КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" вересня 2015 р. Справа№ 910/11501/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Хрипуна О.О.

Корсакової Г.В.

при секретарі судового засідання Вага В.В.

за участю представників:

від Позивача: Молодько О.П.

від Відповідача: Кружільний С.О.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО" на рішення Господарського суду м. Києва від 10.06.2015р. у справі №910/11501/15 (суддя Князьков В.В.)

за позовом Спільного українсько-американсько-російського підприємства "АЙСБЕРГ" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО"

про стягнення 247504,23 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до місцевого господарського суду з позовом до Відповідача про стягнення заборгованості за поставлений товар у розмірі 247504,23 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва №910/11501/15 від 10.06.2015р. позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Відповідача на користь Позивача основний борг у розмірі 247504,23 грн. та судовий збір у розмірі 4950,08 грн.

Рішення мотивоване тим, що оскільки Відповідач не надав суду жодних доказів належного виконання свого зобов'язання з оплати поставленого товару в частині 247504,28 грн. та не спростував заявлених позовних вимог в цій частині, суд дійшов висновку, що Відповідачем були порушені положення ст.525, 526 Цивільного кодексу України, тому позовні вимоги про стягнення заборгованості є правомірними та обґрунтованими, відповідно підлягають задоволенню.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення місцевого суду в частині стягнення 99200,42 грн. основного боргу та 2074,55 грн. судового збору.

Апеляційна скарга мотивована тим, що між сторонами укладений договір про надання маркетингових послуг за яким у Позивача перед Відповідачем виникла заборгованість, а так як відповідно до спірного договору сторони передбачили можливість застосовувати санкції у вигляді призупинення оплати, то в зв'язку з зазначеними обставинами Відповідач обґрунтовано не здійснив оплати отриманого товару на суму заборгованості Позивача.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.07.2015р. прийнято апеляційну скаргу у справі №910/11501/15 до провадження колегією суддів, розгляд скарги призначено на 04.08.2015р.

03.08.2015р. розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу у справі №910/11501/15 передано на розгляд колегії суддів у складі Власова Ю.Л. (головуючого), Корсакової Г.В., Хрипуна О.О.

03.08.2015р. ухвалою Київського апеляційного господарського суду прийнято до провадження апеляційну скаргу у справі №910/11501/15 та призначено до розгляду на 04.08.2015р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.08.2015р. відкладено розгляд скарги на 08.09.2015р.

07.09.2015р. Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якій просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, суд встановив:

22.10.2013р. між Позивачем та Відповідачем було укладено договір поставки №12160К з протоколом розбіжностей від 22.10.2013р., згідно із п.2.1 якого Позивач зобов'язався поставити та передати у власність Відповідачеві товар на підставі замовлення останнього та у відповідності до специфікації, а Відповідач зобов'язався прийняти поставлений товар та оплатити його вартість у порядку та на умовах, погодженими сторонами у цьому договорі.

Відповідно до п.2.2. договору право власності на товар переходить від Позивача до Відповідача в момент приймання товару Відповідачем від Позивача. Підтвердженням приймання товару є підписання (їх уповноваженими представниками) накладної та іншої обов'язкової та визначеної чинним законодавством України, товарно-супровідної та транспортно-супровідної документації на товар.

Згідно з п.8.1.1 договору Відповідач оплачує поставлений Позивачем товар по закінченню 72 календарних дні з дати поставки товару Позивачем.

Відповідно до п.8.2. договору форма оплати - безготівковий розрахунок. Оплата вартості товару здійснюється в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Позивача, що зазначений у реквізитах сторін договору. Днем здійснення платежу вважається день списання належних до сплати сум з банківського рахунка покупця на рахунок Позивача. Сторони можуть застосовувати інші способи розрахунків, передбачені чинним законодавством України.

Згідно з п.8.6 договору загальна ціна договору складається із сум поставленого Позивачем та прийнятого Відповідачем товару на умовах цього договору (за винятком повернутого), зазначених у видаткових накладних, які підписані уповноваженими представниками сторін.

Відповідно до п.10.4 договору Відповідач вправі призупинити, без попереднього повідомлення Позивача, виконання грошових зобов'язань перед Позивачем за цим договором при виникненні у Позивача простроченої грошової заборгованості перед Відповідачем за іншими договорами, укладеними між сторонами (про надання послуг, виконання робіт, тощо) та/або у випадку порушення Позивачем строків вивезення товару, що визначені п.5.18 договору.

Згідно з п.12.1 договору договір набуває чинності після його підписання сторонами договору і діє до 31 грудня 2014 року, а в частині невиконаних зобов'язань сторін, що виникли на момент дії даного договору - до їх повного виконання.

На виконання умов договору Позивачем за період з 01.04.2014р. по 28.10.2014р. було поставлено Відповідачеві товар на загальну суму 268709,89 грн., що підтверджується видатковими накладними: №РН/0611 від 01.04.2014р. на суму 26322,62 грн., №РН/0758 від 15.04.2014р. на суму 9803,23 грн., №РН/0906 від 29.04.2014р. на суму 65325,74 грн., №РН/1027 від 13.05.2014р. на суму 10906,27 грн., №РН/1281 від 10.06.2014р. на суму 27195,41 грн., №РН/1423 від 24.06.2014р. на суму 30469,10 грн., №РН/1563 від 08.07.2014р. на суму 27688,03 грн. (з актом встановлення розбіжностей від 11.07.2014р.), №РН/1963 від 19.08.2014р. на суму 19269,50 грн., №РН/2104 від 02.09.2014р. на суму 10048,18 грн., №РН/2239 від 16.09.2014р. на суму 6832,37 грн., №РН/2421 від 30.09.2014р. на суму 11355,12 грн., №РН/2583 від 14.10.2014р. на суму 13936,61 грн. (з актом встановлення розбіжностей від 17.10.2014р.), №РН/2699 від 28.10.2014р. на суму 9557,71 грн., які підписано представниками Позивача та Відповідача та скріплено печатками.

Проте, Відповідач взяті на себе за договором №12160К від 22.10.2013р. зобов'язання виконав не в повному обсязі, товар у визначений договором строк оплатив лише на суму 21205,66 грн., що підтверджується банківськими виписками по рахунку за період з 11.06.2014р. по 29.08.2014р. та здійснив повернення товару на суму 1755,61 грн., що підтверджується накладною на повернення товару №КРЦ1-001172 від 16.12.2014р.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга Відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно з ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи, в жовтні 2013р. між сторонами був укладений договір поставки №12160К з протоколом розбіжностей від 22.10.2013р., згідно із п.2.1 якого Позивач зобов'язався поставити та передати у власність Відповідачеві товар на підставі замовлення останнього та у відповідності до специфікації, а Відповідач зобов'язався прийняти поставлений товар та оплатити його вартість у порядку та на умовах, погодженими сторонами у цьому договорі. Відповідно до умов договору Відповідач оплачує поставлений Позивачем товар по закінченню 72 календарних дні з дати поставки товару Позивачем. Згідно з п.10.4 договору Відповідач вправі призупинити, без попереднього повідомлення Позивача, виконання грошових зобов'язань перед Позивачем за цим договором при виникненні у Позивача простроченої грошової заборгованості перед Відповідачем за іншими договорами, укладеними між сторонами (про надання послуг, виконання робіт, тощо) та/або у випадку порушення Позивачем строків вивезення товару, що визначені п.5.18 договору.

На виконання умов договору Позивачем за період з 01.04.2014р. по 28.10.2014р. було поставлено Відповідачеві товар на загальну суму 268709,89 грн., проте, Відповідач товар у визначений договором строк оплатив частково та має заборгованість перед Позивачем в сумі 247504,23 грн.

Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу, Відповідач, посилаючись на п.10.4 договору поставки, зазначив про наявність між Позивачем та Відповідачем договору про надання маркетингових послуг, за яким у Позивача перед Відповідачем виникла заборгованість, а так як відповідно до спірного договору поставки сторони передбачили можливість застосовувати санкції у вигляді призупинення оплати, то в зв'язку з зазначеними обставинами Відповідач не здійснив оплати отриманого товару на суму заборгованості Позивача.

Проте, апеляційний суд не погоджується з доводами Відповідача, оскільки відповідно до п.4.4. наданого Відповідачем договору про надання маркетингових послуг, факт надання послуг засвідчується підписаним уповноваженими представниками сторін актом виконаних робіт, а оплата послуг Відповідача має здійснюватися на підставі виставленого рахунку. Разом з тим, надані Відповідачем акти надання послуг за 2014р. на підтвердження надання послуг Позивачеві не підписані останнім, також Відповідачем не надано доказів виставлення рахунків Позивачеві.

За вказаних обставин Відповідачем не доведено наявність у Позивача заборгованості за договором про надання маркетингових послуг, тому апеляційний суд погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції згідно з ст.104 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.32-34, 36, 43, 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО" на рішення Господарського суду м. Києва від 10.06.2015р. у справі №910/11501/15 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 10.06.2015р. у справі №910/11501/15 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 14.09.2015р.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді О.О. Хрипун

Г.В. Корсакова