донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

14.09.2015 р. справа №908/4862/14

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів: при секретарі судового засідання:ОСОБА_1В ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4

за участю представників сторін:

від позивача: від відповідача:ОСОБА_5 довір. ОСОБА_6 довір.
розглянувши апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства Новокраматорський машинобудівний завод, м. Краматорськ Донецької області та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фурлендер Віндтехнолоджі», м. Краматорськ Донецької області
на ухвалу господарського судуЗапорізької області
від30.07.2015 р.
у справі№ 908/4862/14 (суддя Смірнов О.Г.)
за позовомПублічного акціонерного товариства Новокраматорський машинобудівний завод, м. Краматорськ Донецької області
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Фурлендер Віндтехнолоджі, м. Краматорськ Донецької області
простягнення 91 350 грн.

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 30.07.2015р. по справі №908/4862/14 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Фурлендер Віндтехнолоджі про розстрочку виконання рішення суду від 26.01.2015 р. у справі №908/4862/14 задоволено частково та розстрочено виконання рішення суду від 26.01.2015 р. у справі № 908/4862/14 про стягнення суми 6371258,80 грн. на 3 місяці частинами шляхом сплати: - суми 2123752, 93 грн. у строк до 30.08.2015 року; - суми 2123752, 93 грн. у строк до 30.09.2015 року; - суми 2123752, 94 грн. у строк до 30.10.2015 року.

Не погодившись із ухвалою місцевого господарського суду, Публічне акціонерне товариство Новокраматорський машинобудівний завод, м. Краматорськ Донецької області (далі скаржник-1) звернулось до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Запорізької області від 30.07.2015р. по справі №908/4862/14 та прийняти нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення суду.

Скаржник-1 вважає, що ухвала місцевого господарського суду від 30.07.2015р. по справі №908/4862/14 є такою, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки, викладені в ухвалі не відповідають обставинам справи. Вважає, що не був повідомлений належним чином про дату та час судового засідання, що є підставою для скасування ухвали. Крім того, зазначив, що відповідач не надав належних доказів які б свідчили про наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Також, на адресу Донецького апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Фурлендер Віндтехнолоджі», м. Краматорськ Донецької області (далі скаржник -2), в якій останній просить змінити ухвалу господарського суду Запорізької області від 30.07.2015р. по справі №908/4862/14 та розстрочити виконання рішення від 26.01.2015 р. у справі № 908/4862/14 наступним чином: серпень 2015 року 530938,23 грн., вересень 2015 року 530938,23 грн., жовтень 2015 року 530938,23 грн., листопад 2015 року 530938,23 грн., грудень 2015 року 530938,23 грн., січень 2016 року 530938,23 грн., лютий 2016 року 530938,23 грн., березень 2016 року 530938,23 грн., квітень 2016 року 530938,23 грн., травень 2016 року 530938,23 грн., червень 2016 року 530938,23 грн., липень 2016 року 530938,24 грн.

Скаржник-2 вважає, що місцевий господарський суд неповно зясував обставини справи, що мають значення для справи, а саме не врахував фінансовий стан підприємства та відсутність реальної можливості виконати рішення від 26.01.2015 р. у справі № 908/4862/14.

Протоколами автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.08.2015р. для розгляду справи №908/4862/14 було визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Сгара Е.В., судді Дучал. Н.М., ОСОБА_7

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 28.08.2015р. по справі №908/4862/14 було прийняту апеляційну скаргу скаржника-1 та призначено розгляд апеляційної скарги на 14.09.2015р. об 11-45.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 28.08.2015р. по справі №908/4862/14 було прийняту апеляційну скаргу скаржника-2 для спільного розгляду з раніше поданою та прийнятою до провадження апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Новокраматорський машинобудівний завод, м. Краматорськ Донецької області та призначено розгляд на 14.09.2015р. об 11-45.

Розпорядженням голови Донецького апеляційного господарського суду від 14.09.2015р. у звязку із знаходженням судді Дучал Н.М. та Мартюхіної Н.О. у відпустці, сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий Сгара Е.В., судді Геза Т.Д., Кододова О.В.

Позивач у судовому засіданні 14.09.2015р. наполягав на задоволенні своєї апеляційної скарги, просив відмовити у задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення суду та заперечив проти задоволення апеляційної скарги відповідача.

Відповідач у судовому засіданні 14.09.2015р. наполягав на задоволенні своєї апеляційної скарги, просив розстрочити виконання рішення на 12 місяців та заперечив проти задоволення апеляційної скарги позивача.

Фіксування судового засідання апеляційної інстанції здійснювалось за допомогою звукозаписувального технічного засобу у порядку, встановленому ст.ст.4-4, 81-1, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Перевіривши матеріали справи та правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального права України, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно ст.106 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 26.01.2015 р. позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Новокраматорський машинобудівний завод до Товариства з обмеженою відповідальністю Фурлендер Виндтехнолоджі задоволено частково та стягнуто з останнього 5250000 грн. 00 коп. основного боргу, 200 000 грн. 00 коп. пені, 766 315 грн. 78 коп. інфляційних витрат, 81 863 грн. 02 коп. 3 % річних, 73 080 грн. 00 коп. судового збору.

Товариство з обмеженою відповідальністю Фурлендер Віндтехнолоджі, м. Краматорськ Донецької області звернулося до господарського суду Запорізької області із заявою про розстрочку виконання рішення господарського суду Запорізької області від 26.01.2015 р. у справі №908/4862/14.

В обґрунтування вказаної заяви відповідач посилався на складну фінансову ситуацію, що склалася на підприємстві, у звязку із ситуацією, що склалася на Південному сході України. Складне фінансове становище відповідача, насамперед визвано тим, що майже усі потенційні споживчі, яким відповідач поставляє продукцію (вітроенергетичні установки мультімегаватного класу), знаходяться в Луганській і Донецькій області, насамперед в зоні АТО. Враховуючи місцезнаходження замовників, заморожені майже всі існуючи проекти, що приводить до неможливості отримання грошових коштів від споживачів. Вважає, що сума, заявлена у позові позивача, досить велика і сплата всієї суми відразу може призвести до зупинки діяльності відповідача і його неплатоспроможності (банкрутства) та скорочення працівників, яким внаслідок такої ситуації загрожує звільнення.

Крім того, зазначив, що відповідач за результатами 2014р. зазнав збитків в сумі 381 273 000 грн., за результатами першого кварталу 2015р. в сумі 217 653 000 грн. та має великий розмір дебіторської заборгованості. Додатково відповідач уклав ряд договорів на поставку вітроенергетичних установок, що дає можливість розраховувати на надходження грошових коштів у розмірі більш ніж 30 000 000 євро. До того ж зазначив про існування договору постачання вітроенергетичних установок №38-2/10-2013, де Боржник за вказаним договором не має можливості здійснювати оплату за зазначеним договором у звязку із наявністю форс-мажорних обставин.

На підтвердження вказаних обставин, відповідач надав копію балансу на 31.12.2014р. та 31.03.2015р., звіт про фінансові результати за 2014 рік та перший квартал 2015р., сертифікат №1545 про форс-мажорні обставини, виданий Торгово-промисловою палатою України, бухгалтерську довідку про наявність дебіторської заборгованості станом на 30.06.2015р. довідки банків про наявність грошових коштів на рахунку відповідача, договори із контрагентами.

Переглядаючи оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду, колегія суддів апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно ч.2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.06.2004р. в справі «Півень проти України» суд вказав, що право на судовий розгляд, гарантований ст. 6 Концепції, захищає також виконання остаточних та обовязкових судових рішень, які в країні, що поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи при цьому шкоди одній зі сторін.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004р. по справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невідємна частина "судового розгляду". У рішенні від 17.05.2005р. по справі "Чіжов проти України" (заява № 6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов'язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії § 1 ст. 6 Конвенції. Затримка у виконанні рішення може бути виправдана за виняткових обставин. Але затримка не повинна бути такою, що позбавляє сутності право, яке захищається п. 1 ст. 6 Конвенції ("ОСОБА_8 проти Італії", заява № 22774/93, § 74, ЄСПЛ 1999-V).

Відповідно до ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Отже, господарський суд на підставі ст. 121 ГПК має право за заявою сторони, у виняткових випадках залежно від обставин справи розстрочити виконання рішення.

Застосовуючи заходи, передбачені статтею 121 Господарського процесуального кодексу України, суд враховує наступне.

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Як зазначалось вище та встановлено місцевим господарським судом, відповідач, в якості підстав для надання розстрочки виконання рішення на 12 місяців, посилався на збитковість підприємства в 2014-2015 рр., наявність форс-мажорних обставин, які унеможливлюють отримання грошових коштів по укладеним договорам від контрагентів, наявність дебіторської заборгованості, відсутність грошових коштів на рахунках, факт укладання ряду договорів, що дозволять отримати грошові кошти, які буде спрямовано на погашення власної заборгованості та знаходженням великої кількості потенційних контрагентів в зоні проведення антитерористичної операції.

Відповідно до п.7.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 Господарського процесуального кодексу, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

При цьому, вирішення питання щодо надання чи відмови в наданні розстрочки виконання рішення суду є субєктивним правом суду, яке останній приймає на власний розсуд шляхом оцінки наданих сторонами доказів.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком суду першої інстанції щодо складного фінансово-економічного стану підприємства відповідача та наявністю обставин, що ускладнюють негайне виконання рішення, які підтверджуються належними доказами в розумінні статей 33-35 Господарського процесуального кодексу України.

В той же час, відповідно до ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Таким чином, вищезазначена правова норма зазначає, що підприємство організовує свою господарську діяльність на власний ризик, що як наслідок покладає на останнє нести тягар несприятливих наслідків такої діяльності.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що фінансове становище відповідача утворилось внаслідок його власної господарської діяльності.

З огляду на вищевикладене, приймаючи до уваги доводи сторін, їх матеріальні інтереси та фінансовий стан, ступінь вини боржника у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави, положення законодавства щодо обов'язкового виконання рішень господарського суду, які набрали законної сили, ризики від здійснення підприємницької діяльності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про можливість часткового задоволення заяви відповідача про надання відстрочки виконання рішення господарського суду Запорізької області від 26.01.2015 р. у справі № 908/4862/14 строком на три місяці.

Додатково колегія суддів апеляційного суду звертає увагу сторін, що місцевий господарський суд задовольнив заяву про розстрочку виконання рішення частково, саме з огляду на врахування майнових інтересів сторін та обовязковість виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Доводи скаржників про порушення судом норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків, викладених в ухвалі обставинам справи не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

З огляду на вищевикладене, апеляційні скарги задоволенню не підлягають, а ухвала господарського суду Запорізької області від 30.07.2015р. по справі №908/4862/14 є законною, обґрунтованою, прийнятою із правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права і підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційних скарг покладаються на скаржників.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103, 105, 106, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства Новокраматорський машинобудівний завод, м. Краматорськ Донецької області та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фурлендер Віндтехнолоджі», м. Краматорськ Донецької області на ухвалу господарського суду Запорізької області від 30.07.2015р. по справі №908/4862/14 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Запорізької області від 30.07.2015р. по справі №908/4862/14 залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя: Е.В. Сгара

Судді: Т.Д. Геза

ОСОБА_3