ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2015 р.Справа № 922/4829/15

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Лавренюк Т.А.
при секретарі судового засідання Вознюк С.В.

розглянувши справу

за позовом Акціонерної компанії "Харківобленерго" м. Харків
до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова, м. Харків , Військової частини А - 3306 м. Харків
про стягнення 7135,10грн.
за участю представників сторін:
позивача - Сітаро О.В., дов. № 01-42юр/3212 від 30.04.2015р.;

1-го відповідача - Сікаленко Ю.В., дов. № 860 від 23.02.2015р.;

2-го відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова заборгованість по пені в сумі 6787,43грн. та 3% річних в сумі 347,67грн. за неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором № 2-3507С від 15.08.2007р., а також покласти на першого та другого відповідача понесені судові витрати зі сплати судового збору.

Представник позивача позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити в повному обсязі. Звернувся до суду з заявою, в якій, посилаючись на допущену описку в п.3 прохальної частини позову, просить суд понесені витрати зі сплати судового збору покласти на першого відповідача.

Представник першого відповідача у відзиві на позов та в судовому засіданні посилається на відсутність вини з боку першого відповідача у неналежному виконанні грошових зобов`язань, оскільки установа першого відповідача не є прибутковою, утримується за рахунок коштів державного бюджету, Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова є розпорядником коштів лише четвертої черги, що ускладнює вчасне отримання коштів для проведення вчасних оплат за договором № 2-3507С від 15.08.2007р. На підставі зазначеного просить суд зменшити розмір пені на 90%.

Представник позивача проти зменшення розміру пені заперечує.

Представник другого відповідача у призначене судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином.

Враховуючи те, що судом вжито всі заходи для належного повідомлення другого відповідача про дату, час та місце розгляду справи, проте останній не скористалася своїм правом, передбаченим ст.22 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності представника другого відповідача за наявними в справі матеріалами, відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача та другого відповідача, дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

15.08.2007р. між Акціонерною компанією "Харківобленерго" (позивач) та військовою частиною НОМЕР_1 (другий відповідач, споживач) було укладено договір про постачання електричної енергії № 2-3507С (далі договір), відповідно до умов якого позивач зобов`язався постачати споживачу електричну енергію, а другий відповідач оплачувати її вартість та здійснювати інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до нього, що є його невід`ємними частинами.

05.01.20015р. між позивачем, Квартирно-експлуатаційним відділом м. Харкова (перший відповідач, платник) та другим відповідачем укладено додаткову угоду до договору про постачання електричної енергії № 11058, яким сторони змінили в п.п.4.1, 4.2, 4.4, 4.5, 6, 8, 10 додатку № 2 до договору "Порядок розрахунків" слова "Споживач" на "Платник". Тобто, відповідно до умов додаткової угоди від 05.01.2015р. Платник (Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова) (відповідач) зобов`язався здійснювати за військову частину А 3306 повну оплату за такі види нарахувань, як вартість електроенергії, за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії, суми пені, 3% річних та збитків від інфляції.

Пунктом 4.1 додатку № 2 до договору сторони погодили, що перший відповідач здійснює оплату в продовж 10 операційних днів з моменту отримання другим відповідачем рахунку та акту звірки.

Оскільки перший відповідач взяті на себе зобов`язання по оплаті за спожиту другим відповідачем електричну енергію здійснив несвоєчасно, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з першого відповідача пені та 3% річних.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд встановив наступне.

Частиною 1 ст. 275 Господарського кодексу України передбачено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Окремим видом договору енергопостачання є договір про постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору про постачання електричної енергії встановлюються законами України "Про засади функціонування ринку електричної енергії України" та "Про електроенергетику".

Відповідно до Закону України "Про електроенергетику" від 16.10.1997р. № 575/97-ВР та Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996р. № 28, договір про постачання електричної енергії є основним документом та визначає зміст правових відносин, прав та обов`язків сторін.

За приписами ч.7 ст. 276 Господарського кодексу України оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав належним чином та в повному обсязі.

Як встановлено судом, перший відповідач взяті на себе зобов`язання за договором виконав несвоєчасно, за отриману другим відповідачем у січні та червні 2015р. електричну енергію розрахувався з порушенням строків, визначених договором.

За умовами п.4.2.1 договору сторони погодили, що за внесення платежів, передбачених п.2.2.5 договору, з порушенням термінів, визначених додатком № 2 "Порядок розрахунків", перший відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу та 3% річних. Сума пені нараховується з дати остаточного розрахунку, зазначеної в додатку № 2 "Порядок розрахунків" до дня ліквідації заборгованості включно.

Платник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу постачальника зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням пені, а також 3% річних з простроченої суми боргу (п.4.2.5 договору).

Пунктом 6 додатку № 2 до договору про постачання електричної енергії сторони погодили, що у разі несвоєчасної оплати обумовлених даним додатком нарахувань, позивач проводить відповідачеві нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюється нарахування, від суми боргу, 3% річних з простроченої суми.

За приписами ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Частинами 1, 3 ст.202 Господарського кодексу України передбачено, що господарське зобов`язання припиняється, між іншим, виконанням, проведеним належним чином.

До відносин щодо припинення господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Підстави припинення зобов`язання передбачені ст.ст.202-205 Господарського кодексу України, ст.ст. 599-601, 604-609 Цивільного кодексу України, зокрема за ст.599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України).

Отже, виконання своїх зобов`язань за договором першим відповідачем, яке виконано боржником з порушенням строків, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, а саме процентів річних від простроченої суми за невиконання грошового зобов`язання, зокрема, за період прострочення платежу.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплату процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Позивачем наданий обґрунтований розрахунок 3 % річних за період з 02.03.2015р. по 15.06.2015р. в розмірі 347,67грн.

Враховуючи вказані обставини, суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість позовних вимог в цій частині.

Позивач, відповідно до п.4.2.1 договору про постачання електричної енергії та п.6 "Порядку розрахунків" (Додаток № 2 до договору) за порушення строків виконання зобов`язання нарахував відповідачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюється нарахування, від суми боргу за весь час прострочення, з урахуванням шестимісячного терміну за період з березня по червень 2015р. в розмірі 6 787,43грн.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що позивач надав обґрунтований розрахунок пені за період з 02.03.2015р. по 15.06.2015р., який відповідає умовам договору та Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань.

Однак, розглянувши клопотання відповідача про зменшення розміру пені на 90%, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п.3 ст.83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання.

Суд зазначає, що при вирішенні питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

З огляду на надані позивачем розрахунки заборгованості по пені та 3% річних, судом вбачається, що строк прострочення розрахунків з позивачем за отриману електричну енергію є незначним, сума заборгованості виплачена першим відповідачем в повному обсязі.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст.43 Господарського процесуального кодексу України).

На підставі викладеного, а також враховуючи те, що установа відповідача є неприбутковою та фінансується виключно з Державного бюджету України, суд вважає за можливе задовольнити клопотання відповідача частково, та у відповідності до ст.233 Господарського кодексу України, п.3 ст.83 Господарського процесуального кодексу України зменшити розмір пені на 50%. За таких обставин, вимога про стягнення пені підлягає частковому задоволенню в розмірі 3 393,72грн.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У своїх запереченнях перший відповідач посилається на відсутність з його боку вини у неналежному виконанні грошового зобов`язання по оплаті за спожиту другим відповідачем електричну енергію, у зв`язку з невчасним отриманням коштів для проведення вчасних оплат за договором № 2-3507С від 15.08.2007р. та зазначив, що першим відповідачем було вжито всіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. На думку першого відповідача цей факт виключає його цивільно (господарську) - правову відповідальність.

Дані заперечення суд не приймає, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст.49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої при задоволенні позову частково судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Однак, враховуючи те, що судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки, обов`язок відшкодувати позивачу судовий збір суд покладає на першого відповідача в повному обсязі.

Відповідно до ч. 8 ст. 84 Господарського процесуального кодексу України якщо у справі беруть участь кілька позивачів або відповідачів, у рішенні вказується, як вирішено спір щодо кожного з них, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

Оскільки позивачем визначено у позові двох відповідачів, однак, позовні вимоги пред`явлено лише до першого відповідача та на вимогу суду позивач не визначив свої позовні вимоги стосовного другого відповідача, а суд розглядає справу лише в межах заявлених позовних вимог, тому суд не вирішує спір стосовно другого відповідача Військової частини А 3306.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.526, 599-601, 604-609, 612, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст.202-205 Господарського кодексу України, ст.ст.1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова, (61024, м. Харків, вул. Пушкінська, 61, р/р 0219 ГУДКСУ у Харківській області, МФО 851011) на користь Акціонерної компанії "Харківобленерго", (61037, м. Харків, вул.Плеханівська,149, п/р НОМЕР_2 в АТ "Райффайзен Банк Аваль" м. Киїів, МФО 380805) - 3 393,72грн. пені, 347,67грн. 3% річних, 1 827,00грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені в розмірі 3 393,71грн. відмовити.

Повне рішення складено 28.09.2015 р.

Суддя Т.А. Лавренюк