КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" вересня 2015 р. Справа№ 910/8950/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Хрипуна О.О.

Корсакової Г.В.

за участю секретаря судового засідання Вага В.В.

за участю представників:

від Позивача: Чирва В.В.,

від Відповідача: Сугоняко Ю.П., Гребьонкін А.Л.,

від Третьої особи: не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерлізінвест" на рішення Господарського суду м. Києва від 09.06.2015р. у справі №910/8950/15 (суддя Спичак О.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерлізінвест"

до Європейського банку реконструкції та розвитку

третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пашинська Вікторія Вікторівна

про зняття обмежень з рухомого майна та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до Відповідача про скасування обтяжень, внесених 10.03.2015р. до реєстраційного запису під №117507773 приватним нотаріусом Пашинською В.В. до Державного реєстру рухомого майна, а саме: вагони з восьмизначними номерами (перелік вагонів не змінений); зобов'язання Відповідача зареєструвати в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомості до реєстраційного запису №11750777, про виключення об'єкту обтяження, а саме: вагони з восьмизначними номерами (перелік вагонів не змінений).

Рішенням господарського суду міста Києва від 09.06.2015р. у задоволенні позову відмовлено.

Рішення обґрунтовано тим, що з умов п.3.1. договору вбачається, що предмет застави є змішаним, частина предмета застави визначена за індивідуальними ознаками, а інша частина - вказівкою на майбутні активи окремого виду рухомого майна (вагонів), що є допустимим в розумінні ст.7 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень". З огляду на те, що Позивачем не доведено порушення Відповідачем його законних прав та інтересів, з урахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог, у зв'язку з чим відмовляє у їх задоволенні.

Не погодившись з рішенням місцевого суду, Позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив рішення господарського суду міста Києва скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що додаткова угода про віднесення до заставних 220 неправомірно обтяжених вагонів не укладалась, а тому за відсутності відповідної додаткової угоди віднесення судом неправомірно обтяжених вагонів до заставних є порушення норм Цивільного кодексу України та Закону України «Про заставу»..

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.07.2015р. апеляційну скаргу Позивача на рішення господарського суду міста Києва від 09.06.2015р. у справі №910/8950/15-г прийнято до провадження та призначено розгляд справи на 04.08.2015р.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 03.08.2015р. апеляційну скаргу у справі №910/8950/15-г передано для подальшого розгляду колегії суддів у складі головуючого судді Власова Ю.Л., суддів Хрипуна О.О., Корсакової Г.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.08.2015р. прийнято до провадження апеляційну скаргу у справі №910/8950/15 визначеним складом суду та призначено до розгляду на 04.08.2015р.

04.08.2015р. Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому Відповідач заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

В судовому засіданні 04.08.2015р. відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України оголошувалась перерва до 08.09.2015р.

01.09.2015р. через відділ діловодства приватна компанія з обмеженою відповідальністю «Інтерлізінвест Юкрейн Б.В.» подала клопотання про вступ у справу в якості третьої особи на стороні відповідача, яке судом залишене без задоволення з підстав його необґрунтованості.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, суд встановив:

21.10.2011 р. між Позивачем та Відповідачем був укладений договір застави рухомого майна, відповідно до якого Відповідач погодився надати Позивачу кредит на суму до 150 мільйонів доларів США на умовах, що викладені в кредитному договорі.

Згідно з преамбулою договору цей договір застави рухомого майна укладений 21.10.11р. (надалі - Дата набрання чинності) у місті Києві.

Відповідно до п.1.1 договору застави передбачено, що для забезпечення повного та своєчасного виконання Позивачем його платіжних зобов'язань за кредитним договором, а також за будь-якими іншими договорами, укладеними між Відповідачем та Позивачем, зі змінами та доповненнями, які можуть час від часу вноситися до таких договорів впродовж строк їх дії, визначених у статті у статті 2 (забезпечені зобов'язання), Позивач цим надає в заставу з найвищим пріоритетом предмет застави, визначений у статті 3 (предмет застави).

Відповідно до п.3.1 договору предметом застави за цим договором є вантажні залізничні вагони, зазначені у додатку 1 (опис предмета застави), а також інші вантажні залізничні вагони, які будуть придбані Позивачем та стануть його власністю після Дати набрання чинності на виконання проекту (як цей термін визначено у кредитному договорі).

Згідно з п.3.3.1. договору не обмежуючи змісту статті 3.1 цього договору, якщо, після дати набрання чинності, Позивач стає власником будь-якого нового рухомого майна (як воно визначено у статті 3.1 цього договору), не передбаченого у додатку 1 до цього договору, то не пізніше 10 (десяти) робочих днів з дати набуття Позивачем права власності на таке майно, сторони повинні укласти додаткову угоду до цього договору значною мірою за формою, наведеною у додатку 3 до цього договору для включення такого нового рухомого майна до додатку 1 (опис предмета застави) до цього договору.

Відповідно до п.3.3.2 задля уникнення сумнівів, неможливість включення такого нового рухомого майна до додатку 1 (опис предмета застави), не тягне недійсність або обмеження застави, що створена щодо нового рухомого майна за статтею 3.1 цього договору.

На виконання умов договору застави між Позивачем та Відповідачем було укладено додаток № 1 - опис предмета застави/перелік обкотишовозів до якого було включено 522 обкотишовози та 554 піввагонів з зазначенням заводу виготовлювача, заводського номеру, дати виготовлення та номером моделі.

06.03.2012р., 08.05.2012р., 16.07.2012р. та 10.02.2014р. між сторонами були укладені додаткові угоди №1, 2, 3 та 4 до договору застави рухомого майна від 21.10.2011р. для включення такого нового рухомого майна до додатку 1 (опис предмета застави) до цього договору у зв'язку з тим, що Позивачем було набуто право власності на нове рухоме майно.

На виконання умов договору застави, за заявою Відповідача до Державного реєстру обтяжень рухомого майна були внесені записи про обтяження та заборону відчуження рухомого майна - обкотишовозів та напіввагонів згідно переліку зазначеному в додатку 1 до договору застави з урахуванням змін, внесених додатковими угодами № 1, 2, 3 та 4 до договору застави рухомого майна від 21.10.2011р.

Після набрання чинності вказаним договором застави Позивач придбав ще 220 вагонів, які не були включені до додаткових угод до цього договору застави. Дана обставина підтверджується матеріалами справи та не заперечується Сторонами.

10.03.2015р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пашинською В.В. до Державного реєстру обтяжень рухомого майна було здійснено запис, яким внесено зміни до відомостей до реєстру: до об'єктів, обтяжених заставою, додано об'єкт - вагони у загальній кількості 220 одиниць.

Згідно даних Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №46748002 від 07.04.2015р., видом обтяження є приватне обтяження, боржником є Позивач, обтяжувачем Відповідач.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга Позивача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.574 Цивільного кодексу України застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Згідно з ст.576 Цивільного кодексу України предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення. Предметом застави може бути майно, яке заставодавець набуде після виникнення застави

Відповідно до ст.577 Цивільного кодексу України якщо предметом застави є нерухоме майно, а також в інших випадках, встановлених законом, договір застави підлягає нотаріальному посвідченню, крім випадків, установлених законом. Застава нерухомого майна підлягає державній реєстрації у випадках та в порядку, встановлених законом. Застава рухомого майна може бути зареєстрована на підставі заяви заставодержателя або заставодавця з внесенням запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Моментом реєстрації застави є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Згідно з ст.4 Закону України «Про заставу» предметом застави можуть бути майно та майнові права. Предметом застави може бути майно, яке відповідно до законодавства України може бути відчужено заставодавцем та на яке може бути звернено стягнення. Предметом застави може бути майно, яке стане власністю заставодавця після укладення договору застави, в тому числі продукція, плоди та інші прибутки (майбутній урожай, приплід худоби тощо), якщо це передбачено договором.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» предметом обтяження може бути рухоме майно, не вилучене з цивільного обороту, на яке згідно із законодавством може бути звернене стягнення. Предметом обтяження може бути рухоме майно, яке стане власністю боржника в майбутньому.

Згідно з ст.7 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у правочині, на підставі якого або у зв'язку з яким виникає обтяження, повинен визначатись опис предмета обтяження. У разі відсутності опису предмета обтяження чи якщо існуючий опис не дозволяє ідентифікувати предмет обтяження, таке обтяження є недійсним. Якщо предметом обтяження є окремий об'єкт, його опис надається за індивідуальними ознаками. Якщо предметом обтяження є сукупність об'єктів рухомого майна, його опис також може надаватися за родовими ознаками. В обох випадках опис предмета обтяження повинен дозволяти ідентифікувати рухоме майно як предмет обтяження. Опис предмета обтяження за родовими ознаками може, зокрема, вказувати на: 1) усі існуючі та майбутні активи рухомого майна або окремого виду рухомого майна певної особи; 2) усі або окрему частину товарно-матеріальних цінностей суб'єкта господарської діяльності; 3) дебіторську заборгованість суб'єкта господарської діяльності.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяження рухомого майна, яке стане власністю боржника в майбутньому, може бути зареєстрованим на розсуд обтяжувача в будь-який час після набрання чинності правочином, на підставі якого виникло відповідне обтяження.

З встановлених судом обставин та зазначених норм права вбачається, що в жовтні 2011р. між Позивачем та Відповідачем був укладений договір застави рухомого майна, відповідно до умов якого для забезпечення повного та своєчасного виконання Позивачем його платіжних зобов'язань за кредитним договором, а також за будь-якими іншими договорами, укладеними між Відповідачем та Позивачем, визначених у статті у статті 2 (забезпечені зобов'язання), Позивач цим надає в заставу з найвищим пріоритетом предмет застави, а саме, вантажні залізничні вагони, зазначені у додатку 1, а також інші вантажні залізничні вагони, які будуть придбані Позивачем та стануть його власністю після дати набрання чинності на виконання проекту.

Умовами договору сторони визначили, якщо після 21.10.2011р. (дати набрання чинності договором застави), Позивач стає власником будь-якого нового рухомого майна, не передбаченого у додатку 1 до цього договору, то не пізніше 10 робочих днів з дати набуття Позивачем права власності на таке майно, сторони повинні укласти додаткову угоду до цього договору для включення такого нового рухомого майна до додатку 1 до цього договору. Разом з тим, сторони визначили п.3.3.2 договору застави, що невключення такого нового рухомого майна до додатку 1, не тягне недійсність або обмеження застави, що створена щодо нового рухомого майна за статтею 3.1 цього договору. Після 21.10.2011р. (дати набрання чинності договором застави) Позивач придбав ще 220 вагонів, які не були включені до додаткових угод до цього договору застави. Вказана обставина підтверджується матеріалами справи та не заперечується Сторонами.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду, що застава поширюється на вагони, які не зазначені у додатках до договору застави, але власником яких Позивач став після укладення договору застави, укладення додаткової угоди до договору застави у даному випадку не є обов'язковим, у зв'язку з чим Позивач помилково вважає, що відсутність додаткової угоди до договору застави рухомого майна від 21.10.2011р., у якому перелічене нове рухоме майно, свідчить про те, що застава на таке нове рухоме майно не поширюється.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції згідно з ст.104 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерлізінвест" на рішення Господарського суду м. Києва від 09.06.2015р. у справі №910/8950/15 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 09.06.2015р. у справі №910/8950/15 без змін.

Повний текст постанови складено 16.09.2015р.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді О.О. Хрипун

Г.В. Корсакова