ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.09.15р. Справа № 904/7094/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Долфі-Україна", м. Дніпропетровськ

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптеки швидкої допомоги 03", м. Київ

відповідача-2: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Дніпропетровськ

про стягнення 27 789,44 грн.

Суддя Колісник І.І.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність № 27/08 від 27.08.2015 року, представник;

від відповідача-1: не з'явився;

від відповідача-2: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Долфі-Україна" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптеки швидкої допомоги 03" та до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптеки швидкої допомоги 03" заборгованість у сумі 26 789,44 грн. та стягнути солідарно з відповідачів 1 000,00 грн. Судові витрати позивач просить покласти на відповідача-1.

Позовні вимоги вмотивовані неналежним виконанням відповідачем-1 умов договору поставки № 1434/К від 16.12.2013 року в частині своєчасної та повної оплати отриманого ним товару, а також неналежним виконанням відповідачем-2 договору поруки від 15.04.2015 року, внаслідок чого у відповідачів утворилася заборгованість у загальній сумі 27 789,44 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позову з наведених у ньому підстав.

Відповідачі відзиву на позовну заяву та витребуваних судом документів не надали, явку своїх повноважних представників у судове засідання не забезпечили, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином відповідно до вимог статті 64 Господарського процесуального кодексу України за адресою, зазначеною у позові, яка збігається з адресою місцезнаходження відповідно до Спеціальних витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осібпідприємців станом на 08.08.2015 року (а.с. 157-159, 160-161том 1).

Доказом належного повідомлення відповідачів є наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 162, 163, 168, 169 том 1).

Відповідно до підпункту 3.9.1. пункту 3.9. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, а також беручи до уваги, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального України обовязок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно зі статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Розгляд справи призначався на 31.08.2015 року та на 23.09.2015 року.

У судовому засіданні 23.09.2015 року проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться у матеріалах справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши доказі у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

16.12.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Долфі-Україна" (далі - Постачальник, Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Аптеки швидкої допомоги 03" (далі - Покупець, Відповідач-1) був укладений договір поставки № 1434/К (далі - Договір).

За пунктом 1.1. договору в порядку та на умовах, визначених цим договором, постачальник зобовязується поставляти непродовольчі товари (далі - Товар) відповідно до поданого покупцем замовлення, а покупець зобовязується прийняти товар та своєчасно оплатити його вартість.

Згідно з пунктом 1.2. договору предметом даного договору є товари, що визначені у відповідних супровідних документах (накладних, товарно-транспортних накладних тощо), які є невідємною частиною цього договору.

Право власності на товар переходить до покупця з моменту підписання уповноваженими представниками сторін товарної накладної, яка засвідчує момент передачі товару, якщо інший порядок переходу права власності на товар від постачальника до покупця не визначений сторонами (пункт 1.3. договору).

Загальна ціна договору складає загальну суму всіх поставок за цим договором (пункт 1.6. договору).

Пунктом 2.3. договору встановлено, що передача товару за цим договором здійснюється в місці, щодо якого досягнуто усної або письмової домовленості між сторонами і оформлюється сторонами накладною або актом прийому-передачі. Постачання товару до місця передачі товару здійснюється за рахунок постачальника або покупця, в залежності від домовленості сторін.

Відповідно до пункту 4.4. договору (в редакції протоколу розбіжностей від 16.12.2013 року до договору поставки № 1434/К від 16.12.2013 року) покупець сплачує постачальнику грошові кошти за поставлений йому товар через кожні 14 (чотирнадцять) календарних днів з моменту першої поставки такого товару по мірі його реалізації третім особам (кінцевому споживачу) у розмірі фактичної реалізації протягом вказаного періоду.

Сторони домовились, що у разі неоплати покупцем поставленого постачальником товару протягом строку, вказаного у п. 4.4. цього договору, покупець зобовязаний за першою вимогою постачальника повернути йому увесь поставлений та неоплачений товар протягом семи календарних днів з моменту предявлення такої вимоги. Повернення товару здійснюється транспортом постачальника (пункт 4.5. договору).

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими на те сторонами і діє до 31.12.2015 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобовязань за цим Договором, у тому числі і щодо нарахування неустойки за цим договором. Сторони домовилися, що у випадку, якщо жодна із сторін за 30 (тридцять) календарних днів до закінчення строку дії даного договору, не повідомить другу сторону про припинення його умов (розірвання), договір вважається автоматично пролонгованим на наступний рік на тих же умовах (пункт 6.1. договору).

На виконання умов договору поставки позивач поставив відповідачеві-1 товар на загальну суму 30 260,91 грн., що підтверджується наданими позивачем видатковими накладними:

№ 62832 від 07.05.2014 року на суму 3 640,62 грн.;

№ 62838 від 07.05.2014 року на суму 488,40 грн.;

№ 62908 від 07.05.2014 року на суму 3 135,00 грн.;

№ 62909 від 07.05.2015 року на суму 201,60 грн.;

№ 66863 від 15.05.2014 року на суму 1 440,22 грн.;

№ 66879 від 15.05.2014 року на суму 1 029,36 грн.;

№ 66881 від 15.05.2014 року на суму 339,19 грн.;

№ 66884 від 15.04.2014 року на суму 840,36 грн.;

№ 68766 від 20.05.2014 року на суму 694,43 грн.;

№ 68770 від 20.05.2014 року на суму 90,00 грн.;

№ 68781 від 20.05.2014 року на суму 374,76 грн.;

№ 68785 від 20.05.2014 року на суму 1 421,56 грн.;

№ 69342 від 21.05.2014 року на суму 2 148,59 грн.;

№ 69348 від 21.05.2014 року на суму 489,90 грн.;

№81948 від 11.06.2014 року на суму 1 050,00 грн.;

№81955 від 11.06.2014 року на суму 192,00 грн.;

№ 82334 від 11.06.2014 року на суму 425,00 грн.;

№ 82336 від 11.06.2014 року на суму 366,00 грн.;

№ 85952 від 17.06.2014 року на суму 855,84 грн.;

№ 85966 від 17.06.2014 року на суму 2 104,68 грн.;

№ 86005 від 17.06.2014 року на суму 479,70 грн.;

№ 86009 від 17.06.2014 року на суму 1 875,80 грн.;

№ 86542 від 18.06.2014 року на суму 565,92 грн.;

№ 86547 від 18.06.2014 року на суму 1 501,95 грн.;

№ 90911 від 24.06.2014 року на суму 848,25 грн.;

№ 90918 від 24.06.2014 року на суму 541,08 грн.;

№ 90928 від 24.06.2014 року на суму 3 120,70 грн. (а.с. 93 - 119 том 1).

Усього: 30 260,91 грн.

Заявлена позивачем сума до стягнення складається із вартості товару за вказаними накладними, окрім видаткової накладної № 62832 від 07.05.2014 року на суму 3 640,62 грн., з якої позивач визначив суму до стягнення 1 169,15 грн., посилаючись на часткову оплату у сумі 2 471,47 грн., що є правом позивача (30 260,91 - 2 471,47 = 27 789,44).

Несплата відповідачем грошових коштів за поставлений товар у сумі 27 789,44 грн. і є причиною виникнення спору.

Частиною першою статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною першою статті 712 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

За частиною першою статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 4.4. договору порядок оплати (виконання відповідачем-1 грошового зобов'язання) пов'язаний як із строком, так і з терміном. При цьому строком оплати визначені кожні 14 (чотирнадцять) календарних днів з моменту першої поставки такого товару, а терміном - факт реалізації третім особам (кінцевому споживачу) у розмірі фактичної реалізації протягом вказаного періоду.

Згідно з частиною другою статті 252 Цивільного кодексу України термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Зазначений у пункті 4.4. термін, який пов'язаний з реалізацією товару кінцевому споживачу, не є подією, яка має неминуче настати та ще й у межах 14 календарних днів з моменту першої поставки товару. Момент першої поставки товару сторонами не встановлений.

За таких обставин вбачається, що сторони не визначили договором конкретного строку оплати товару, а відтак, з огляду на нормативні приписи статті 11 Цивільного кодексу України щодо підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, грошове зобов'язання за договором має виконуватися відповідачем-1 у строк, визначений законом.

Частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до частини першої статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

При цьому за змістом пункту 1.7. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобов'язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем прийняття товару, якщо інше не вбачається з укладеного сторонами договору.

Таким чином, строк оплати за спірними накладними визначається за правилами частини першої статті 692 Цивільного кодексу України, а прострочку в оплаті слід визначати з наступного дня після дня прийняття товару.

Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З огляду на обставини справ строк оплати товару є таким, що настав.

15.06.2015 року позивач направив на адресу відповідача-1 претензію від 05.06.2015 року з вимогою сплатити заборгованість у сумі 27 789,44 грн., яка останнім отримана 28.07.2015 року, що підтверджується витягом з офіційного веб-сайту Укрпошти стосовно відстеження пересилання поштових відправлень станом на 22.09.2015 року (а.с. 170 том 1).

Відповідач-1 жодним чином на претензію не відреагував.

Станом на час вирішення спору відповідач-1 жодних доказів щодо сплати боргу у сумі 27 789,44 грн. суду не надав, хоча з огляду на свої процесуальні права та обов'язки, передбачені статтями 22, 33 Господарського процесуального кодексу України, таку можливість мав.

Позовні вимоги в частині солідарного стягнення з відповідачів заборгованості у сумі 1000,00 грн. задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Згідно з частинами першою та другою статті 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

15.04.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Долфі-Україна" (далі - Кредитор) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі - Поручитель) був укладений договір поруки (далі - договір поруки) за умовами пункту 1. якого поручитель поручається перед кредитором за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Аптеки швидкої допомоги 03" (далі - Боржник) свого обовязку за договором поставки № 1434/К (далі договору поставки), укладеного між кредитором і боржником 16.12.2013 року.

Поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язань боржником згідно договору поставки у сумі, що дорівнює 1 000,00 грн. (пункт 2. договору поруки).

За умовами пункту 3. договору поруки поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором за належне виконання боржником забезпеченого зобовязання, але в будь-якому випадку розмір відповідальності поручителя не повинен перевищувати розміру забезпеченого зобовязання, зазначеного в пункті 2 цього Договору.

Пунктом 7. договору поруки сторони передбачили, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем.

Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника.

Порука припиняється, якщо кредитор протягом 6 (шести) місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, однак, не раніше 6-ти місяців з дня укладання договору.

Відповідно до пункту 8. договору поруки даний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до моменту повного виконання зобовязань за договором поставки, вказаному в пункті 1. даного договору або до настання одного з випадків, передбачених пунктом 7. даного договору.

Між тим, положення договору про дію поруки до повного виконання усіх зобов'язань, забезпечених порукою, не може розглядатися як установлення строку дії поруки у розумінні статті 252 Цивільного кодексу України, відповідно до частини першої якої строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Таким чином, строк дії поруки договором не встановлений.

За таких обставин та відповідно до частини четвертої статті 559 Цивільного кодексу України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 17.09.2014 року у справі № 6-53цс14, з огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов'язань, застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 Цивільного кодексу України словосполучення "пред'явлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя.

Навіть за останньою спірною накладною № 90928 від 24.06.2014 року на суму 3 120,70 грн., за якою оплата мала бути здійснена до 25.06.2014 року, шестимісячний строк, протягом якого діяла порука відповідача-2 та протягом якого позивач мав змогу звернутися до нього з позовом, закінчився 25.12.2014 року.

Звернення позивача з позовом до суду мало місце 07.08.2015 року, тобто поза межами строку дії поруки, що свідчить про відсутність правових підстав для задоволення позову до відповідача-2 (а.с. 3 том 1).

За таких обставин позовні вимоги про стягнення основного боргу за договором у сумі 27 789,44 грн. підлягають задоволенню виключно за рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптеки швидкої допомоги 03".

Згідно зі статтею 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у сумі 1 827,00 грн. покладається на Товариство з обмеженою відповідальністю "Аптеки швидкої допомоги 03".

Керуючись статтями 4, 32-34, 36, 43-44, 49, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптеки швидкої допомоги 03" (04116, м. Київ, вул. Старокиївська, буд. 26, ідентифікаційний код 33240143) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Долфі-Україна" (49000, м. Дніпропетровськ, проспект Кірова, 107-Г, ідентифікаційний код 37068787) основний борг у сумі 27 789,44 грн., судовий збір у сумі 1 827,00 грн.

У позові до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 відмовити повністю.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 28.09.2015 року.

Суддя ОСОБА_3