ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"24" вересня 2015 р.Справа № 916/3284/15

За позовом: приватного акціонерного товариства "Вікторія"

до відповідачів: підприємства у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю "Джерело"

про стягнення 22 331,7 грн.

Суддя Цісельський О.В.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 (за довіреністю)

Від відповідача: ОСОБА_2 (за довіреністю)

СУТЬ СПОРУ: позивач, приватне акціонерне товариство "Вікторія", звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою про стягнення з підприємства у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю "Джерело" 22 331,7 грн. заборгованості.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 10.08.2015р. позовну заяву (вх.№3453/15) прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та справу призначено до розгляду в судовому засіданні.

08.09.2015р. на адресу господарського суду Одеської області надійшла заява позивача про уточнення позовних вимог (вх.№2-4904/15) згідно якої просить суд просить стягнути 22 331,70 грн., яка судом прийнята до розгляду.

22.09.2015р. представник позивача звернувся до суду із заявою про уточнення позовних вимог (вх.№2-5172/15) відповідно до якої просить стягнути з відповідача 15 331,70 грн., яка судом прийнята до розгляду.

24.09.2015р. представник позивача звернувся до суду із заявою про уточнення позовних вимог (вх.№2-5237/15) відповідно до якої просить стягнути з відповідача 10 331,70 грн., яка судом прийнята до розгляду.

Представник позивача зменшені позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача заявлені позовні вимоги визнає, з підстав викладених у заяві про визнання суми боргу (вх.№23717/15 від 24.09.2015р.).

Відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані позивачем докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

05 листопада 2012р. між приватним акціонерним товариством "Вікторія" (Постачальник) та підприємством у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю "Джерело" (Покупець) було укладено договір поставки №1315, згідно умов п.1.1. якого Постачальник зобов'язується передати у власність Покупця продовольчі товари (надалі - товар), а Покупець зобов'язується прийняти товар і оплатити його згідно умов даного Договору.

Відповідно до п.5.4. Договору оплата з отриманий товар здійснюється Покупцем на протязі 30 (тридцяти) календарних днів з моменту передачі товару Покупцеві, що підтверджується датою підписання видаткової накладної.

Договір набирає чинності з моменту підписання та діє до "31" грудня 2013 року. У випадку, якщо ні одна із сторін за 30 днів до моменту закінчення строку дії Договору письмово не повідомила іншу сторону про намір припинити договірні відносини, даний Договір вважається продовженим на тих же умовах на наступний календарний рік (п.10.1. Договору).

На виконання умов вищенаведеного договору позивач здійснив поставку відповідачу товару на загальну суму 30 952,80 грн., що підтверджується видатковою накладною №Z-00000022, яка підписана уповноваженим представником позивача та відповідачем, проте відповідач вартість отриманого товару сплатив частково на суму 8 621,10 грн., внаслідок чого за ним утворилась заборгованість в сумі 22 331,70 грн.

Під час розгляд справи відповідачем було здійснено часткову оплату суми боргу на суму 12 000,00 грн. боргу

Неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором поставки в частині здійснення оплати і стало підставою для позивача звернутись до господарського суду Одеської області із даним позовом за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав:

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Крім того, відповідно до частини першої статті 222 ГК України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певні дії (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. При цьому, зобовязання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, у тому числі із договору.

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Припинення зобовязання на вимогу однієї із сторін в силу положень ч.2 ст.598 цього Кодексу допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Стаття 712 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Відповідно до ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст.656 Цивільного кодексу України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав. Предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом. До договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом.

За положеннями ст.662 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар,визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Приписами ст.663 Цивільного кодексу України визначено, що продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Умовами ст.665 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Якщо продавець відмовився передати річ, визначену індивідуальними ознаками, покупець має право пред'явити продавцеві вимоги відповідно до статті 620 цього Кодексу.

Із змісту ст.693 Цивільного кодексу України вбачається, що якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов'язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Згідно вимог ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобовязання, відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобовязання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому (п.1 ст.656 Цивільного Кодексу України).

Відповідно до ст.78 ГПК України відмова позивача від позову, визнання позову відповідачем і умови мирової угоди сторін викладаються в адресованих господарському суду письмових заявах, що долучаються до справи. Ці заяви підписуються відповідно позивачем, відповідачем чи обома сторонами.

До прийняття відмови позивача від позову або до затвердження мирової угоди сторін господарський суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи є повноваження на вчинення цих дій у представників сторін.

Мирова угода може стосуватися лише прав і обов'язків сторін щодо предмету позову.

Про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін господарський суд виносить ухвалу, якою одночасно припиняє провадження у справі.

У разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Як вбачається з розрахунку заборгованості приведеного позивачем в позовній заяві та визнаного відповідачем, останнім в порушення вищезазначених приписів чинного законодавства України та договору - зобовязання щодо оплати вартості отриманого товару на загальну суму 30952,80 грн. виконані частково, внаслідок чого з врахуванням часткових оплат під час розгляду справи за відповідачем утворилась заборгованість, яка позивачем зазначена в розмірі 10 331,70 грн., у зв'язку з чим стягненню з підприємства у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю "Джерело" на користь позивача підлягає сума боргу, встановлена судом в розмірі 10 331,70 грн.

Відповідно до вимог ст.ст.32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищезазначені матеріали справи та проаналізовані положення чинного законодавства України, суд, вбачає доведеними та обґрунтованими заявлені позовні вимоги приватного акціонерного товариства "Вікторія", у звязку з чим стягненню з підприємства у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю "Джерело" на користь позивача підлягає сума заборгованості, встановлена судом в розмірі 10 331,70 грн.

Відповідно до приписів ст.ст.44, 49 ГПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 1 827,00 грн.

Керуючись ст.ст.32, 33, 44, 49, 78, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов приватного акціонерного товариства "Вікторія" задовольнити повністю.

2. Стягнути з підприємства у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю "Джерело" (65031, м. Одеса, вул. Грушевського, буд. 41, код ЄДРЮОФОП 25029967) на користь приватного акціонерного товариства "Вікторія" (67832, Одеська обл., Овідіопольський район, смт. Великодолинське, вул. Кооперативна, 5, код ЄДРЮОФОП 23867078) 10 331 (десять тисяч триста тридцять одна) грн. заборгованості, 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. витрат на оплату судового збору.

Рішення господарського суду Одеської області набирає чинності у порядку ст.85 ГПК України.

Наказ видати в порядку ст.116 ГПК України

Повний текст рішення складено 28 вересня 2015 р.

Суддя О.В. Цісельський