ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29.09.2015 Справа № 920/1227/15
За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙС РІТЕЙЛ»,

м. Запоріжжя,

до відповідача: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1,

м. Шостка, Сумська область,

про стягнення 107869 грн. 89 коп.,

СУДДЯ ЗАЄЦЬ С.В.

Представники сторін:

Від позивача: представник Хмара К.О. ( довіреність № 2707/01 від 27.07.2015 року);

Від відповідача: не з'явився;

При секретарі судового засідання Сугоняко Н. В.

Суть спору: позивач подав позовну заяву, в якій просить суд стягнути з відповідача 110 360 грн. 66 коп., в тому числі 95 799 грн. 20 коп. заборгованості за товар поставлений відповідно до, укладеного між сторонами, договору поставки № 0105115 від 01.05.2015 року, 11 495 грн. 90 коп. пені відповідно до п. 6.2. договору, 574 грн. 79 коп. 3% річних, 2 490 грн. 77 коп. інфляційних нарахувань та 2 207 грн. 22 коп. судового збору.

Представником позивача в судовому засіданні було надано заяву про зменшення позовних вимог та стягнути з відповідача 107869 грн. 89 коп., в тому числі 95 799 грн. 20 коп. заборгованості за товар поставлений відповідно до, укладеного між сторонами, договору поставки № 0105115 від 01.05.2015 року, 11 495 грн. 90 коп. пені відповідно до п. 6.2. договору, 574 грн. 79 коп. 3% річних, а також судовий збір.

Враховуючи положення ст. 22 ГПК України, відповідно до якого позивач вправі до прийняття рішення по справі зменшити розмір позовних вимог, суд приймає до розгляду заяву про зменшення позовних вимог.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини не з'явлення суду не повідомив, вимоги ухвал суду від 05.08.2015 р. та 31.08.2015 р. щодо надання обгрунтованого письмового відзиву на позовну заяву не виконав.

Ухвала суду від 05.08.2015 р. про порушення провадження у справі, направлена на адресу відповідача, зазначену позивачем у позовній заяві, повернута на адресу суду відділенням поштового зв'язку, з зазначенням підстав повернення: «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до п. 3.9.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 ГПК України.

За змістом цієї норми, зокрема, у разі якщо ухвалу було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - зазначеної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, беручи до уваги, що відповідач про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, ухвала про порушення провадження у справі направлялась відповідачу за його юридичною адресою, про причини нез'явлення суду не повідомлено, враховуючи достатність часу, наданого позивачу та відповідачу для підготовки до судового засідання та надання витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принцип змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені п. 4 ч.3 ст. 129 Конституції України, ст. 43 та ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив:

01.05.2015 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «АЙС РІТЕЙЛ» та відповідачем фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 було укладено Договір поставки № 0105/15 (опт).

Відповідно до п 1.1 Договору постачальник зобов'язується постачати та передавати у власність покупця, а покупець, зобов'язується приймати та сплачувати вартість товару за ціною, відповідно до умов цього договору.

Відповідно до п. 3.12. договору товар переходить у власність Покупця з моменту його фактичної передачі покупцю за належним чином оформленої накладною, яка є підтвердженням передачі товару від постачальника покупцю.

Пунктом 3.14 договору сторони погодили, що прийом товару за кількістю здійснюється в момент приймання-передавання товару, а саме в момент завантаження товару на рампі постачальника (поставка транспортом покупця), або в момент розвантаження на складі покупця (поставка транспортом постачальника). Товар вважається прийнятим в нележній якості, в належній упаковці та з належним маркуванням з моменту підписання уповноваженою особою покупця накладної, після чого постачальник не приймає від покупця будь-які претензії щодо кількості, упаковки та маркування товару.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на виконання умов Договору позивач (постачальник) свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі та належним чином, поставивши відповідачу товар на загальну суму 95799 грн. 20 коп.

Факт отримання товару на загальну суму 95799 грн. 20 коп. підтверджується матеріалами справи, а саме видатковою накладною № 150501/00001 від 01.05.2015 року, яка підписана та скріплена печатками обох сторін.

Відповідно до п. 4.3 Договору, розрахунки між покупцем та постачальником проводяться у безготівковій формі або будь-яким іншим способом, що не суперечить діючому в Україні законодавству, у наступному порядку: за товар поставлений у період з 01.04 до 30.09. - оплата здійснюється протягом 14 календарних днів з моменту передачі у власність покупця товару, відповідно до накладних, за товар поставлений у період з 01.10. до 31.03. - оплата здійснюється протягом 21 календарного дня з моменту передачі у власність покупця товару, відповідно до накладних.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідачем в порушення умов укладеного договору не здійснено оплати за поставлений товар в повному обсязі та в належні до оплати строки, в зв'язку з чим заборгованість відповідача за отриманий товар становить 95799 грн. 20 коп.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на адресу відповідача 24.07.2015 р. було направлено вимогу за вих. № 2407/01, з проханням погасити заборгованість. Проте, відповідь на претензію Відповідачем не надана, а заборгованість, що є предметом цього позову, залишається не погашеною .

Відповідно до ст. ст. 526, 629 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов Договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов'язання не допускається; договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати, господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог до виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених Господарським кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що факт отримання відповідачем товару від позивача підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема копією видаткової накладної, проте в порушення взятих на себе зобов'язань та вимог ст.ст. 526, 530 ЦК України, відповідач не виконав зобов'язання щодо своєчасної та в повному обсязі оплати отриманого товару, у зв'язку з чим, його заборгованість перед позивачем складає 95799 грн. 20 коп.

Відповідачем обґрунтованих заперечень проти позову не надано, борг не погасив, а тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 95799 грн. 20 коп. заборгованості за отриманий товар, суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

В обґрунтування позовних вимог в частині стягнення з відповідача 3% річних позивач зазначає, що відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором, або законом.

Згідно з поданим розрахунком, розмір 3 % річних становить 574 грн. 79 коп.

Оскільки право позивача щодо стягнення з відповідача 3 % річних передбачене діючим законодавством України, суд вважає правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги щодо стягнення 3% річних в сумі 574 грн. 79 коп.

В обґрунтування позовних вимог в частині стягнення пені, позивач зазначає, що відповідно до п. 6.2. договору сторони обумовили, що за порушення термінів оплати вартості отриманого товару, зазначених у п. 4.3. цього Договору, покупець зобов'язаний сплатити на користь постачальника пеню за затримку оплати в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості поставленного товару за кожний день прострочення оплати.

Статтею 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» № 2921-ІІІ від 10.01.2002 р. визначено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня.

Згідно з поданим розрахунком відповідачеві нарахована пеня за прострочення по оплаті за отриманий товар за видатковою накладною № 150501/00001 від 01.05.2015 р. (виходячи з загальної суми заборгованості 95799 грн. 20 коп. за період 16.05.2015 р. по 27.07.2015 р.) в сумі 11 495 грн. 90 коп.

Оскільки право позивача щодо стягнення з відповідача пені передбачене діючим законодавством України та умовами договору відповідачем контррозрахунку пені не надано, господарський суд вважає правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги щодо стягнення пені в сумі 11495 грн. 90 коп.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторонни, також якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї державне мито незалежно від результатів вирішення спору. Враховуючи, що відповідач порушив умови оплати за поставлений товар, з нього на користь позивача підлягають стягненню 2157 грн. 40 коп. в рахунок відшкодування витрат останнього зі сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 44, 49, ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙС РІТЕЙЛ» (69600, м. Запоріжжя, вул. Магістральна, б. 100, код 39572181) 95799 грн. 20 коп. сума основного боргу, 574 грн. 79 коп. - 3% річних, 11495 грн. 90 коп. пені, 2157 грн. 40 коп. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 30.09.2015 року

Суддя С.В. Заєць