ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.09.15 Справа № 904/7484/15

За позовом публічного акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ ім. Ф.Е. Дзержинського", м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровська область

до публічного акціонерного товариства "ДНІПРОМЕТРОБУД", м. Дніпропетровськ

про стягнення 322 939,90 грн.

Суддя Соловйова А.Є.

Секретар судового засідання Гаркуша К.О.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №95 від 02.06.2015

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність б/н від 12.01.2015

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство «ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ ім. Ф.Е. Дзержинського» (надалі Позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до публічного акціонерного товариства «ДНІПРОМЕТРОБУД» (надалі Відповідач) про стягнення 322 939,90 грн. за договором надання послуг №11-0426-01 від 15.03.2011.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 25.08.2015 порушено провадження у справі, позовна заява прийнята до розгляду.

В обґрунтування своїх позовних вимог Позивач посилається на невиконання Відповідачем вимог діючого законодавства та умов згаданого договору, а саме порушення строків оплати за надані послуги зберігання. У підтвердження своїх позовних вимог Позивач надав суду договір надання послуг №11-0426-01 від 15.03.2011, додаткові угоди №1, 2 до нього, акти приймання наданих послуг №2222 від 30.11.2012, №215 від 28.02.2013, №430 від 31.03.2013, №659 від 30.04.2013, №881 від 31.05.2013, №1083 від 30.06.2013, №1323 від 30.07.2013, № №1639 від 31.08.2013, №2098 від 31.10.2013, №1853 від 30.09.2013, №2568 від 30.11.2013, №2827 від 31.12.2013, рахунки №4182/0 від 30.11.2012, №3568/0 від 28.02.2013, №3641/0 від 31.03.2013, №3723/0 від 30.04.2013, №3801/0 від 31.05.2013, №3890/0 від 30.06.2013, №3985/0 від 31.07.2013, №3126 від 31.08.2013, №4297/0 від 31.10.2013, №4296/0 від 31.10.2013, №4335/0 від 30.11.2013, №4420/0 від 31.12.2013, виписки банку по особовому рахунку Позивача від 26.09.2013, 11.01.2013, 20.12.2012.

Позивач керуючись п.3.3. Договору, нормами Господарського та Цивільного кодексів України просить стягнути з Відповідача заборгованість за надані послуги зберігання в сумі 322 939,90 грн.

Відповідач позовні вимоги визнав, надав відзив б/н від 21.09.2015, в якому просить надати відстрочку виконання рішення суду до 30.06.2016.

В судовому засіданні 22.09.2015 оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників Позивача та Відповідача, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

15.03.2011 публічне акціонерне товариство «ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ ім. Ф.Е. Дзержинського» (Позивач, Зберігач) та публічне акціонерне товариство «ДНІПРОМЕТРОБУД» (Відповідач, Поклажодавець) уклали договір надання послуг №11-0426-01 (надалі Договір), відповідно до умов якого Зберігач зобовязався прийняти на відповідальне зберігання вибухові матеріали, в подальшому поіменовані ВМ, які надходять від Поклажодавця, складує їх в сховищах, на складі ВМ, який розташований на території Зберігача (п.1.1. Договору).

Відповідно до п.3.1. Договору, плата за зберігання ВМ складає 28 072,30 грн. в місяць з урахуванням ПДВ, незалежно від обсягу зберігання ВМ.

Згідно з п.3.3. Договору, оплата за зберігання ВМ здійснюється Поклажодавцем щомісячно до 10-го числа місяця, наступного за звітним, на підставі акта приймання-передачі наданих послуг, підписаного повноважними представниками обох сторін і виставленої платіжної вимоги.

На виконання умов Договору, Позивачем в листопаді 2012 року, лютому-грудні 2013 року були надані Відповідачу послуги зберігання загальною вартістю 336 867,60 грн. з ПДВ, що підтверджується актами приймання наданих послуг №2222 від 30.11.2012, №215 від 28.02.2013, №430 від 31.03.2013, №659 від 30.04.2013, №881 від 31.05.2013, №1083 від 30.06.2013, №1323 від 30.07.2013, № №1639 від 31.08.2013, №2098 від 31.10.2013, №1853 від 30.09.2013, №2568 від 30.11.2013, №2827 від 31.12.2013, рахунками №4182/0 від 30.11.2012, №3568/0 від 28.02.2013, №3641/0 від 31.03.2013, №3723/0 від 30.04.2013, №3801/0 від 31.05.2013, №3890/0 від 30.06.2013, №3985/0 від 31.07.2013, №3126 від 31.08.2013, №4297/0 від 31.10.2013, №4296/0 від 31.10.2013, №4335/0 від 30.11.2013, №4420/0 від 31.12.2013.

Проте Відповідач оплату за надані послуги зберігання здійснив частково, в сумі 13 927,70 грн.

Таким чином, сума заборгованості Відповідача перед Позивачем складає 322 939,90 грн., яка визнається Відповідачем.

Відповідно до ст.936 Цивільного кодексу України, за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобовязується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Отже договір №11-0426-01 від 15.03.2011 є договором зберігання.

Згідно з ч.1 ст.946 Цивільного кодексу України, плата за зберігання та строки її внесення встановлюються договором зберігання.

В силу ст. 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов укладеного договору. Відповідно до вимог ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи з вимог ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, невиконання зобовязання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, є порушенням зобовязання.

Виходячи з викладеного, оскільки господарським судом встановлено, що Відповідачем допущено порушення строків здійснення розрахунку за надані послуги зберігання, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості в сумі 322 939,90 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Що стосується клопотання Відповідача про надання відстрочки виконання рішення суду на строк до 30.06.2016, яке міститься у відзиві Відповідача на позов, суд вважає за необхідне у задоволенні клопотання про відстрочку виконання рішення відмовити з наступних підстав.

Стаття 115 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч.1 ст.121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

В п.7.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України зазначено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Отже, вирішуючи питання про відсрочку виконання рішення, суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Судом встановлено, що як на підставу для надання відтсрочки виконаня рішення суду, Відповідач посилається на відсутність фінансування на оплату робіт по будівництву метрополітену, виконані в період з серпня 2014 року по вересень 2015 року, та на збитковість підприємства Відповідача.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про відстрочку виконання рішення суду, оскільки наведені Відповідачем обставини не є беззаперечними та такими, що впливають на належне виконання зобов'язань перед Позивачем, а лише вказують на несприятливість виконання рішення суду для нього в даний час та на можливість настання для нього негативних наслідків у зв'язку з цим, а не на обставини, що унеможливлюють або ускладнюють виконання рішення суду у даній справі. Тоді як, доказів фактичного існування будь-яких інших обставин, що ускладнили б або зробили неможливим виконання рішення Відповідачем не надано. Крім того суд вважає за необхідне зазначити, що заборгованість Відповідача виникла в період з листопада 2012 року по грудень 2013 року, та до теперішнього часу Відповідачем не було вжито будь-яких заходів для сплати цього боргу.

Таким чином, Відповідачем не були доведені виняткові обставини, які можуть бути враховані судом, як підстави для відстрочення виконання судового рішення, що є підставою для відмови у задоволенні даного клопотання.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України понесені Позивачем судові витрати у справі підлягають стягненню з Відповідача на користь Позивача.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 43, 44, 49, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «ДНІПРОМЕТРОБУД» (49038, м. Дніпропетровськ, вул. Шмідта, буд.5, ) на користь публічного акціонерного товариства «ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ ім. Ф.Е. Дзержинського» (51925, Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Кірова, 18б, ) 322 939,90 грн. заборгованості, 6 458,80 грн. судового збору.

Видати наказ.

Відмовити в задоволенні клопотання публічного акціонерного товариства «ДНІПРОМЕТРОБУД» про надання відстрочки виконання рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 25.09.2015.

Суддя ОСОБА_3