ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2015 р. Справа № 9/057-09/6/13

за позовом Макарівського районного споживчого товариства, Київська обл., смт Макарів

до 1) Наливайківської сільської ради Макарівського району Київської області, Київська обл., Макарівський р-н, с. Наливайківка

2) Макарівського сільського споживчого товариства, Київська обл., смт Макарів

про визнання права власності

Суддя Наріжний С.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 довіреність № 02-юр від 09.01.2015 р.;

від відповідача 1: не зявився;

від відповідача 2: ОСОБА_2 довіреність № 01 від 17.09.2015 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

в березні 2009 року до господарського суду Київської області звернулося Макарівське районне споживче товариство (далі позивач) з позовом до Наливайківської сільської ради Макарівського району Київської області (далі відповідач 1) та Макарівського сільського споживчого товариства (далі відповідач 2) про визнання права власності.

Позовні вимоги обґрунтовані невизнанням Відповідачами 1, 2 права власності на продовольчий магазин, розташований за адресою: вул., Леніна, с. Наливайківка, Макарівського району Київської області, який на думку Позивача належить Макарівському районному споживчому товариству.

Ухвалою господарського суду Київської області від 03.04.2009 р. (суддя Євграфова Є.П.) розгляд справи призначено на 27.04.2009 р.

13.05.2009 р. через відділ діловодства суду надійшов відзив Відповідача 1 від 12.05.2009 р. № 104 (вх. № 5256) на позов, згідно якого Відповідач 1 заперечив проти позову.

13.05.2009 р. через відділ діловодства суду надійшов відзив Відповідача 2 від 11.05.2009 р. № 44-юр (вх. № 5254) на позов, згідно якого Відповідач 2 заперечив проти позову.

13.05.2009 р. у судовому засіданні було подано пояснення Позивача по суті позову та клопотання Відповідача 2 про застосування строків позовної давності.

В подальшому справу передано до провадження судді Маляренка А.В. та ухвалою суду від 25.06.2009 р. зупинено провадження у справі № 9/057-09/6 до вирішення господарським судом Київської області повязаної справи № К6/090-09.

В подальшому справу було передано до провадження судді Наріжного С.Ю. та ухвалою суду від 23.01.2014 р. поновлено провадження у справі № 9/057-09/6/13, розгляд справи призначено на 17.02.2014 р.

14.02.2014 р. через відділ діловодства суду надійшли письмові пояснення Позивача від 13.02.2014 р. № 80 (вх. № 2742/14) по суті позову.

За клопотанням Відповідача 2 від 14.02.2014 р. при розгляді справи здійснюється фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

17.03.2014 р. через відділ діловодства суду надійшла заява Позивача від 17.03.2014 р. б/№ (вх. № 4655/14) про відмову від позову до Відповідача 1 Наливайківської сільської ради Макарівського району Київської області в порядку п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Ухвалою суду від 17.03.2014 р. провадження у справі зупинено до вирішення господарським судом Київської області справи № К6/090-09/19.

Ухвалою суду від 17.08.2015 р. за заявою Позивача провадження у справі було поновлено та призначено розгляд справи на 07.09.2015 р.

07.09.2015 р. через відділ діловодства суду надійшла заява Позивача від 04.09.2015 р. № 169 (вх. № 20682/15), якою було уточнено прохальну частину, зокрема уточнено адресу продовольчого магазину: вул. Леніна, 96, с. Наливайківка Макарівського району Київської області.

Ухвалою суду від 07.09.2015 р. розгляд справи відкладено на 21.09.2015 р.

17.09.2015 р. через відділ діловодства суду надійшла заява Позивача від 16.09.2015 р. № 180 (вх. № 21980/15), якою було уточнено прохальну частину, зокрема уточнено адресу продовольчого магазину: вул. Леніна, 96-б, с. Наливайківка Макарівського району Київської області.

21.09.2015 р. через відділ діловодства суду надійшли письмові пояснення Відповідача 2 від 01.09.2015 р. № 118 (вх. № 22126/15) по суті спору.

21.09.2015 р. через відділ діловодства суду надійшло клопотання Позивача від 21.09.2015 р. № 179 (вх. № 22133/15) про витребування від Відповідачів 1, 2 рішення виконкому Наливайківської сільської ради від 29.08.2001 р. № 22.

В судове засідання 21.09.2015 р. з'явились представники Позивача і Відповідача 2 та надали пояснення у справі. Представник Позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник Відповідача 2 проти позову заперечила та просила відмовити у задоволенні позову повністю. Відповідач 1 у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Розглянувши клопотання Позивача про витребування рішення виконкому Наливайківської сільської ради від 29.08.2001 р. № 22 та заслухавши позицію сторін з вказаного питання суд дійшов висновку про залишення даного клопотання без задоволення, оскільки наявних в справі доказів достатньо для вирішення спору по суті і зазначене рішення виконкому не є доказом, який може підтвердити право власності саме Позивача на спірне майно, отже не є доказом, який в розумінні ст. 33, 34 ГПК України може довести претензії Позивача на обєкт нерухомості.

Розглядаючи заяву Позивача про відмову від позову щодо Відповідача 1, судом встановлено, що вказана заява обґрунтована тим, що фактично Відповідач 1 не оспорює право власності Позивача на спірне нерухоме майно та не заявляє вимог на предмет спору.

Пунктом 4 частини 1 статті 80 ГПК України визначено, що господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

Враховуючи наведене суд приймає відмову Позивача від позову до Відповідача 1 - Наливайківської сільської ради Макарівського району Київської області та припиняє провадження у відповідній частині.

Згідно з ч. 2 ст. 82 ГПК України, рішення приймається господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом, у нарадчій кімнаті.

У відповідності з правилами статей 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У судовому засіданні 21.09.2015 р. після виходу з нарадчої кімнати судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Детально розглянувши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників Позивача і Відповідача 2, дослідивши подані докази, суд,

ВСТАНОВИВ:

у січні 2009 року Макарівське районне споживче товариство (Позивач у справі) звернулось до Наливайківської сільської ради Макарівського району Київської області (ОСОБА_3) в порядку, передбаченому чинним на той час Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, із заявою про реєстрацію права власності на нерухоме майно з видачею свідоцтва на право власності на продовольчий магазин, який розташований за адресою: Київська обл., Макарівський р-н, с. Наливайківка, вул. Леніна, за Позивачем.

ОСОБА_3 було відмовлено у задоволенні вказаної заяви, оскільки на підставі рішення виконкому Наливайківської сільської ради від 29.08.2001 р. № 22 право власності на вказаний обєкт зареєстроване за Макарівським сільським споживчим товариством (свідоцтво про право власності від 06.04.2002 р.).

Як стверджує Позивач, спірний обєкт нерухомості належить Макарівському районному споживчому товариству, оскільки будівництво продовольчого магазину в с. Наливайківка у 1986 р. здійснювалося за рахунок коштів Позивача, в підтвердження чого Позивач посилається на: акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкту від 22.12.1986 р., затвердженого рішенням Макарівської районної ради народних депутатів № 265 від 22.12.1986 р.; акт передачі будівництва вказаного магазину; акт звірки фактичних затрат по будівництву продмагу; кошторис затрат по будівництву; договір на будівництво магазину від 18.06.1986 р.

Заперечуючи проти позову Відповідач 2 зазначає, що Постановою зборів уповноважених Макарівського районного споживчого товариства від 10.12.1988 р. було запропоновано розподілити Макарівське районне споживче товариство на сільські споживчі товариства (одним із яких було Макарівське ССТ) та створено районну спілку споживчих товариств.

З 01.01.1990 р. Макарівське РайСТ було реорганізовано в райспоживспілку та створено 5 споживчих товариств, в тому числі і Макарівське ССТ.

При цьому Відповідач 2 зазначає, що в поданих Позивачем документах щодо будівництва спірного обєкту нерухомості зазначене Макарівське РайСТ, яке здійснювало свою діяльність до 01.01.1989 р., тобто до моменту його розформування на Спілку і ССТ, отже Позивач у справі не є тією особою, яка здійснювала будівництво спірного обєкту і не є його правонаступником.

Так, споживча кооперація у своїй діяльності керувалася нормативно-правовимим актами Центральної спілки споживчих товариств колишнього СРСР.

Згідно Положення про фонд фінансування капітальних вкладень в споживчій кооперації, затвердженими Постановами правління Центроспілки 28.12.1967 р. протокол № 48 п. 21 та 12.08.1982 р. протокол № 18, споживчі товариства здійснювали відрахування у фонд фінансування капітальних вкладень у розмірі 40%, райспоживспілки 50% від отриманого ними прибутку, які централізувалися в обласних споживспілках. Пунктом 16.2. Положення передбачено, що облспоживспілки використовували створений у такий спосіб Фонд для фінансування капітальних вкладень цих споживчих товариств і спілок на безповоротній основі. Пунктом 16.3. Положення встановлено, що райспоживспілками фінансування капітальних вкладень здійснювалося в споживчі товариства на безповоротній основі.

В 1990 році згідно даних головної книги, де відображається вся фінансово-господарська діяльність, в тому числі і наявність та рух основних засобів Макарівському ССТ було передано на баланс основні засоби в сумі 2422228,47 крб., в тому числі і магазин господарчі товари в с. Наливайківка. Доказом належності магазину Макарівському ССТ є книги ф. К-26, у якій ведеться аналітичний облік по рахунку «Основні засоби», згідно даних якої вартість даного магазину становить 108210,67 грн.

Так, Відповідачем 2 в установленому порядку з 1990 року здійснюються амортизаційні відрахування та сплачується земельний податок за земельні ділянки під магазином.

При цьому, 08.01.1996 р. відповідно до постанови № 1 правління Макарівського ССТ магазин продовольчі товари було перепрофільовано в кафе «Вікторія».

06.04.2002 р. на підставі правовстановлюючих документів відповідно до Тимчасового положення, Макарівському ССТ видано Свідоцтво про право власності на кафе «Вікторія» по вул. Леніна, 96-В в с. Наливайківка Макарівського району.

Зазначені вище документи достеменно підтверджують правомірність перебування спірного нерухомого майна у власності Відповідача 2 - Макарівського сільського споживчого товариства.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що юридична особа Позивач у справі - Макарівське районне споживче товариство створена у 2001 році, Статут Позивача затверджено Постановою загальних (установчих) зборів представників кооперативних підприємств і організацій Макарівського району від 05.12.2001 р.

Як зазначалося вище, провадження у цій справі зупинялося до вирішення справи № К6/090-09, оскільки як стверджував Позивач, він є правонаступником Макарівської районної спілки споживчих товариств, на замовлення якої у 1986 р. було збудоване спірне майно та яка була власником такого майна, на підтвердження чого Позивач послався на п. 1.3. Статуту Позивача.

Втім як вбачається з висновків Київського апеляційного господарського суду та Вищого господарського суду України в постановах від 11.11.2014 р. та 20.01.2015 р. відповідно у справі № К6/090-09/19, у статуті, який наданий Макарівським районним споживчим товариством відбулася заміна аркушів, що з огляду на різний зміст примірників статуту Макарівського РСТ, наданих стороною та державним реєстратором Макарівської РДА, в тому числі спірного п. 1.3. дає підстави вважати, що підробка мала місце і підробленим є саме примірник статуту, наданий Макарівським РСТ, отже зареєстрованим у встановленому чинним законодавством порядку є статут Макарівського РСТ у редакції, яка надана суду державним реєстратором, тобто примірник, в тексті п. 1.3. якого відсутнє речення «РайСТ являється правонаступником Макарівської районної спілки споживчих товариств».

Таким чином спростовуються посилання Позивача на те, що він є правонаступником Макарівської районної спілки споживчих товариств і відповідно жодного відношення до спірного майна, у тому числі будь-яких прав власності на спірне майно Позивач не має.

За таких обставин, з наданих Позивачем доказів не доведено наявності у Позивача права власності на спірне нерухоме майно.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Відносно заяви Відповідача 2 від 08.05.2009 р. № 37-юр про застосування строків позовної давності суд вважає за потрібне зазначити наступне.

Згідно п. 2.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 р. № 10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів», за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Як встановлено судом вище, позовні вимоги є безпідставними та права Позивача жодним чином не порушені, в зв'язку з чим суд відмовив у задоволенні позову з підстав необґрунтованості, отже відсутні підстави для застосування строку позовної давності.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються на Позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити частково.

2. В частині позову Макарівського районного споживчого товариства до Макарівського сільського споживчого товариства про визнання права власності відмовити.

3. В частині позову Макарівського районного споживчого товариства до Наливайківської сільської ради Макарівського району Київської області про визнання права власності провадження припинити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата виготовлення та підписання рішення 25.09.2015 р.

Суддя С.Ю. Наріжний