ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"22" вересня 2015 р.Справа № 924/1363/15

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Танасюк О.Є., розглянувши матеріали

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОДИСТРИБ'ЮШН КАРГО ПАРТС" м. Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю "Єврошиномонтаж" Хмельницька область, м. Кам`янець -Подільський

про стягнення 450,97 грн., з яких: 322,12 грн. - пеня та 128,85 грн. - 24% річних.

Представники сторін:

позивач: Трифонов А.В. - представник за довіреністю від 20.07.2015р.

відповідач: не з'явився

В судовому засіданні відповідно до ст. 85 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 40299,75 грн., з яких: 39191,12 грн. - борг; 979,78 грн. - пеня; 128,85 грн. - 24% річних.

Ухвалою суду від 03.09.2015р. прийнято заяву позивача про зменшення позовних вимог, в якій у зв'язку із погашенням основного боргу, просить стягнути з відповідача 1108,63 грн., з яких: 979,78 грн. - пеня та 128,85 грн. - 24% річних.

В обґрунтування позовних вимог посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки №6993-24/2014 від 29.06.2014р.

Зазначає, що на виконання вищезазначеного договору 11.05.2015 р. позивач поставив відповідачу товар на суму 1198,80 грн., 12.05.2015 р. - на суму 32402,82 грн., 14.05.2015р. - на суму 33855,54 грн., 15.05.2015р.- на суму 156,90 грн., всього на загальну суму 67614,06 грн.

Повідомляє, що за період з 27.05.2015р. по 04.08.2015р. відповідач здійснив часткову оплату товару на суму 28422,90 грн. Решта суми, а саме - 39191,12 грн. сплачена відповідачем після порушення провадження у даній справі.

Представник позивача в судовому засіданні надав заяву від 22.09.2015р. про зменшення позовних вимог в частині стягнення пені, в якій просить стягнути з відповідача 450,97 грн., з яких: 322,12 грн. - пеня та 128,85 грн. - 24% річних.

Відповідно до ст. 22 ГПК України зменшення позовних вимог приймається судом, у зв'язку з чим предметом розгляду спору є стягнення 450,97 грн., з яких: 322,12 грн. - пеня та 128,85 грн. - 24% річних.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, витребуваних документів не надав. Ухвала від 03.09.2015р., яка направлялася на юридичну адресу відповідача повернута до суду із відміткою відділення поштового зв'язку про причину повернення: „за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до підпункту 3.9.1. пункту 3.9. Постанови Пленуму ВГСУ №18 від 26.12.2011р. „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час та місце розгляду справи судом у разі виконання судом вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Враховуючи, що судом вжито всіх передбачених ГПК України заходів щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, а також з огляду на обмеженість строків вирішення даного спору, суд доходить висновку про можливість розгляду справи за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглядом матеріалів справи, господарським судом встановлено наступне:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АВТОДИСТРИБ'ЮШН КАРГО ПАРТС" м. Київ є юридичною особою, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 11.08.2015р.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Єврошиномонтаж" м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області є юридичною особою, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 11.08.2015р.

29.05.2014р. між товариством з обмеженою відповідальністю "АВТОДИСТРИБ'ЮШН КАРГО ПАРТС" (постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Єврошиномонтаж" (покупець) було укладено договір поставки №6993-24/2014, відповідно до умов якого, постачальник зобов'язується в порядку та на умовах визначених договором поставляти покупцю визначені цим договором запчастини та експлуатаційні матеріали (далі - товар), а покупець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених договором приймати та оплачувати товар (п. 1.1. договору).

Згідно з п. 1.2. договору номенклатура, найменування, одиниця виміру, походження товару, загальні кількість, ціна за одиницю товару, що підлягає поставці за цим договором, термін та умови поставки визначаються у рахунках-фактурах та товарних накладних, або інших передбачених чинним законодавством документах на товар, які є невід'ємною частиною договору та остаточно узгоджується сторонами на кожну окрему партію товару.

Відповідно до п. 2.1. договору погодження сторонами кількості, номенклатури, асортименту та ціни товару відбувається за їх взаємною згодою шляхом переговорів та фіксується в рахунках на оплату або в накладних про відвантаження, що являються невід`ємними складовими договору, без складання специфікацій. Покупець, підписуючи документ про відвантаження (накладна, товарно-транспортна накладна), виявляє згоду на прийняття товару відповідно до попередньої домовленості із постачальником та позбавляється права заявляти претензії щодо невідповідності поставленого товару за кількістю, номенклатурою, асортиментом, ціною попередній домовленості із постачальником.

Пунктом 2.2. договору визначено, що товар за домовленістю сторін продається на умовах попередньої оплати або на умовах відстрочення платежу. У разі продажу товару на умовах відстрочення платежу, термін відстрочення платежу зазначається у накладній. У разі відстрочення платежу товар має бути сплачений не пізніше останнього дня відтермінування включно.

Відповідно до п. 3.1. договору оплата здійснюється покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальнику на підставі рахунку-фактури та за умов, зазначених в п. 2 даного договору.

Розділом 4 договору визначені права та обов'язки сторін. Зокрема, п. 4.2. договору передбачено, що покупець зобов'язаний прийняти товар та здійснити відповідні розрахунки згідно з п. п. 2, 3 даного договору.

Згідно з п. 5.1. договору сторони несуть матеріальну відповідальність за порушення умов даного договору, передбачену чинним законодавством України.

Пунктом 5.2. договору передбачено, що у разі простроченого платежу більше 3-х календарних днів, покупець сплачує пеню у розмірі 0,5 % від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу.

Також в п. 5.3. договору на підставі ст. 625 ЦК України сторони домовились, що у разі прострочення виконання грошового зобов'язання боржник на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також штраф у розмірі 24 відсотки річних під простроченої суми.

Зміни у договір можуть бути внесені тільки за домовленістю сторін, яка оформляється додатковою угодою до цього договору. Зміни у договір набирають чинності з моменту належного оформлення сторонами відповідної додаткової угоди до цього договору, якщо інше не встановлено у самій додатковій угоді, цьому договорі або у чинному в Україні законодавстві.

Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2014р.

Договір підписаний сторонами та скріплений їх печатками.

Позивачем на виконання вищезазначеного договору було поставлено товар на загальну суму 67614,06 грн., що підтверджується накладними: №SІ від 11.05.2015р. на суму 1198,80 грн., №SІ від 12.05.2015р. на суму 1158,18 грн., №SІ від 12.05.2015р. на суму 2316,00 грн., №SІ від 12.05.2015р. на суму 28928,64 грн., №SІ від 14.05.2015р. на суму 33855,54 грн., №SІ від 15.05.2015р. на суму 156,90 грн. та відповідними податковими накладними.

У підписаних між сторонами накладних визначено строк сплати рахунків, зокрема: рахунок №S від 11.05.2015р. на суму 1198,80 грн. підлягає сплаті до 18.05.2015р.; рахунок №S від 12.05.2015р. на суму 1158,18 грн. підлягає сплаті до 19.05.2015р., рахунок №S від 12.05.2015р. на суму 2316,00 грн. підлягає сплаті до 19.05.2015р., рахунок №S від 12.05.2015р. на суму 28928,64 грн. підлягає сплаті до 19.05.2015р., рахунок №S від 14.04.2015р. на суму 33855,54 грн. підлягає сплаті до 13.06.2015р., рахунок №S від 15.05.2015р. на суму 156,90 грн. підлягає сплаті до 22.05.2015р.

Як вбачається з актів звірки взаємних розрахунків за період з 11.05.2015р. по 05.08.2015р. та за період з травня 2015р. по серпень 2015р. відповідачем було сплачено до порушення провадження у справі 28422,90 грн. та після порушення провадження у справі - 39191,16 грн.

Враховуючи, що відповідачем своїх зобов'язання за договором поставки виконані з порушенням строку сплати, позивач звернувся з позовом про стягнення 322,12 грн. - пеня та 128,85 грн. - 24% річних.

Дослідивши зібрані у справі докази та давши їм правову оцінку в сукупності, судом прийнято до уваги наступне.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Статтею 11 ЦК України та ст. 174 ГК України визначено, що господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

З матеріалів справи вбачається, що 29.05.2014р. між товариством з обмеженою відповідальністю "АВТОДИСТРИБ'ЮШН КАРГО ПАРТС" (постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Єврошиномонтаж" (покупець) було укладено договір поставки №6993-24/2014, відповідно до умов якого, постачальник зобов'язується в порядку та на умовах визначених договором поставляти покупцю визначені цим договором запчастини та експлуатаційні матеріали (далі - товар), а покупець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених договором приймати та оплачувати товар (п. 1.1. договору).

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання та одностороння зміна умов договору не допускається.

Згідно з п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Пунктом 2.2. договору визначено, що товар за домовленістю сторін продається на умовах попередньої оплати або на умовах відстрочення платежу. У разі продажу товару на умовах відстрочення платежу, термін відстрочення платежу зазначається у накладній. У разі відстрочення платежу товар має бути сплачений не пізніше останнього дня відтермінування включно.

У підписаних між сторонами накладних визначено строк сплати рахунків, зокрема, вказано, що: рахунок №S від 11.05.2015р. на суму 1198,80 грн. підлягає сплаті до 18.05.2015р.; рахунок №S від 12.05.2015р. на суму 1198,80 грн. - до 19.05.2015р., рахунок №S від 12.05.2015р. на суму 2316,00 грн. - до 19.05.2015р., рахунок №S від 12.05.2015р. на суму 28928,64 грн. - до 19.05.2015р., рахунок №S від 14.04.2015р. на суму 33855,54 грн. - до 13.06.2015р., рахунок №S від 15.05.2015р. на суму 156,90 грн. - до 22.05.2015р.

Враховуючи визначені сторонами умови оплати за поставлений товар, суд приходить до висновку, що відповідач допустив порушення умов договору поставки, оскільки здійснив оплату за поставлений йому товар з порушенням термінів, визначеним договором та накладними.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У п. 5.3. договору сторони домовились, що на підставі ст. 625 ЦК України у разі прострочення виконання грошового зобов'язання боржник на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також штраф у розмірі 24 відсотки річних під простроченої суми.

Як вбачається із розрахунку, позивачем правомірно нараховано 24% річних за період з 07.08.2015р. по 11.08.2015р. на суму заборгованості в розмірі 39191,12 грн., що складає 128,85 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та сплата неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною другою ст. 551 ЦК України визначено, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 5.2. договору передбачено, що у разі простроченого платежу більше 3-х календарних днів, покупець сплачує пеню у розмірі 0,5 % від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу.

Як слідує із розрахунку, позивачем обґрунтовано заявлено до стягнення пеню в розмірі подвійної облікової ставки за період з 07.08.2015р. по 11.08.2015р. в розмірі 322,12 грн., яка нарахована на суму заборгованості в розмірі 39191,12 грн. Тому заявлена до стягнення сума пені підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Отже, обов'язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Згідно положень статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Отже, з огляду на вищевикладене, позовні вимоги про стягнення 450,97 грн., з яких: 322,12 грн. - пеня та 128,85 грн. - 24% річних є обгрунтованими, підтверджені матеріалами справи, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідності до ст. 49 ГПК України, витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача у зв'язку із задоволенням позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 1, 12, 22, 32, 34, 44, 49, 82, 84, 85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОДИСТРИБ'ЮШН КАРГО ПАРТС" м. Київ до товариства з обмеженою відповідальністю "Єврошиномонтаж" Хмельницька область, м. Кам`янець-Подільський про стягнення 450,97 грн., з яких: 322,12 грн. - пеня та 128,85 грн. - 24% річних задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Єврошиномонтаж" Хмельницька область, м. Кам`янець -Подільський (Хмельницька область, м. Кам`янець-Подільський, вул. Князів Коріатовичів, буд. 25, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОДИСТРИБ'ЮШН КАРГО ПАРТС" (м. Київ, вул. Закревського, 16, ) 322,12 грн. (триста двадцять дві гривні 12 коп.) пені, 128,85 грн. (сто двадцять вісім гривень 85 коп.) 24% річних, 1827,00 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім гривень 00 коп.) витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

Повне рішення складено: 25.09.2015р.

Суддя О.Є. Танасюк

Відповідно до ч. 5 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Згідно з ч. 1 ст. 93 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу, ТОВ "АВТОДИСТРИБ`ЮШН КАРГО ПАРТС" - 02660, м. Київ, вул. Закревського,16;

3 - відповідачу, ТОВ "Єврошиномонтаж" - 32300, Хмельницька область, м. Кам`янець -Подільський, вул. Князів Коріатовичів, буд.25 (простим)