому був укладений договір, а також порядок їх оплати, регулюється цим договором.

До договору сторонами були підписані Специфікації: № 1 в редакції від 27.04.2013 р., згідно з якою загальна ціна товару 262500,00 грн. з ПДВ; № 2 в редакції від 10.06.2013 р., згідно з якою загальна ціна товару 62200,00 грн. з ПДВ; № 3 в редакції від 30.08.2013 р., згідно з якою загальна ціна товару 2600,00 грн. з ПДВ.

Специфікаціями визначено, що товар оплачується в порядку, вказаному в договорі, та в такий строк: не пізніше 01.10.2013 р., тобто, на умовах відстрочення платежів.

У Специфікаціях зазначено, що вказана у них ціна товару визначена в гривнях на дату складання специфікації, суми платежів підлягають індексації згідно із договором.

На виконання умов договору Приватним підприємством БІЗОН-ТЕХ 2006 поставлено товар Сільськогосподарському виробничому короперативу Вільнянськ на загальну суму 327300,00 грн., що підтверджується видатковими накладними № ЗП5852 від 30.04.2013 р. на суму 262500 грн., № ЗП10331 від 10.06.2013 р. на суму 62200,00 грн., № ЗП14182 від 30.08.2013 р. на суму 2600,00 грн. Товар за переліченими видатковими накладним отриманий уповноваженою особою відповідача-1 на підставі довіреностей № 13 від 30.04.2013 р., № 18 від 10.06.2013 р., № 38 від 30.08.2013 р. В усіх видаткових накладних підставою поставки вказано договір поставки пестицидів № ТМ-П-53 від 27.04.2013 р.

Як слідує із матеріалів справи, відповідач частково виконав свої зобовязання і сплатив суму 159576,30 грн., що підтверджується банківською випискою по рахунку від 25.12.2013 р.

25.12.2013 р. відповідач-1 звернувся до позивача з заявою вих. № 169, відповідно до якої просив відстрочити сплату боргу в сумі 167723,70 грн. до 15.10.2014 р. та оформити розстрочення боргу відповідною додатковою угодою. В заяві також зазначено, що до умов угоди відповідач-1 згоден включити зобовязання по сплаті позивачу збитків, що були завдані простроченням оплати товару, розмір яких буде визначений при її підписанні.

25.12.2013 р. сторонами до договору № ТМ-П-53 від 27.04.2013 р. укладено додаткову угоду № 1, в п. 1 якої зазначено про підтвердження покупцем простроченого грошового зобовязання (основний борг) перед постачальником з оплати отриманого за договором поставки товару, станом на дату складання цієї додаткової угоди, в сумі 167723,70 грн. Згідно з п. 2 постачальник надав покупцю відстрочку виконання грошового зобовязання, вказаного в п. 1 цієї додаткової угоди, на наступних умовах: покупець зобовязується в порядку, встановленому договором поставки, сплатити постачальнику не пізніше 15.10.2014 р.: суму основного боргу, вказану в п. 1 цієї додаткової угоди, та 40475,59 грн. збитків, завданих постачальнику покупцем простроченням оплати товару за договором поставки, що є погодженими сторонами і частково компенсують як прострочення, так і втрати постачальника за надання відстрочки оплати товару за цією додатковою угодою. Умови договору поставки (специфікацій до нього) щодо строків здійснення розрахунку за товар є зміненими відповідно до умов цієї додаткової угоди (п. 4). Якщо станом на 15.10.2014 р. покупцем не будуть належним чином виконані грошові зобовязання за цією додатковою угодою, то замість частини збитків 40475,59 грн. покупець зобовязаний сплатити постачальнику 121426,77 грн., що є повною сумою збитків, заздалегідь погоджених сторонами, завданих постачальнику покупцем простроченням оплати товару за договором поставки, включаючи втрати постачальника за надання цієї відстрочки (неможливістю користуватися грошовими коштами по яким надається відстрочка).

25.12.2013 р. між Приватним підприємством «Бізон-Тех 2006» (кредитор за договором, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Січ-Агро 2005» (поручитель, відповідач-2) укладений договір поруки, відповідно до якого поручитель поручився перед кредитором за своєчасне та повне виконання боржником СВК «Вільнянськ» основного договору - договору поставки пестицидів № ТМ-П-53 від 27.04.2013 р., включаючи додаткову угоду № 1 від 25.12.2013 р., і зобовязався відповідати перед кредитором за порушення боржником зазначеного договору. Порукою забезпечується виконання основного договору в повному обсязі.

Згідно з п. 2.2 поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник за основним договором, у т.ч. включаючи сплату основного боргу із сумою індексації ціни товару, процентів, неустойки, інших штрафних санкцій, втрат від інфляції, відшкодування збитків.

У разі порушення боржником основного договору поручитель зобовязався сплатити кредитору при будь-яких обставинах протягом 3 днів із моменту отримання першої вимоги кредитора наявну заборгованість та усі суми, належні кредитору від боржника за основним договором, на тих же умовах як і боржник, або на умовах, вказаних кредитором у вимозі (п. 3.1).

Відповідно до п. 3.3 поручитель та боржник відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Порука (дія договору) припиняється з припиненням всіх обовязків (зобовязань) боржника за основним договором, а також, якщо кредитор протягом 3 років від дня настання строку виконання обовязку боржника за основним договором не предявить вимоги до поручителя (п. 4.8). Договір укладено в трьох оригінальних примірниках, по одному примірнику для кожної із сторін, а третій примірник передається поручителем боржнику (п. 4.9).

02.12.2014 р. за вих. № 675/14-юр від 01.12.2014 р. позивачем на адресу відповідача-2 було направлено вимогу про сплату протягом 3 днів на зазначені реквізити суми заборгованості за поставлений товар за договором № ТМ-П-53 від 27.04.2013 р. у сумі 438983,57 грн., із яких: 167723,70 грн. сума основного боргу, 121426,77 грн. сума заздалегідь погоджених збитків і 149833,10 грн. суми індексації ціни товару.

У серпні 2015 р. ПП БІЗОН-ТЕХ 2006 звернувся до суду з позовом.

Розглядаючи спір по суті, суд враховує наступне.

Статтями 11, 509 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є однією із підстав виникнення цивільних прав і обовязків (зобовязань).

Згідно з положеннями ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 Господарського кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Статтею 530 ЦК України також передбачено, що якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Правовідносини сторін врегульовано договором поставки.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 691 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 ЦК України).

Згідно з ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ст. 554 ЦК у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до приписів законодавства порука є спеціальним заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення основного зобовязання, чим обумовлюється додатковий характер поруки стосовно основного зобовязання. Обсяг зобовязань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобовязань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель, тому поручитель несе відповідальність у обємі, передбаченому договором поставки.

У пунктах 2.1, 2.2 договору поруки від 25.12.2013 р. встановлено, що поручитель поручається перед кредитором за своєчасне та повне виконання боржником основного договору договору поставки пестицидів № ТМ-П-53 від 27.04.2013 р., включаючи додаткову угоду № 1 від 25.12.2013 р., у повному обсязі. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник за основним договором, в тому числі включаючи сплату основного боргу з сумою індексації та відшкодування збитків.

Частиною 2 ст. 196 ГК України визначено, що у разі, якщо це передбачено законодавством або договором, зобовязання повинно виконуватися солідарно. При солідарному виконанні господарських зобовязань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України, якщо інше не передбачено законом.

Згідно зі ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

У разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо (ч. 1 ст. 543 ЦК). Боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (ч. 1 ст. 544 ЦК).

У пункті 3.3 договору поруки від 25.12.2013 р. сторони встановили, що поручитель (відповідач-2) та боржник (відповідач-1) відповідають перед кредитором як солідарні боржники. При цьому кредитор має право вимагати виконання обовязку боржника частково або в повному обсязі як від поручителя разом із боржником, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до приписів ст. 33 ГПК України обовязок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Із матеріалів справи вбачається, що СВК Вільнянськ порушені взяті за умовами договору поставки пестицидів № ТМ-П-53 зобовязання щодо оплати за поставлений товар (згідно з додатковою угодою № 1 від 25.12.2013 р. не пізніше 15 жовтня 2014 р.).

Відповідач-1 отримання товару за договором на загальну суму 327300,00 грн. не заперечив, товар був частково оплачений на суму 159576,30 грн. Сума заборгованості за договором становить 167723,70 грн.

Таким чином, вимога позивача про солідарне стягнення з відповідачів-1,2 167723,70 грн. основного боргу є обґрунтованою, підтверджена належними доказами, підлягає задоволенню.

Також ПП БІЗОН-ТЕХ 2006 заявлено позовні вимоги про солідарне стягнення з відповідачів-1,2 суми 286576,07 грн. індексації ціни товару.

Вирішуючи спір в цій частині, суд враховує, що згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ч. 2 ст. 692 ЦК України).

Як зазначено вище, відповідно до п. 5.1 договору покупець зобовязався оплатити товар постачальнику у строки, вказані у специфікаціях та сплатити суму індексації ціни товару в порядку та строки, визначені цим договором. У розділі 5 договору сторони узгодили порядок оплати та індексацію ціни товару (п.п. 5.6 - 5.6.6). Перевіривши розрахунок індексації згідно з формулою, встановленою у п. 5.6 договору (ПСП=(К2/К1) х СП), враховуючи, що: 1) у специфікаціях не був вказаний курс гривні до долару США, 2) офіційний курс гривні до долару США, встановлений Національним банком України за період з 27.04.2013 р. по 30.08.2013 р. дорівнює 7,993 грн. за один долар США (К1), що підтверджується роздруківкою з офіційної веб-сторінки НБУ; 3) К2 дорівнює 21,65 грн. (середньому курсу продажу банкам доларів США за гривні на міжбанківському валютному ринку, зафіксованому на момент закриття торгів на день станом на дату складання позовної заяви - 11.08.2015 р.,), що підтверджується роздруківкою 4) проіндексована сума основного боргу становить 454299,77 грн. ((21,65/7,993) х 167723,70 грн.); 5) 286576,07 грн. - сума індексації ціни товару, яка є різницею між проіндексованою сумою платежу та сумою платежу, яка підлягає до сплати (454299,77 грн. 167723,70 грн.), суд визнає розрахунок обґрунтованим, доведеним, тому позовні вимоги в частині стягнення 286576,07 грн. індексації ціни товару підлягають задоволенню.

Позивачем також заявлена вимога про солідарне стягнення з відповідачів-1,2 на його користь збитків у сумі 121426,77 грн.

Згідно з ст. 22 ЦК України, яка встановлює відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Відповідно до ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобовязання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки субєкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобовязання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Аналогічні приписи встановлені ст. 623 ЦК України.

Крім того, склад збитків передбачено у ст. 225 ГК України: до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим субєктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобовязання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобовязання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом. Сторони господарського зобов'язання мають право за взаємною згодою заздалегідь визначити погоджений розмір збитків, що підлягають відшкодуванню, у твердій сумі або у вигляді відсоткових ставок залежно від обсягу невиконання зобов'язання чи строків порушення зобов'язання сторонами.

Із змісту цих норм, а також ст.ст. 610, 611 ЦК України, ст.ст. 216, 218 ГК України слідує, що відшкодування збитків є одним із правових наслідків порушення зобовязання, мірою відповідальності. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Умови і порядок відшкодування збитків передбачені статтею 226 ГК України, із якої також слідує, що головною умовою відшкодування збитків є господарське правопорушення, яке вчинив учасник господарських відносин.

Притягнення до відповідальності можливо лише при наявності передбачених законом умов. Їх сукупність утворює склад правопорушення, який є підставою правової відповідальності. Відсутність хоча б одного із елементів, утворюючих склад правопорушення (субєкт, обєкт, обєктивна та субєктивна сторона), звільняє боржника від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання взятих на себе зобовязань. Оскільки, в даному випадку, його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

На кредитора покладений обовязок доведення факту невиконання або неналежного виконання зобовязання, прямого причинного звязку між порушенням зобовязання і завданими збитками і їх розмір, на боржника відсутність вини (ст.ст. 614, 623 ЦК України).

Суд приходить до висновку, що позов в частині солідарного стягнення з відповідачів-1,2 суми 121426,77 грн. збитків підлягає задоволенню, враховуючи:1) встановлений факт невиконання відповідачем-1 зобовязання з оплати за поставлений товар, 2) визначення позивачем та відповідачем-1 в додатковій угоді № 1 від 25.12.2013 р. погодженого розміру збитків у сумі 121426,77 грн., 3) встановлення у додатковій угоді №1 від 25.12.2013 р. правової природи збитків - збитки завдані постачальнику покупцем простроченням оплати товару за договором поставки, включають втрати постачальника за надання цієї відстрочки (неможливістю користуватися грошовими коштами по яким надається відстрочка), 4) ненадання відповідачем-1 доказів відсутності вини у спричинені збитків, 5) ненадання відповідачем-1 доказів перерахування позивачу заявленої до стягнення суми, 6) встановлення договором поруки від 25.12.2013 р. відповідальності відповідача-2 перед позивачем у тому ж обсязі, що і відповідача-1, 7) встановлення причинного звязку між невиконання відповідачем-1 зобовязання з оплати за поставлений товар та погодженим розміром збитків у сумі 121426,77 грн. (неможливістю користуватися грошовими коштами по яким надана відстрочка).

Заперечення відповідача-1, викладені в письмовому відзиві, спростовується приписами наведеного вище законодавства, умовами договору, а також наступним.

У силу припису статті 204 ЦК України правомірність правочину презюмується.

Із матеріалів справи слідує, що договір повністю виконаний позивачем і частково відповідачем-1. Згідно з ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільні в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У п. 9.12 договору визначено, що договір складений сторонами при повному розумінні ними предмету договору, прочитаний повністю, відповідає їх волі та містить усі істотні умови, відносно яких сторони бажали домовитись. Умови даного договору сторони визначають розумними і справедливими. Відповідно до ст. 691 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу і зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ст. 692 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 180, 189 ГК України ціна є істотною умовою договору і на момент укладення договору відповідач-1 погодився на вказану в договорі ціну, яка є формою грошового визначення вартості продукції, а також на індексацію ціни. Сторони договору на власний розсуд встановили ціну та порядок її визначення. Дана умова договору не суперечить ст. 99 Конституції України, Закону України Про ціни та ціноутворення, постанові Кабінету Міністрів України від 18.12.1998 р. № 1998 Про удосконалення порядку формування цін, оскільки ціна товару за умовами договору визначена у гривні і покупець зобовязаний сплатити вартість товару у гривнях. У пункті 5.6 договору сторони чітко визначили формулу, за якою розраховується кожна конкретна поставка партії товару. Суд враховує, що відповідачем-1 25.12.2013 р. підписано додаткову угоду № 1 до договору № ТМ-П-53, в якій зазначено, зокрема, що повний розрахунок за товар включає в себе сплату суму індексації ціни товару. В підписаних специфікаціях №№ 1-3, які підписувалися в різні проміжки часу, також зазначено, що суми платежів підлягають індексації згідно з договором. Із дати порушення відповідачем-1 грошового зобовязання (з 02.10.2013 р. за умовами специфікацій) минуло більше півтора року, а з дати, встановленої додатковою угодою № 1 більше півроку, що зумовило право позивача на нарахування індексації та збитків. У разі належного виконання відповідачем-1 зобовязання щодо оплати товару, ці наслідки не наступили (зокрема, офіційний курс гривні до долару США, встановлений Національним банком України, почав збільшуватися у лютому 2014 р., що є загальновідомим фактом). Саме відповідач-1 своєю заявою від 25.12.2013 р. просив позивача про відстрочку сплати боргу до 15.10.2014 р. та погоджувався про включення до умов додаткової угоди зобовязання по сплаті позивачу збитків, завданих простроченням оплати товару, та визначення (погодження) їх розміру. Відповідачем не доведено і судом не встановлено невідповідність закону умов договору щодо індексації ціни товару та встановлення згідно з ст. 225 ГК України погодженого розміру збитків залежно від обсягу невиконання зобов'язання та строків порушення зобов'язання відповідачем -1.

На підставі викладеного, позов в цілому задовольняється повністю.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідачів-1,2 порівну.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з Сільськогосподарського виробничого кооперативу Вільнянськ (70002, Запорізька область, область, м. Вільнянськ, вул. Пушкіна, буд. 13-А, ) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Січ-Агро 2005» (69089, м. Запоріжжя, вул. Піщана, буд. 3, ) на користь Приватного підприємства БІЗОН-ТЕХ 2006 (69005, м. Запоріжжя, вул. Якова Новицького, 11, код ЄДПОУ 34216986) суму 575726 (пятсот сімдесят пять тисяч сімсот двадцять шість) грн. 54 коп., що складається з: 167723 (сто шістдесят сім тисяч сімсот двадцять три) грн. 70 коп. основного боргу, 286576 (двісті вісімдесят шість тисяч пятсот сімдесят шість) грн. 07 коп. індексації ціни товару, 121426 (сто двадцять одна тисяча чотириста двадцять шість) грн. 77 коп. збитків. Видати наказ.

Стягнути з Сільськогосподарського виробничого кооперативу Вільнянськ (70002, Запорізька область, область, м. Вільнянськ, вул. Пушкіна, буд. 13-А, ) на користь Приватного підприємства БІЗОН-ТЕХ 2006 (69005, м. Запоріжжя, вул. Якова Новицького, 11, код ЄДПОУ 34216986) суму 5757 (пять тисяч сімсот пятдесят сім) грн. 27 коп. судового збору. Видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Січ-Агро 2005» (69089, м. Запоріжжя, вул. Піщана, буд. 3, ) на користь Приватного підприємства БІЗОН-ТЕХ 2006 (69005, м. Запоріжжя, вул. Якова Новицького, 11, код ЄДПОУ 34216986) суму 5757 (пять тисяч сімсот пятдесят сім) грн. 27 коп. судового збору. Видати наказ.

Повне рішення складено 29 вересня 2015 р.

Суддя Л.П. Гандюкова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів із дня оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання повного рішення.