ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2015 р. Справа № 922/4527/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Сіверін В. І., суддя Терещенко О.І. , суддя Бондаренко В.П.

при секретарі Новіковій Ю.В.

за участю представників сторін:

прокурора Ногіна О.М., службове посвідчення від 11.02.2015р. №032167;

позивача не зявився;

відповідача ОСОБА_1, за довіреністю від 09.01.2015р.;

ОСОБА_2, за довіреністю від 10.10.2014р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Заступника прокурора Чернігівської області, м. Чернігів (вх. №4445Х/1-18)

на ухвалу господарського суду Харківської області від 10.08.2015р.

у справі № 922/4527/15

за позовом Заступника прокурора Чернігівської області, м. Чернігів в інтересах держави в особі Чернігівської митниці ДФС, м. Чернігів

до відповідача ОСОБА_3 підприємства ОС-Гарант, м. Харків

про стягнення 621 913, 29 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10.08.2015р. (суддя Жигалкін І.П.) повернуто позовну заяву Заступника прокурора Чернігівської області та додані до неї документи заявникові.

Заступник прокурора Чернігівської області, м. Чернігів з ухвалою суду першої інстанції не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 10.08.2015р. у справі №922/4527/15 та справу направити до господарського суду першої інстанції для розгляду по суті.

Автоматизованою системою документообігу Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу (справу) призначено для розгляду судді-доповідачу ОСОБА_4

Розпорядженням виконуючого обовязки голови Харківського апеляційного господарського суду від 04.09.2015р. для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Сіверін В.І., суддя Терещенко О.І., суддя Хачатрян В.С.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 04.09.2015р. (колегія суддів у складі: головуючий суддя Сіверін В.І., суддя Терещенко О.І., суддя Хачатрян В.С.) прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено до розгляду на 15.09.2015р.

Розпорядженням секретаря першої судової палати Харківського апеляційного господарського суду від 14.09.2015р. у звязку з хворобою судді Хачатрян В.С. для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Сіверін В.І., суддя Терещенко О.І., суддя Бондаренко В.П.

Пунктом 3.8 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2012 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" встановлено, що у разі зміни складу суду (в тому числі з одноосібного на колегіальний, навіть якщо до складу колегії суддів входить суддя, який раніше одноособово розглядав дану справу), спочатку починається й перебіг строку вирішення спору. Продовження цього строку можливе у порядку і з підстав, зазначених у частині третій статті 69 ГПК України.

15.09.2015р. на адресу суду від Чернігівської митниці ДФС надійшли письмові пояснення, в яких останній просить задовольнити апеляційну скаргу Заступника прокурора Чернігівської області. (вх.№13056). В обґрунтування своєї правової позиції зазначає, що питання наявності компетенції у прокуратури Чернігівської області вже було предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства та у відповідності до статті 35 ГПК України не підлягає доказуванню.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 15.09.2015р. розгляд справи відкладено на 23.09.2015р., у звязку з зміною складу колегії суддів та неявкою в судове засідання представника позивача.

У судовому засіданні 23.09.2015р. прокурор підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити.

Представники відповідача заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представник позивача в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення №854, проте не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні.

Враховуючи належне повідомлення позивача про час та місце засідання суду, а також те, що явка сторін не була визнана судом обовязковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутністю представника позивача, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора та представників відповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвала місцевого господарського суду від 10.08.2015р. у справі №922/4527/15 підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, у серпні 2015 року заступник прокурора Чернігівської області звернувся з позовом до господарського суду Харківської області, в якому просив вжити запобіжні заходи шляхом накладення арешту на рахунки ПП «ОС-Гарант», стягнути з ПП «ОС-Гарант» на користь Чернігівської митниці ДФС витрати за зберігання на складі митного органу транспортних засобів в сумі 621913,29 грн.

В обґрунтування заявленого позову прокурор зазначає, що предметом позовних вимог є стягнення витрат за зберігання на складі Чернігівської митниці ДФС транспортних засобів, які своєчасно не були сплачені відповідачем та залишаються до цього часу не стягнуті позивачем до Державного бюджету України в судовому порядку. Крім того, вказано, що невиконання відповідачем зобовязань зі сплати витрат на зберігання транспортних засобів призводить до зменшення доходної частини Державного бюджету України та заподіює шкоду економічним інтересам держави, що і стало підставою для звернення прокурора з позовом до господарського суду.

10.08.2015р. господарським судом Харківської області прийнято оскаржувану ухвалу, з підстав наведених вище.

Оскаржувана ухвала місцевого господарського суду мотивована посиланням на п.3 статті 63 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна заява, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Статтею 2 ГПК України передбачено, що господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. Прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до господарського суду прокурор зазначає про це в позовній заяві.

Відповідно до рішення Конституційного суду України від 08.04.1999 року №3-рп/99 зі справи за конституційним поданням Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України, прокурор, звертаючись до суду, у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулось чи може відбутись порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Відповідно до статті 546 Митного кодексу України, митниця є митним органом, який у зоні своєї діяльності забезпечує виконання завдань, покладених на органи доходів і зборів. Митниця є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, печатку та бланк із зображенням Державного Герба України та із своїм найменуванням і діє відповідно до Конституції України, цього Кодексу, інших нормативно-правових актів та на підставі положення, яке затверджується наказом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Митниця є територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, і підпорядковується йому. Не допускається втручання у діяльність митниць інших територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно з статтею 544 Митного кодексу України, основним із основних завдань митниці є здійснення митного контролю та виконання митних формальностей щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України.

А отже, колегія суддів приходить до висновку, що позивач є територіальним органом центрального органу виконавчої влади, тобто державною установою, створеною на забезпечення реалізації саме державної політики та контролю за надходженням відповідних платежів до бюджетів та державних цільових фондів, утримується за кошти державного бюджету, а тому прокурор звернувся до суду з метою усунення порушень економічних інтересів держави в порядку виконання функцій представництва відповідно до статті 121 Конституції України, статті 23 Закону України «Про прокуратуру», статей 2, 29 Господарського процесуального кодексу України.

Пленумом Вищого господарського суду України в п.3 постанови від 23 березня 2012 року N 7 (зі змінами та доповненнями) "Про деякі питання участі прокурора у розгляді справ, підвідомчих господарським судам" вказано, якщо прокурор у позовній заяві не вказав обставин, пов'язаних з порушенням інтересів держави або з обґрунтуванням необхідності захисту таких інтересів, то господарський суд повертає позовну заяву без розгляду на підставі пункту 3 частини першої статті 63 ГПК України.

Наведене свідчить, що повернення судом без розгляду позовної заяви прокурора, який звернувся до суду в інтересах держави в якості позивача здійснюється у разі, якщо прокурором у позовній заяві не вказано обставин, пов'язаних з порушенням інтересів держави або з обґрунтуванням необхідності захисту таких інтересів.

З позовної заяви вбачається виконання заступником прокурора Чернігівської приписів ст.2 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, правовий аналіз норм Господарського процесуального кодексу України свідчить, що з метою фактичної реалізації прав сторін на звернення до суду та запобігання порушень ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року, суд має приймати позовні заяви до провадження за відсутності суттєвих порушень щодо порядку їх оформлення та подання, а у випадку сумнівів щодо окремих питань витребовувати від сторін додаткові докази в порядку підготовки справи до розгляду.

А тому, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для представництва інтересів держави в суді прокуратурою належним чином обґрунтовано та підтверджено належними та допустимими доказами.

Крім того, основні вимоги, що предявляються до форми та змісту позовної заяви, а також вимоги щодо надання разом з нею певних доказів визначені ст.ст. 54, 57 ГПК України. Невиконання більшості з вимог зазначених норм тягне за собою повернення позовної заяви без розгляду.

Зокрема, відповідно до пп. 5 ч.2 ст.54 ГПК України, позовна заява повинна містити, виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов.

Не виконання зазначених вимог тягне за собою повернення поданої позовної заяви з доданими до неї документами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Разом з тим, господарським судом Харківської області безпідставно застосований п.3 ч.1 ст.63 ГПК України, враховуючи наступне.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Повертаючи позовну заяву на підставі п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України, суд першої інстанції виходив з того, що прокурор у позовній заяві не вказав обставин, повязаних з порушенням інтересів держави з обґрунтуванням необхідності такого захисту.

Разом з тим, такий висновок суду є хибним, а тлумачення вказаної норми невірним.

Так, п.5 ч.1 ст.54 ГПК України зазначає про те, що зазначення доказів, виклад позовних вимог повинні міститись у позовній заяві.

В силу п.3 ч.1 ст.63 ГПК України позовна заява повертається без розгляду, якщо не містить, зокрема, посилань на обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, докази, якими підтверджуються вимоги.

Отже, із змісту вказаних норм вбачається, що не додання відповідних доказів, а так само і невідповідність їх встановленим вимогам, не є підставою для повернення поданої позовної заяви без розгляду у відповідності з вказаною нормою.

Отже, колегія суддів зазначає, що висновок суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви без розгляду ґрунтувався на помилковому довільному тлумаченні господарським судом першої інстанції норм п.3 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України, а тому оскаржувана ухвала від 10.08.2015р. підлягає скасуванню як така, що винесена з порушенням норм процесуального права.

Крім того, апелянт в обґрунтування своєї правової позиції посилається на те, що питання щодо наявності підстав для представництва прокуратурою інтересів держави в особі Чернігівської митниці ДФС вже досліджувалось в порядку адміністративного судочинства. За результатами розгляду позовної заяви Прокуратури Чернігівської області в інтересах держави в особі Чернігівської митниці ДФС до ПП «ОС-Гарант» про стягнення витрат на зберігання транспортних засобів на складі митного органу, адміністративний суд закрив провадження у справі, посилаючись на необхідність її розгляду в порядку господарського судочинства. (ухвала Вищого адміністративного суду України від 26.03.2015р. у справі №К/800/67192/14, ухвала Харківського апеляційного адміністративного суду від 08.07.2015р. у справі №820/16782/14).

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність у суду першої інстанції законних підстав для застосування п.3 ч.1 ст.63 ГПК України та обумовлену цим наявність підстав для скасування ухвали від 10.08.2015р. і подальшого розгляду позовної заяви по суті предявлених вимог.

Отже, колегія суддів вважає, що ухвала господарського суду Харківської області від 10.08.2015р. у справі №922/4527/15 прийнята при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи, та з порушенням норм процесуального права.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі заступника Чернігівської області є законними та обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, апеляційна скарга Прокуратури Чернігівської області підлягає до задоволення, ухвалу господарського суду Харківської області слід скасувати, справу передати на розгляд до господарського суду Харківської області.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, ст. 105, ст.106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Прокуратури Чернігівської області задовольнити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 10.08.2015р. у справі №922/4527/15 скасувати.

Справу передати на розгляд до господарського суду Харківської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складений 23.09.2015 року.

Головуючий суддя Сіверін В. І.

Суддя Терещенко О.І.

Суддя Бондаренко В.П.