ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.09.2015 Справа № 907/593/15

Колегія суддів в складі головуючого судді Бобрик Г.Й., суддів Ващиліна Н. М. , Кривка В.П., розглянувши матеріали справи

за позовом публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Закарпатгаз", м. Ужгород

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю виробничо - торгово- комерційного підприємства "ОСОБА_1 ЛТД", м. Ужгород

про стягнення 11 875,92 грн.

За участю представників:

від позивача - ОСОБА_1, представник по довіреності № 07/02д від 26.12.2014 року

від відповідача - не з'явився

Суть спору: публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Закарпатгаз", м. Ужгород подало до господарського суду позовну заяву, в якій просить суд стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю виробничо - торгово-комерційного підприємства "ОСОБА_1 ЛТД", м. Ужгород 11 875,92 грн. вартості спожитого природного газу

Представник позивача, присутній в судовому засіданні, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягає на задоволенні позову, покликаючись на обґрунтованість позовних вимог, відсутність заперечень та явки представника відповідача у судові засідання.

Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справ, в черговий раз на виклик суду явку уповноваженого представника для участі в судовому засіданні не забезпечив, письмових пояснень з доказами на їх обґрунтування, суду не надав. Про причини невиконання вимог суд не повідомив.

За таких обставин справа розглядається за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів справи вбачається, що позивач здійснював постачання природного газу відповідачу з 1996 року про що свідчить акт про пуск газу від 02.12.1996 року та акт від 10.10.2001 року на встановлення відповідачу лічильника газу № 506290 в м. Ужгороді вул. Кармелюка, 7 (копії актів містяться в матеріалах справи).

Позивач, звертаючись до суду з даним позовом, вказує на те, що сторони перебували у договірних відносинах, і після закінчення дії Договору від 25.10.2013 року, послуги з постачання природного газу продовжував надавати відповідачу на об'єкт, що знаходиться на вул. Кармелюка, 7 ТзОВ "ОСОБА_1 ЛТД".

Відповідно до акту приймання - передачі природного газу № 8127 від 25.10.2013 року ПАТ "Закарпатгаз" передав, а ТзОВ "ОСОБА_1 ЛТД" прийняв 745 м. куб. природного газу, вартість якого з ПДВ склала 3 462,98 грн.. Акт підписаний постачальником та споживачем без зауважень. Відповідач вартість спожитого у жовтні 2013 року природного газу, провів 06.11.2013 року платіжним дорученням № НОМЕР_1, копію якого долучено до позовної заяви.

Згідно з ч. 2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Питання функціонування ринку природного газу в Україні регулюються Законом України Про засади функціонування ринку природного газу № 2467-VІ від 08.07.2010 року, Правилами обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затвердженими наказом Міністерства палива та енергетики України від 27.12.2005 року № 618, Постановою НКРЕ від 13.09.2012 року Про затвердження Правил користування природним газом для юридичних осіб.

Відповідно до пункту 8.3.2. Правил користування природним газом для юридичних осіб, працівниками ПАТ "Закарпатгаз" 21 травня 2014 року у присутності представника споживача ТзОВ "ОСОБА_1 ЛТД" проведено обстеження газовикористовуючого обладнання та приладів обліку у відповідача на об'єкті, за адресою: м. Ужгород, вул. Кармелюка, 7. За результатами перевірки складено акт обстеження газовикористовуючого обладнання та приладів обліку підприємств-споживачів природного газу № 1359/95/14 від 21.05.2014 року, в якому зазначено, що в газову мережу ввімкнено газовий прилад - "котел"; що покази лічильника № 506290 становлять 80608, та про необхідність укладення договору на постачання газу.

04.11.2013 року позивач демонтував лічильник для проведення періодичної повірки, про що складено акт № 9859/11. Показник лічильника на момент його демонтажу, становив 78713 м. куб.

Оскільки відповідач розрахувався з ПАТ "Закарпатгаз" за спожитий природний газ згідно акту приймання-передачі № 8127 від 25.10.2013 року за жовтень місяць 2013 року в сумі 3462,98 грн. з кінцевим показником лічильника 78713 м. куб. а станом на момент обстеження 21.05.2014 року, зафіксовано показник лічильника газу 80608 м. куб., то різниця в показниках - 1895 м. куб. (80608 - 78713) свідчить про споживання природного газу споживачем.

Відповідно до пункту 3.14. Правил користування природним газом для юридичних осіб, обсяг споживання/розподілу/транспортування газу підтверджується підписаним сторонами актом приймання-передачі (актом про надані послуги), що оформлюється згідно з даними комерційного обліку природного газу, які є підставою для проведення для остаточних розрахунків.

Відповідно до п. 2.8. Типового договору, споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі газу зобов'язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою Споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі газу.

У зв'язку з наведеним, позивач надіслав відповідачеві два примірники акту приймання-передачі природного газу № 05117 від 22.04.2015 року для підписання та рахунок № 300012443 від 24.04.2015 року для оплати. Проте, останнім акти не підписані, оплата не проведена.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 ГК України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

Разом з тим, позивачем на адресу відповідача надіслано вимогу № 07/1618 від 18.05.2015 року про оплату спожитого газу, підписання акту приймання - передачі газу №05117 від 22.04.2015 року та проект типового договору на постачання природного газу, оскільки договір на постачання природного газу, укладений в 2013 року закінчив свою дію. Докази, про розгляд та задоволення відповідачем вимоги позивача, в матеріалах справи відсутні.

Загальні положення ст. 530 ЦК України передбачають якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Наявність у відповідача зобов'язань щодо проведення платежів за отриманий (спожитий) природній газ випливає безпосередньо зі змісту ч. 1 ст. 692 ЦК України та спеціального Закону України Про засади функціонування ринку природного газу.

Статями 12, 19 Закону України Про засади функціонування ринку природного газу передбачено, обов'язок споживача сплачувати вартість спожитого природного газу в повному обсязі.

Згідно із зазначеними положеннями Закону України Про засади функціонування ринку природного газу споживачі зобов'язані оплачувати спожитий природній газ. Відсутність договору на постачання природного газу сам по собі не можу бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. У разі відмови споживача оплачувати спожитий природній газ, заборгованість стягується в судовому порядку.

З огляду на факт споживання відповідачем природного газу в кількості 1895 м. куб., на загальну суму 11 875,92 грн., що підтверджено матеріалами справи та не спростовано відповідачем, є підстави для виникнення обов'язку у відповідача здійснити розрахунки в сумі 11 875,92 грн..

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.ст. 33 та 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи вищенаведене, відсутність спростувань та заперечень відповідача, неодноразову неявку відповідача в судові засідання, відсутність в матеріалах справи доказів сплати відповідачем суми 11 875,92 грн., відсутність відповіді на претензію, суд пройшов до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 11 875,92 грн. в повному обсязі.

Судовий збір відповідно до ст. 49 ГПК України в сумі 1 827,00 грн., сплачений за подання позовної заяви позивачем, суд покладає на відповідача.

Керуючись ст. 530, 692, Цивільного кодексу України, ст. 222 Господарського кодексу України, ст. ст. 22, 33, 34, 44-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю виробничо - торгово- комерційного підприємства "ОСОБА_1 ЛТД"(88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Добрянського, 10/19; ) на користь публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Закарпатгаз" (88015, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Погорелова, 2; ) суму 11 875,92 (одинадцять тисяч вісімсот сімдесят п'ять тисяч грн. 92 коп.) - основного боргу та суму 1 827,00 (одну тисячу вісімсот двадцять сім грн.) на відшкодування сплаченого судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду.

Вступну та резолютивну частини рішення проголошено 22.09.2015 року. Повне рішення складено 29.09.2015 року.

Головуючий суддя Бобрик Г.Й.

Суддя Ващиліна Н. М.

Суддя Кривка В.П.