ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

29.09.2015 Справа № 904/9382/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Білецької Л.М.- доповідача,

суддів: Верхогляд Т.А., Паруснікова Ю.Б.

при секретарі судового засідання: Фьокліній Д.І.

За участю представників сторін:

від ліквідатора: Смолов К.В., довіреність б/н від 15.09.15, представник;

інші учасники апеляційного провадження в судове засідання не з'явилися

Розглянувши апеляційну скаргу Новомосковської об'єднаної Державної податкової інспекції ГУ ДФС у Дніпропетровській області на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2015 року у справі №904/9382/14

про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМІ-ЛАЙТ", м. Новомосковськ в порядку ст.95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом",-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою від 28.11.2014р., господарським судом Дніпропетровської області прийнято до розгляду заяву про порушення провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю «Промі-Лайт», м. Новомосковськ, Дніпропетровської області.

Провадження у справі про банкрутство ТОВ «Промі-Лайт» порушено 09.12.2014р.

Постановою від 18.12.2014р. боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру у справі, призначено ліквідатора - голову ліквідаційної комісії Дідович Антоніну Олександрівну.

Ухвалою від 06.08.2015р. господарський суд Дніпропетровської області затвердив звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута, ліквідував ТОВ «Промі-Лайт» та припинив провадження у справі про банкрутство.

Ухвала суду мотивована тим, що вищезазначені вимоги кредитора, через відсутність майна та грошових коштів у банкрута, погашені частково, в сумі 1 306,50грн. У зв'язку з викладеним, суд дійшов висновку про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута. Враховуючи те, що за результатами ліквідаційного балансу у банкрута не залишилось майна для здійснення своєї підприємницької діяльності, його необхідно ліквідувати, а провадження у справі припинити.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Новомосковська ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області звернулась до апеляційного суду із апеляційною скаргою на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2015р. у справі №908/9382/14.

В апеляційній скарзі заявник просить оскаржувану ухвалу скасувати.

В обґрунтування апеляційної скарги, апелянт посилається на те, що даною ухвалою суду порушено інтереси держави в особі скаржника щодо виконання ним обов'язку проведення документальних виїзних позапланових перевірок у разі проведення реорганізації (ліквідації) підприємства та вжиття заходів по унеможливленню застосування суб'єктами господарювання схем ухилення від оподаткування.

Статтею 101 ГПК України передбачено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

16.09.2015 року до Дніпропетровського апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу №363 від 15.09.2015 року від ліквідатора ТОВ «Промі - Лайт», в якому він просить, припинити апеляційне провадження.

17.09.2015 року на адресу Дніпропетровського апеляційного господарського суду надійшло клопотання від представника Новомосковської об'єднаної Державної податкової інспекції ГУ ДФС у Дніпропетровській області, в якому він просить, розглянути дану справу з урахуваннях наданих пояснень без участі уповноваженого представника податкового органу в судовому засіданні.

Вислухавши представника ліквідатора, дослідивши докази у справі, суд вважає, що апеляційна скарга Новомосковської об'єднаної Державної податкової інспекції ГУ ДФС у Дніпропетровській області на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2015 року у справі №904/9382/14 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Апеляційний суд не погоджується з доводами апелянта, що неможливість проведення податкової перевірки може бути підставою для скасування ухвали суду про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу, ліквідацію банкрута та припинення провадження у справі, оскільки заборони господарському суду щодо затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу у зв'язку з тим, що не була проведена податкова перевірка боржника не передбачено ні Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ні ГПК України.

Також, апеляційний господарський суд не приймає такі доводи скаржника до уваги, оскільки матеріалами справи не доведено вжиття усіх необхідних та можливих заходів податковим органом для проведення позапланової перевірки банкрута, в тому числі оскарження неправомірних дій ліквідатора до суду щодо відмови у проведенні перевірки, проведення перевірки непрямими методами шляхом дослідження через банк фінансових операцій банкрута з іншими господарюючими суб'єктами та інше.

Отже, не проведення податкової перевірки контролюючим органом з суб'єктивних причин не унеможливлює затвердження господарським судом звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу, припинення провадження у справі про банкрутство.

Ухвала про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу, ліквідацію банкрута та припинення провадження у справі є підсумковим судовим рішенням, яким завершується уся процедура банкрутства у судовому порядку. Колегія суддів зазначає, що внаслідок розгляду Дніпропетровським апеляційним господарським судом апеляційної скарги ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві та ГУ ДФС у м. Києві, на постанову господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2014р. у даній справі, судом апеляційної інстанції перевірено підстави порушення провадження у справі про банкрутство з урахуванням особливостей, передбачених ст.95 Закону.

Зокрема, апеляційним господарським судом в ухвалі від 24.06.2015р. у справі №904/9382/14 встановлено наступне.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 28.11.2014р. заява товариства з обмеженою відповідальністю «Промі-Лайт» про порушення провадження у справі про банкрутство в порядку ст.95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» прийнята до розгляду в підготовчому засіданні.

Ухвалою господарського суду від 09.12.2014 р. порушено провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю «Промі-Лайт», відповідно до процедури, передбаченої ст.95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Спрощена процедура банкрутства, яка передбачена ст.95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (банкрутство боржника, що ліквідується власником), випливає з процедури добровільної ліквідації юридичної особи, тобто ліквідації юридичної особи за рішенням її учасників (власників) або органу, уповноваженого на це установчими документами.

23.06.2014 р. учасником товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМІ-ЛАЙТ» прийнято рішення про припинення діяльності підприємства шляхом ліквідації та призначено голову ліквідаційної комісії.

На виконання вимог ч.1 ст.105 ЦК України боржник звернувся до державного реєстратора реєстраційної служби Дніпропетровського МУЮ для здійснення реєстраційної дії по внесенню відомостей про припинення юридичної особи, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 19.11.2014р. №19627143.

Відповідно до ч.2 ст.105 ЦК України в Бюлетені державної реєстрації від № 287 (17) від 26.06.2014р. оголошення про припинення товариства з обмеженою відповідальністю «Промі-Лайт», шляхом ліквідації.

З моменту публікації вказаного оголошення інформація щодо рішення про ліквідацію товариства стала загальновідомою.

02.07.2014 р. ліквідатором направлено на адресу Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві заяву про припинення платника податків за формою № 8-ОПП.

З урахуванням ч.8 ст.111 ЦК України, за результатами розгляду пред'явлених кредиторських вимог до боржника, проведеної інвентаризації активів і зобов'язань, складено проміжний ліквідаційний баланс боржника станом на 20.11.2014 р., який було затверджено рішенням учасника боржника від 21.11.2014 р.

З проміжного ліквідаційного балансу боржника вбачається, що кредиторська заборгованість складає 380 475 грн.; дебіторська заборгованість, основні засоби, товарно-матеріальні цінності, нематеріальні активи відсутні; залишок грошових коштів на рахунку складає 7 950 грн.

З огляду на наведене, господарським судом правомірно встановлено, що вартості майна боржника недостатньо для задоволення вимог кредиторів, при цьому до звернення ліквідатора до господарського суду з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство боржника, було дотримано вимоги цивільного законодавства щодо добровільної ліквідації юридичної особи.

В подальшому ухвалою від 16.07.2015р., місцевим господарським судом визнано грошові вимоги публічного акціонерного товариства «Інтеркредитбанк», м. Дніпропетровськ () до товариства з обмеженою відповідальністю «Промі-Лайт», м. Новомосковськ Дніпропетровської області, вул. Жовтнева, 8, в розмірі - 8076246,58грн. (4 черга), 232976,56грн. (6 черга) та затверджено реєстр вимог кредиторів у справі про банкрутство ТОВ «Промі-Лайт», з вимогами наступних кредиторів:

- публічне акціонерне товариство «Інтеркредитбанк», м. Дніпропетровськ - 8076246,58грн. (4 черга), 232976,56грн. (6 черга).

Для перевірки наявності у банкрута прав власності на майно ліквідатором направлено запити до органів, якими здійснюється реєстрація та облік майна та майнових активів суб'єктів господарювання за місцезнаходженням банкрута.

Згідно довідок Управління Держземагенства у м.Дніпропетровську Дніпропетровської області №0-406-0.5-7/2-15 від 20.01.2015р., Головного управління Держземагенства у м.Києві №19-26-0.21-4982-15 від 20.01.2015р., Новомосковський центр надання послуг №1209 підпорядкованого ГУМВС України в Дніпропетровській області №14/1209ЦНП-4 від 05.01.2015р., Державної інспекції сільського господарства в Дніпропетровській області №07.2/1326/7474 від 30.12.2014р., Державної інспекції сільського господарства в Київській області №03.09/17773 від 15.07.2015р., Територіального управління Держгірпромнагляду у Дніпропетровській області №102-14/05 від 17.01.2015р., Територіального управління Держгірпромнагляду у Київській області та м. Києві №04-03/399 від 29.01.2015р., Державної авіаційної служби України Департаменту льотної придатності №21.1.19-1992 від 06.02.2015р., Управління надання адміністративних послуг Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті №49-05/1/1-15 від 22.01.2015р. за боржником земельних ділянок, автотранспортних засобів і механізмів, сільськогосподарської техніки, великотоннажних та інших технологічних транспортних засобі, цивільних повітряних суден, плавзасобів та іншого рухомого або нерухомого майна не зареєстровано.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна №32019970 від 05.01.2015 р. відомості щодо обтяження нерухомого майна банкрута в реєстрах відсутні.

Згідно Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №44614794 від 04.07.2014р. інформація щодо обтяження рухомого майна банкрута відсутня.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців №19627210 від 19.11.2014р. записів щодо наявності філій та представництв банкрута не знайдено.

Згідно довідки Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку №09/04/6552/НК від 31.03.2015р. відомості щодо реєстрації цінних паперів банкрута відсутні.

Відповідно до довідки Новомосковської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області б/н від 05.01.2015р. та Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві №451/10/26-55-25-02 від 13.01.2015р. банкрут має відкритий рахунок у АТ «Райффайзен банк Аваль» у м. Києві.

Під час ліквідаційної процедури ліквідатором виявлено грошові кошти на рахунку банкрута в АТ «Райффайзен банк Аваль» у м. Києві в розмірі 8100,00грн.

Відповідно до ст.45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон) виявлені грошові кошти ліквідатором спрямовано на погашення вимог кредиторів першої та частково четвертої черги, а саме: 6090,00грн. на оплату судового збору за подання до суду заяви про порушення справи про банкрутство, 703,50грн. за обслуговування банківського рахунку та часткове погашення вимог ПАТ «Інтеркредитбанк» - 1306,00грн.

Згідно довідки АТ «Райффайзен банк Аваль» №630 від 24.07.2015р. рахунок банкрута в зазначеній банківській установі закрито.

З огляду на викладене, реалізація ліквідаційної маси не проводилось, договори купівлі-продажу не укладались.

Згідно довідки ВДВС Новомосковського МРУЮ №1313/294 від 20.01.2015р. та ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві №122 від 26.01.2015р. на виконанні виконавчих документів стосовно боржника у зазначених відділах не перебуває.

Відповідно до ч. 1 ст. 95 Закону якщо вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому цим Законом. У разі виявлення зазначених обставин ліквідатор (ліквідаційна комісія) зобов'язаний звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство такої юридичної особи.

За результатами розгляду заяви про порушення справи про банкрутство юридичної особи, майна якої недостатньо для задоволення вимог кредиторів, господарський суд визнає боржника, який ліквідується, банкрутом, відкриває ліквідаційну процедуру, призначає ліквідатора в порядку, встановленому цим Законом для призначення розпорядника майна (ч.2 ст.95 Закону).

З ліквідаційного балансу вбачається, що будь-які майнові активи у банкрута відсутні.

Відповідно до ч.2, 3 ст. 46 Закону якщо за результатами ліквідаційної процедури після задоволення вимог кредиторів не залишилося майна, господарський суд виносить ухвалу про ліквідацію юридичної особи-банкрута. Копія цієї ухвали надсилається органу, який здійснив державну реєстрацію юридичної особи-банкрута, та органам державної статистики для виключення юридичної особи з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також власнику майна та органам доходів і зборів за місцезнаходженням банкрута. Якщо ліквідатор не виявив майнових активів, що підлягають включенню до складу ліквідаційної маси, він зобов'язаний подати господарському суду ліквідаційний баланс, який засвідчує відсутність у банкрута майна.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 83 Закону господарський суд припиняє провадження у справі про банкрутство, якщо затверджений звіт ліквідатора в порядку, передбаченому цим Законом.

Таким чином, господарський суд мав усі підстави для затвердження звіту ліквідатора та припинення провадження у справі про банкрутство.

Перевіривши доводи сторін у справі і давши їм правову оцінку, проаналізувавши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені оскаржуваної ухвали, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що провадження за апеляційною скаргою Новомосковської об'єднаної Державної податкової інспекції ГУ ДФС у Дніпропетровській області слід припинити з наступних підстав.

Конституція України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в ст.14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення. Тобто, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення названим Законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Таким чином, ГПК України повинен містити імперативні норми про те, в яких випадках особа має право оскаржити рішення суду в апеляційному чи касаційному порядку.

Господарські суди розглядають справи про банкрутство в порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (ч.2 ст.4-1 ГПК України).

Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі-Закон) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Нормами ст. 91 ГПК України передбачено, що сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили. Ухвали місцевого господарського суду оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення господарського суду лише у випадках, передбачених статтею 106 цього кодексу.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.106 ГПК України окремо від рішення місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали місцевого господарського суду у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Провадження у справах про банкрутство здійснюється в порядку провадження, передбаченому ГПК України, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство, стаття 1 якого визначає сторін та учасників провадження у справі про банкрутство, якими є, зокрема, кредитори (представник комітету кредиторів).

Стаття 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачає, що учасники у справі про банкрутство - сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) суб'єкта підприємницької діяльності - боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

Кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

Відповідно до ст.23 Закону особа, яка має грошові вимоги до боржника, набуває статусу учасника провадження у справі про банкрутство, а саме кредитора, лише у разі подання у встановленому порядку заяви з грошовими вимогами до боржника. Тільки після цього така особа має процесуальне право на оскарження процесуальних документів у справі про банкрутство.

Як вбачається з матеріалів справи податковий орган не є стороною по справі в розумінні Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», оскільки в матеріалах справи відсутні докази звернення скаржника до боржника/арбітражного керуючого/суду із заявою про визнання грошових вимог або їх визнання в судовому порядку.

Щодо посилань скаржника на ухилення підприємства боржника від надання податковому органу документів бухгалтерської звітності для проведення документальної перевірки, докази проведення такої перевірки у матеріалах справи відсутні.

Так, відповідно до п.11.3 наказу Міністерства фінансів України від 09.12.2011 року №1588 "Про затвердження порядку обліку платників податків і зборів" у разі отримання документів згідно з пунктом 11.2 (до яких відноситься судове рішення про порушення провадження у справі про банкрутство) органом державної податкової служби приймається рішення про проведення документальної позапланової перевірки платника податків, який перебуває на обліку в такому органі. Призначається та розпочинається перевірка у такі строки: протягом місяця після одержання того документа, що надійшов до органу державної податкової служби першим.

Згідно з п.82.2 ст.82 Податкового кодексу тривалість перевірок, визначених у статті 78 цього Кодексу (крім перевірок, що проводяться за наявності обставин, визначених у підпункті 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, тривалість яких встановлена у статті 200 цього Кодексу), не повинна перевищувати 15 робочих днів для великих платників податків, щодо суб'єктів малого підприємництва - 5 робочих днів, інших платників податків - 10 робочих днів.

Підпункт 78.1.7 п.78.1. ст.78 Податкового Кодексу визначає, що документальна позапланова виїзна перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків. Про проведення документальної позапланової перевірки керівник органу державної податкової служби приймає рішення, яке оформлюється наказом (п. 78.4. ст. 78 Податкового Кодексу).

Податковою інспекцією не надано доказів прийняття податковим органом рішення про проведення документальної позапланової перевірки, отримання ліквідатором боржника (розписки про отримання копії наказу), оскільки саме після прийняття відповідного наказу керівником і вручення його боржнику починається документальна позапланова перевірка та з цього моменту податкова має право витребувати з посадових осіб (ліквідатора) боржника документи фінансово - господарської діяльності та бухгалтерського обліку товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМІ-ЛАЙТ" за період його діяльності.

Апеляційний господарський суд звертає увагу скаржника на те, що ні положення Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ні положення Податкового кодексу України не виключають можливості визнання підприємства банкрутом господарським судом або його ліквідації за рішенням суду, у зв'язку з необхідністю проведення позапланової документальної перевірки підприємства банкрута податковим органом.

Постановою пленуму ВГС України «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України» від 17.05.2011 року №7 визначено, що з метою забезпечення однакового і правильного застосування законодавства про перегляд судових рішень в апеляційному порядку господарським судам України роз'яснено, що, у разі помилкового порушення апеляційного провадження, зокрема за апеляційною скаргою поданою особою, яка не мала права її подавати, господарський суд апеляційної інстанції припиняє таке провадження на підставі п.1 ч.1 ст.80 ГПК України.

Відповідно до абз.1, 3 п.4.1. постанови Пленуму ВГС України від 26.12.2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» перелік підстав припинення провадження у справі (стаття 80 ГПК) та залишення позову без розгляду (стаття 81 ГПК) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Згідно з п.5 постанови Пленуму ВГС України від 17.05.2011 року №7 «Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України», якщо апеляційну скаргу подано, зокрема, особою, яка не має права її подавати, то у таких випадках апеляційний господарський суд повинен відмовити у прийнятті апеляційної скарги і винести з цього приводу відповідну ухвалу з посиланням на статті 91 або 106 Господарського процесуального кодексу України. У разі помилкового порушення апеляційного провадження в зазначених випадках суд апеляційної інстанції припиняє таке провадження на підставі пункту 1 частини першої статті 80, 106 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі вищевикладеного апеляційне провадження слід припинити з посиланням на п.1 ч.1 ст.80 ГПК України, так як Новомосковська об'єднана Державна податкова інспекція ГУ ДФС у Дніпропетровській області на час винесення оскаржуваної ухвали не набула статусу кредитора боржника, у зв'язку з чим вона, відповідно, не є стороною у справі про банкрутство боржника, а оскаржувана ухвала у справі від 06.08.2015 року не стосується її прав та обов'язків, тому вона не має права апеляційного оскарження відповідно до положень ст.ст. 91, 106 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 80, 86, 91, 99 ГПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження за апеляційною скаргою Новомосковської об'єднаної Державної податкової інспекції ГУ ДФС у Дніпропетровській області на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2015 року у справі №904/9382/14 - припинити.

Справу 904/9382/14 повернути до господарського суду Дніпропетровської баласті.

Головуючий суддя Л.М. Білецька

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Ю.Б. Парусніков