ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"28" вересня 2015 р.Справа № 924/1520/15

Господарський суд Хмельницької області у складі:

судді Заверуха С.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Фермерського господарства "Білогірський сокіл" смт. Білогір'я, Хмельницька область, Білогірський район

до Білогірської селищної ради, смт. Білогір'я, Хмельницька область, Білогірський район

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Західноукраїнський аукціонний центр" м. Рівне

про зобов'язання укласти договір купівлі - продажу

Представники учасників судового процесу:

від позивача: Орендарчук В.О. - за довіреністю від 05.05.2015р.

від відповідача: Лотоцька О.Б. довіреність від 17.06.2015р.

від третьої особи: не з'явився

Повне рішення складено 28.09.2015р.

Суть спору: Позивач звернувся до суду з позовом про зобов'язання відповідача укласти договір купівлі-продажу об'єкту незавершеного будівництва будівлі інтернату для сільських ветеранів праці та літніх людей, що розташований за адресою: вул. Миру,1з в смт. Білогір'я Хмельницької області.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що рішенням Білогірської селищної ради 21 сесії п'ятого скликання від 18.01.2008р. вирішено продати об'єкт незакінченого будівництва будинку - інтернату для сільських ветеранів праці та пристарілих. 17.08.2012р. між фермерським господарством "Білогірський сокіл" та товариством з обмеженою відповідальністю "Західноукраїнський аукціонний центр" укладено угоду про умови участі в аукціонні з продажу комунального майна територіальної громади смт. Білогір'я, відповідно до даної угоди позивачем перераховано на рахунок ТОВ "Західноукраїнський аукціонний центр" реєстраційний внесок в сумі 17 грн. та гарантійний внесок для участі в аукціоні в розмірі 22197грн. 90коп. У відповідності до протоколу проведення аукціону з продажу об'єкта комунальної власності №1 від 20.08.2012р. переможцем аукціону став позивач. Наголошує, що ФГ "Білогірській сокіл" виконані усі умови, передбачені угодою про умови участі в аукціоні з продажу комунального майна територіальної громади, про що 22.08.2012р. був складений акт про виконання робіт. Позивачем на протязі 2012 року частково перераховано кошти в сумі 51000 грн., з врахуванням гарантійного внеску - 73197грн. 90коп.

Зауважує, що з моменту оголошення результатів аукціону відповідач не надіслав пропозицію укласти з позивачем договір купівлі-продажу нерухомого майна, а неодноразові усні вимоги керівництва ФГ "Білогірський сокіл" надати проект договору купівлі - продажу та укласти такий договір ігнорують, а тому позивач позбавлений можливості внести кошти до банківської установи як оплати за придбане майно. 04.05.2015 року позивач направив на адресу відповідача лист з вимогою надати проект договору купівлі-продажу об'єкту незавершеного будівництва будівлі інтернату для сільських ветеранів праці та літніх людей. Однак, відповідач надав відповідь, якою відмовив надати позивачу проект договору купівлі-продажу. Повідомив, що рішенням Білогірської селищної ради 37 сесії шостого скликання №20 від 04.12.2014р. вирішено повторно продати незакінчений об'єкт будівництва будинку - інтернату для сільських ветеранів праці та пристарілих.

05.08.2015р. позивач направив на адресу відповідача лист з проектом договору купівлі-продажу об'єкту незавершеного будівництва будівлі інтернату.

Однак відповідач відмовив в укладенні вказаного договору купівлі-продажу (зміст листа №281 від 12.08.2015р.).

Оскільки спір вирішити в позасудовому порядку не видалось можливим, позивач звернувся з позовом до суду.

Представник позивача в судовому заіданні позовні вимоги підтвердив та надав клопотання про витребування з архіву суду матеріалів справи №924/830/15.

В клоптанні позивача про витребування справи належить відмовити, оскільки останнє не обгрутоване як того вимагає ст. 38 ГПК України. Зокрема не вказано, обставин що перешкоджають його наданню; обставин, які може підтвердити цей доказ.

Окрім того, позивачем заявлено усне клоптання про відкладення розгляду справи на іншу дату. Однак в задоволенні останнього суд відмовляє, оскільки позивачем не наведено жодних підстав передбачених статтею 77 ГПК України, відповідно до яких суд може відкласти розгляд справи. При цьому враховується, що всі наявні та необхіді докази по справі сторонами надано в судове засідання.

Відповідач у відзиві на позов проти позовних вимог заперечує. Зазначає, що позивач на протязі встановленого п'ятиденного терміну, тобто у період з 20.08.2012р. по 25.08.2012р. не звертався до селищної ради з вимогою укладення договору купівлі-продажу. Станом на 2015рік значно змінилось законодавство, об'єкт незавершеного будівництва не оцінено, оскільки термін використання звіту незалежної оцінки незавершеного будівництва закінчився після спливу шестимісячного строку, згідно Закону України "Про загальні засади оцінки майна" та постанови КМУ "Про методику оцінки майна".

Крім того, відповідач вказує на існування рішення селищної ради №20 від 04.12.2014р. про продаж незакінченого будівництвом будинку-інтернату сільських ветеранів праці та престарілих. За таких обставин, селищна рада запропонувала позивачу знову взяти участь у аукціоні щодо продажу вищевказаного майна, а в пропозиції щодо укладення договору купівлі-продажу об'єкту незавершеного будівництвом будівлі інтернату для сільських ветеранів праці та літніх людей селищна рада відмовила.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Західноукраїнський аукціонний центр" м. Рівне письмової позиції з приводу поданого позову не подала, причини суду не повідомила.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

18.01.2008р. Білогірською селищною радою прийнято рішення №23 про продаж незакінченого будівництвом будинку-інтернату для сільських ветеранів праці та престарілих.

17.08.2012р. між Фермерським господарством "Білогірський сокіл" (Учасник аукціону) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Західноукраїнський аукціонний центр" (Організатор аукціону) укладено угоду про умови участі в аукціоні з продажу комунального майна територіальної громади смт. Білогір'я.

Предметом цієї угоди є умови участі в аукціоні з продажу комунального майна територіальної громади смт. Білогір'я по лоту №1, а саме: об'єкт незавершеного будівництва - будівля інтернату для сільських ветеранів праці та літніх людей, що знаходиться за адресою: Хмельницька область, Білогірський район, смт. Білогір'я, вул. Миру,1з (п. 1.1. Договору).

На підставі платіжного доручення №300 від 17.08.2012р. позивач перерахував 22197,90 грн. гарантійного внеску для участі в аукціоні 20.08.2012р. по лоту №1.

20.08.2012р. Товариством з обмеженою відповідальністю "Західноукраїнський аукціонний центр" проведено аукціон з продажу лота: об'єкту незавершеного будівництва - будівлю інтернату для сільських ветеранів праці та літніх людей, що знаходиться за адресою: Хмельницька область, Білогірський район, смт. Білогір'я, вул. Миру,1з, продавцем об'єкта є Білогірська селищна рада.

Відповідно до протоколу проведення аукціону №1 переможцем аукціону (покупцем) стало Фермерське господарство "Білогірський сокіл" (смт. Білогір'я, вул. Ломоносова, 15а, ). Ціна продажу 244179,00 грн. Переможець аукціону (покупець) протягом тридцяти календарних днів перераховує кошти за придбаний на аукціоні об'єкт незавершеного будівництва - будівля інтернату для сільських ветеранів праці та літніх людей, що знаходиться за адресою: Хмельницька область, Білогірський район, смт. Білогір'я, вул. Миру,1з в сумі 244179,00 грн.

Протокол №1 проведення аукціону підписано ліцитатором, представником ФГ "Білогірський сокіл" та 20.08.2012р. затверджено директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Західноукраїнський аукціонний центр" та головою Білогірської селищної ради.

22.08.2012р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Західноукраїнський аукціонний центр" та Фермерським господарством "Білогірський сокіл" підписано акт виконаних робіт щодо проведення аукціону.

Позивач частково перерахував кошти в сумі 51000,00 грн. за придбане на аукціоні майно, що підтверджується платіжними дорученнями від 20.09.2012р. на суму 2500,00 грн., №405 від 12.10.2012р. на суму 10000,00 грн., від 01.12.2012р. на суму 9000,00 грн., №452 від 01.11.2012р. на суму 29500,00 грн.

Однак договір купівлі-продажу об'єкту незавершеного будівництва між сторонами не було укладено.

Рішенням Білогірської селищної ради №20 від 04.12.2014р. вирішено продати незакінчений будівництвом будинок-інтернат для сільських ветеранів праці та престарілих.

05.08.2015р. позивач звернувся до відповідача із пропозицією укласти договорі купівлі-продажу об'єкту незавершеного будівництва, при цьому надіслав проект договору.

У відповідь листом №281 від 12.08.2015р. селищна рада відмовила позивачу у пропозиції щодо укладення договору купівлі-продажу об'єкту незавершеного будівництва, та запропонувала позивачу повторно прийняти участь у аукціоні з продажу вказаного об'єкту.

Зважаючи на наведені обставини позивач звернувся з даним позовом до Білогірської селищної ради про зобов'язання укласти договір купівлі - продажу, обґрунтовуючи свої вимоги вищевказаними обставинами та посилаючись на положення Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)".

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення представника позивача, оцінюючи їх у сукупності, судом приймається до уваги наступне.

Частиною 1 ст. 649 Цивільного кодексу України передбачено, що розбіжності, що виникли між сторонами при укладенні договору на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування та в інших випадках, встановлених законом, вирішуються судом.

Згідно ч.1 ст.23 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" у разі придбання об'єкта приватизації на аукціоні, за конкурсом договір купівлі-продажу між покупцем і продавцем укладається не пізніш як у п'ятиденний термін з дня затвердження органом приватизації результатів аукціону, конкурсу.

Частиною 5 зазначеної норми права визначено, що договір купівлі-продажу є підставою для внесення коштів у банківську установу на обумовлений договором рахунок як оплату за придбаний об'єкт приватизації.

Об'єктами малої приватизації є: об'єкти незавершеного будівництва, законсервовані об'єкти, в тому числі разом із земельними ділянками державної власності, на яких вони розташовані (група Д) (ч. 1ст. 2 вказаного Закону).

Згідно п. 2 ст. 18-2 даного Закону приватизація об'єктів групи Д здійснюється з урахуванням вимог Закону України "Про особливості приватизації об'єктів незавершеного будівництва".

Судом встановлено, що протокол №1 проведення аукціону з продажу об'єкта комунальної власності об'єкту незавершеного будівництва - будівлю інтернату для сільських ветеранів праці та літніх людей, що знаходиться за адресою: Хмельницька область, Білогірський район, смт. Білогір'я, вул. Миру,1з підписано ліцитатором, представником переможця (покупця) ФГ "Білогірський сокіл" та 20.08.2012р. затверджено директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Західноукраїнський аукціонний центр" та головою Білогірської селищної ради.

Згідно з ч. 1 ст. 641 Цивільного кодексу України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її прийняття.

Відповідно до ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про особливості приватизації об'єктів незавершеного будівництва" покупцями об'єктів незавершеного будівництва можуть бути фізичні та юридичні особи, які визнаються покупцями відповідно до Закону України "Про приватизацію державного майна".

До об'єктів державної власності, що підлягають приватизації, належать: об'єкти незавершеного будівництва та законсервовані об'єкти, у тому числі разом із земельними ділянками державної власності, на яких вони розташовані (ч.1 ст. 5 Закону України "Про приватизацію державного майна").

Згідно з ч.ч.1, 4 ст. 27 Закону України "Про приватизацію державного майна" при приватизації об'єкта державної власності шляхом його викупу, продажу на аукціоні, за конкурсом між продавцем і покупцем укладається відповідний договір купівлі-продажу. Договір купівлі-продажу підлягає нотаріальному посвідченню та у випадках, передбачених законом, державній реєстрації.

Разом з цим слід зазначити, що у відповідності до частини 1 статті 19 Закону України "Про особливості приватизації об'єктів незавершеного будівництва" обов'язковою умовою приватизації об'єктів незавершеного будівництва, крім продажу під розбирання, є встановлення строку завершення будівництва; забезпечення вимог екологічної безпеки, охорони навколишнього природного середовища під час добудови та подальшого введення в експлуатацію об'єкта приватизації. У разі неможливості завершення будівництва в установлені строки за наявності відповідних обґрунтувань строки завершення будівництва можуть бути змінені за рішенням органу приватизації та органу місцевого самоврядування, про що укладається додатковий договір.

Судом встановлено, що в порушення норм ст.19 Закону України "Про особливості приватизації об'єктів незавершеного будівництва" проект договору купівлі-продажу, що є предметом спору у даній справі, взагалі не містить положень про строк завершення будівництва, про заборону відчуження об'єкту незавершеного будівництва, про вимоги забезпечення екологічної безпеки, охорони навколишнього природного середовища під час добудови та подальшого введення в експлуатацію об'єкта приватизації (аналогічна позиція викладена в постанові ВГСУ від 19.02.2014р. у справі №912/777/13).

Таким чином, між сторонами не досягнуто всіх істотних умов договору. Отже, є неможливим укладання договору купівлі-продажу в редакції позивача, зважаючи на не дотримання сторонами відповідного порядку та умов які є обов'язковими для укладення вказаного виду договорів, як це передбачено нормами законодавства про приватизацію об'єктів незавершеного будівництва.

Статтею 11 Закону України "Про особливості приватизації об'єктів незавершеного будівництва" визначено, що Договори купівлі-продажу об'єктів незавершеного будівництва (в тому числі разом із земельною ділянкою) у разі приватизації підлягають нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва органи приватизації подають нотаріусу такі документи:

копію наказу Фонду державного майна України про включення об'єкта незавершеного будівництва до переліку об'єктів державної власності, що підлягають приватизації;

копію наказу державного органу приватизації про прийняття рішення про приватизацію об'єкта;

копію наказу державного органу приватизації про затвердження висновку про вартість об'єкта;

акт обстеження об'єкта незавершеного будівництва (опис об'єкта);

витяг з інформації про продаж об'єкта, опублікованої в офіційних друкованих виданнях державних органів приватизації;

копію затвердженого органами приватизації протоколу про проведення аукціону або протоколу засідання конкурсної комісії;

довіреність на право представництва інтересів державних органів приватизації.

Відсутність в матеріалах справи вищезазначених документів унеможливлює зобов'язати укласти договір купівлі-продажу з нотаріальним його посвідченням в редакції позивача, як і ставить під сумнів правомірність проведення самого аукціону.

Тим більше, відповідно до позиції Верховного Суду України (Узагальнення Практики розгляду судами цивільних справ про визнання правочинів недійсними від 24.11.2008р.), якщо сторони договору, який підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, не дотрималися зазначеної форми договору, то вони (договори) є неукладеними і такими, що не породжують для сторін прав та обов'язків, оскільки момент вчинення таких правочинів пов'язується з державною реєстрацією.

Позивач свої позовні вимоги обґрунтовує положеннями Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" статтею 23 якого передбачено, що у разі придбання об'єкта приватизації на аукціоні, за конкурсом договір купівлі-продажу між покупцем і продавцем укладається не пізніш як у п'ятиденний термін з дня затвердження органом приватизації результатів аукціону, конкурсу.

Як вбачається з матеріалів справи результати аукціону затверджені 20.08.2012р., про що свідчить протокол №1.

Однак сторони у передбачений п'ятиденний термін договір купівлі-продажу не уклали, а в матеріалах справи відсутні будь-які докази звернення позивача до відповідача з пропозицією укласти договір купівлі-продажу в розумні строки. Так, вимога про укладення договору з'явилася лише після наявності рішення ради про повторний продаж об'єкту незакінченого будівництвом (рішення від 04.12.2014 р.).

Статтею 179 Господарського кодексу України передбачено, що укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

При цьому, судом враховується, що ч.5 ст. 12 Закону України "Про приватизацію державного майна" передбачено, що строк проведення приватизації об'єкта не повинен перевищувати двох років з моменту прийняття рішення про його приватизацію.

Згідно імперативних приписів ч.ч.1,2 ст.14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї .

Тобто, відповідач не може бути примушений до дій, щодо укладення договору у редакції наданій до суду, які (дії) не є обов'язковими для нього (відповідача) в силу невизначеності законом, оскільки на час розгляду справи строк проведення приватизації буде перевищувати два роки.

Крім того, вибраний позивачем спосіб захисту - зобов'язання відповідача укласти договір купівлі-продажу - не відповідає вимогам чинного законодавства.

Як встановлено нормами ч.1 ст.1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Таким чином особа має право звертатись до суду за захистом саме порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Особи, що звертаються до суду, повинні довести належними та допустимими доказами порушення своїх прав та необхідність їх захисту.

Згідно із ст.20 ГК України, кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси господарюючих суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Порядок захисту прав суб'єктів господарювання визначається цим кодексом, іншими законами.

Відповідно до ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Серед способів захисту, передбачених ст.16 ЦК України, не зазначено такого способу захисту, як установлення правовідносин (в тому числі шляхом зобов'язання особи до укладення відповідних договорів).

Разом з тим виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист у суді порушених або невизнаних прав, меж здійснення особою цивільних прав і виконання цивільних обов'язків (ст.ст.3, 6, 12 - 15, 20 ЦК України) можна дійти висновку про те, що таке право підлягає захисту судом на підставі п.1 ч.2 ст.16 ЦК України шляхом визнання договору укладеним на умовах, передбачених нормативним актом обов'язкової дії (аналогічна позиція викладена в постанові Рівненського апеляційного господарського суду від 15.01.2014р.у справі №902/1352/13).

Наведена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 10.10.2012 року № 6-110цс12, яка в силу статті 111-28 Господарського процесуального кодексу України є обов'язковою для всіх судів України.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищенаведене у сукупності, зважаючи що проект договору купівлі-продажу, який є предметом спору у даній справі, взагалі не містить положень про строк завершення будівництва та інших істотних умов договору, у позові Фермерського господарства "Білогірський сокіл" необхідно відмовити, оскільки останній подано необгрутовано та в супереч вимогам чинного законодавства.

При прийнятті рішення судом враховано, що протоколом проведення аукціону №1 сторони погодили строк сплати коштів за продаж майна - тобто 30 календарних днів з дня проведення аукціону, однак у проекті договору позивач вказує на необхідність внесення плати за куплений об'єкт протягом 30 календарних днів з моменту підписання договору.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по оплаті судового збору покладаються на позивача, у зв'язку з відмовою у позові.

Керуючись ст. ст. 1, 12, 22, 33, 34, 44, 49, 82-84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Повне рішення складено 28.09.2015р.

Суддя С.В. Заверуха

Віддрук. 4 прим.:

1 - до справи,

2 - позивачу, (Хмельницька обл., смт. Білогіря, вул. Ломоносова, 15а),

3 - відповідачу, (Хмельницька обл., смт. Білогіря, вул. Шевченка, 44),

4 - третій особі (м. Рівне, вул. Гетьмана Мазепи, 4а/6а) рекоменд.