ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про забезпечення позову

"29" вересня 2015 р.Справа № 922/576/15

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Суслова В.В.

судді: Калініченко Н.В. , Добреля Н.С.

розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 ворота", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сайф-Ло", с. Покотилівка
про стягнення 24707498,28 грн.
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_2, довіреність від 08.12.2014 року;

відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "ОСОБА_1 Ворота" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "САЙФ-ЛО" про стягнення заборгованості за кредитним договором № 80 на кредитну лінію (невідновлювальну) у розмірі 24707498,28 грн., з яких: 22992199,36 грн. простроченої заборгованості за кредитом, 1363317,38 грн. простроченої заборгованості за відсотками, 264567,75 грн. пеня нарахована на прострочену заборгованість за кредитом, 87413,79 грн. пеня нарахована на прострочену заборгованість за відсотками.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10.04.2015 року у справі № 922/576/15 призначено судово-бухгалтерську експертизу, проведення якої доручено Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. засл. проф. ОСОБА_3 ( 61177, м.Харків, вул. Золочівська, 8-А), провадження у справі 922/576/15 зупинено до надання експертного висновку та матеріали були справи надіслані до експертної установи.

23 липня 2015 року справу № 922/576/15 було повернуто до господарського суду Харківської області з висновком експерта.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12 серпня 2015 року провадження у справі № 922/576/15 було поновлено, призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 29 вересня 2015 року об 10:20 год.

Згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії справа № 922/576/15 призначена до розгляду: головуючий суддя - Суслова В.В., судді - Калініченко Н.В., Добреля Н.С.

У судовому засіданні 29 вересня 2015 року був присутній представник позивача, який просить розглянути заяву про забезпечення позову за вх. № 15873, яка була подана останній після зупинення розгляду справи 21 квітня 2015 року.

Відповідач свого представника у судове засідання не направив.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову у судовому засіданні, суд зазначає наступне.

У наданій заяві позивач просить заборонити усім державним реєстраторам Реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції Харківської області (62416, Харківська область, смт. Пісочин, вул. Некрасова, 11) вчиняти реєстраційні дії шляхом внесення записів до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб - підприємців відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "Саф-Ло" щодо припинення юридичної особи шляхом реорганізації або ліквідації, оскільки на думку заявника невжиття засобів забезпечення позову зробить неможливим виконання рішення суду, в разі його задоволення.

Вирішуючи це клопотання суд керується ст.ст. 66 ГПК України.

Згідно ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. В частині першій Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11 року №16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову зазначено, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Як свідчать матеріали справи, в обгрунтування заяви про забезпечення позову позивач вказує на те, що в процесі судового розгляду справи при перевірці відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб - підприємців відносно відповідача було виявлено, що до реєстру 22.12.2014 року внесено запис про перебування відповідача в стані припинення. Строк заявлення кредиторських вимог визначено не пізніше 28.02.2015 року. Проте, у зв'язку з тим, що на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації юридичних та фізичних осіб-підприємців відсутні будь-які опубліковані повідомлення щодо ліквідації відповідача, позивач вважає що був позбавлений свого права звернутись з кредиторськими вимогами до відповідача. З огляду на наведене, у позивача виникло припущення, що невжиття заходів забезпечення позову, а саме заборони усім державним реєстраторам Реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції Харківської області (62416, Харківська область, смт. Пісочин, вул. Некрасова, 11) вчиняти реєстраційні дії шляхом внесення записів до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб - підприємців відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "Саф-Ло" щодо припинення юридичної особи шляхом реорганізації або ліквідації, може зробити неможливим виконання рішення суду у разі його задоволення.

Одже, у відповідності до ст. 66 ГПК України та Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 22.12.11 року № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову, позивач повинен довести суду, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

З наданої заяви вбачається, що твердження позивача стосовно того, що у разі невжиття заходів забезпечення позову унеможливить виконання судового рішення є лише припущенням позивача, яке не підтверджене жодними доказами.

Предметом даного позову є майнова вимога, а саме стягнення з відповідача заборгованості за Кредитним договором, проте позивачем недоведена наявність зв'язку між конкретним заходом забезпеченням позову, в даному випадку шляхом заборони державним реєстраторам вчиняти дії щодо припинення відповідача, та предметом позовної заяви. Належних пояснень, яким чином спроможній такий захід сприяти виконанню судового рішення позивачем також не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 Цивільного кодексу України, юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного реєстру запису про її припинення, а одже, враховуючи, що на даний момент не має жодних даних щодо внесення такого запису, суд вважає що позивач має можливість вирішити питання щодо забезпечення виконання грошового зобов'язання відповідачем у інший спосіб, а саме, кредитор може вимагати від юридичної особи, що припиняється виконання зобов'язань шляхом звернення з відповідною заявою до ліквідаційної комісії щодо включення кредиторських вимог позивача.

Вимоги кредитора, заявлені після спливу строку встановленого ліквідаційною комісією для їх пред'явлення, задовольняються з майна юридичної особи, яку ліквідовують, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, заявлених своєчасно (ч. 4 ст. 112 Цивільного кодексу України).

Судом, при дослідженні наданих матеріалів встановлено, що жодних доказів того, що позивач намагався звернутись з кредиторськими вимогами до відповідача та доказів того, що вимоги позивача були відхилені відповідачем, а також, що відповідач уникає погашення заборгованості, позивачем до суду надано не було. Крім того, слід звернути увагу, що з того моменту коли позивачу стало відомо про процедуру припинення відповідача минуло близько року, але позивач навіть не намагався вирішити питання виконання грошового зобов'язання в інший спосіб.

Статтею ст. 67 Господарського процесуального кодексу України встановлено вичерпний перелік заходів забезпечення позову, а саме :

- накладення арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві;

- заборона відповідачеві вчиняти певні дії;

- заборона іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмету спору;

- зупинення стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

- зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Втім, вказана норма не передбачає такого способу забезпечення позову, як заборона іншим особам вчиняти дії, що не стосуються предмету позову.

Статтею 6 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб та фізичних осіб - підприємців" визначено, що державний реєстратор проводить державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; проводить державну реєстрацію змін до установчих документів юридичних осіб та державну реєстрацію зміни імені або місця проживання фізичних осіб - підприємців; проводить державну реєстрацію припинення юридичних осіб та державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичними особами - підприємцями; проводить у випадках, передбачених Законом, спрощену процедуру державної реєстрації припинення юридичної особи шляхом її ліквідації та припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Враховуючи вказане, суд вважає, що заборона вчинення реєстраційних дій державними реєстраторами є не що іншим, як втручання у діяльність Реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції Харківської області у спосіб не передбачений діючим законодавством.

На підставі вище викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем при подачі заяви про забезпечення позову не доведено необхідність вжиття таких заходів, недоведена наявність зв'язку між конкретним заходом забезпеченням позову та предметом позовної заяви, необгрунтовано, яким чином такий захід спроможній сприяти виконанню судового рішення. Крім того, вибраний позивачем захід забезпечення позову не передбачений діючим законодавством та є втручанням у діяльність іншої особи. Одже, дана заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 66, 67, 86 ГПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Відмовити Публічному акціонерному товариству "ОСОБА_1 Ворота" в задоволенні заяви про забезпечення позову від 21.04.2015 року за вх. № 15873.

Головуючий суддя Суддя Суддя ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6

справа № 922/576/15