ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у порушенні провадження у справі про банкрутство

"25" вересня 2015 р. Справа № 907/976/15

за заявою державної податкової інспекції в Іршавському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області, м. Ужгород

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Фактор Тойс, м. Іршава, Закарпатська область,

про банкрутство

Суддя О.В. Васьковський

За участі представників:

від ініціюючого кредитора не зявився (у судовому засіданні 18.09.15 - ОСОБА_1- завідувач сектору організації взаємодії підрозділів та представництва інтересів ДФС та його територіальних органів управління правової роботи (дов. №651 від 26.06.15)

від боржника - не зявився (у судовому засіданні 18.09.15 - ОСОБА_2 керівник)

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція в Іршавському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області, м. Ужгород (далі ДПІ в Іршавському районі ГУ ДФС у Закарпатській області) звернулася до господарського суду Закарпатської області із заявою про порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю „Фактор Тойс, м. Іршава, Закарпатська область, (далі ТОВ „Фактор Тойс) у порядку ст. ст. 11, 16 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 07.09.15 у справі №907/976/13 заяву про порушення справи про банкрутство ТОВ „Фактор Тойс прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання .

У судовому засіданні 18.09.15, відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошувалася перерва.

В обґрунтування заяви заявник посилається на наступні обставини.

25.06.15 по справі №807/3654/13-а прийнято постанову Закарпатським окружним адміністративним судом, якою задоволено позовні вимоги державної податкової інспекції в Іршавському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області, м. Ужгород до Товариства з обмеженою відповідальністю „Фактор Тойс, м. Іршава, Закарпатська область суми 49520,25 грн. по орендній платі за землю. Самостійно божником задекларовано зобов'язання по сплаті орендної плати за землю згідно декларації № від 18.02.12 з терміном сплати 30.04.12 у розмірі 2841,38 грн.; згідно № від 06.06.13 з терміном сплати 30.10.13 у розмірі 2899,92 грн., з терміном сплати 30.11.13 у розмірі 2899,92 грн., з терміном сплати 30.12.13 у розмірі 2899,92 грн., з терміном сплати 30.12.13 у розмірі 2899,92 грн., з терміном сплати 30.01.14 у розмірі 2899,94 грн. Актом камеральної перевірки своєчасності сплати узгодженої суми грошового зобов'язання з орендної плати за землю від 13.12.13 №419 встановлено порушення термінів, визначених п.287.3 ст.287 Податкового кодексу України, за результатами якої прийнято податкове повідомлення-рішення від 27.12.13 № та №005381500 про застосування штрафних санкцій на суму 11519,83 грн. та 289,99 грн. та нараховано пеню по орендній платі на суму 4536,16 грн. Загальна сума заборгованості боржника по сплаті орендної плати становить 80307,30 грн.

За результатами камеральної перевірки своєчасності подання податкової звітності з ПДВ, що підтверджується актом від 15.10.14 №857 прийнято податкове повідомлення-рішення від 16.10.14 № про застосування штрафних санкцій на суму 1020,00 грн. За результатами камеральної перевірки своєчасності подання податкової звітності з ПДВ, що підтверджується актом від 17.09.14 №744 прийнято податкові повідомлення-рішення від 17.09.14 № та № про застосування штрафних санкцій на суму 7,00 грн. та 170,00 грн. відповідно. Згідно декларації № від 05.05.14 боржником самостійно нараховано штрафну санкцію у розмірі 3,00 грн. та збільшено податкове зобов'язання на суму 50,00 грн. На підставі рішення Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.04.14 по справі №2а-0770/3003/12 поновлено виключене податкове повідомлення-рішення № від 01.08.12 згідно акту перевірки №377 від 19.07.12 на суму 102310,80 грн. основного платежу. Крім того, боржнику нараховано пеню по ПДВ на суму 1,67 грн. Загальна сума заборгованості боржника по сплаті ПДВ становить 103562,47 грн.

На підставі рішення Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.04.14 по справі №2а-0770/3003/12 в КОР платника поновлено виключене податкове повідомлення-рішення № від 01.08.12 згідно акту перевірки №377 від 19.07.12 на суму 121003,87 грн. основного платежу, 2364,30 грн. штрафних санкцій. Крім того, боржнику нараховано пеню по ПДФО на суму 264,21 грн. Загальна сума заборгованості боржника по сплаті ПДФО становить 123368,17 грн.

Згідно постанови Закарпатського окружного адміністративного суду 11.11.14 в ході справи №807/2076/14 визнано правомірними податкові повідомлення-рішення від 01.08.12 № про нарахування грошового зобов'язання в розмірі 40898,31 грн.

Згідно акту №5634/04 від 14.10.13 Управлінням Пенсійного фонду в Іршавському районі передано перелік штрафних санкцій застосованих до боржника по сплаті єдиного соціального внеску в подальшому податковим органом нараховано 17918,08 грн. враховуючи самостійне декларування зобов'язань нарахування пені та їх сплату, заборгованість по ЄСВ становить 62165,08 грн.

Згідно поданих боржником звітів про сплату внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування за період з 01.04.2009 року по 31.12.10 року заборгованість за зобовязаннями становить 255159,53 грн. Згідно рішення №501 від 14.09.10, №15 від 18.01.12, №581 від 26.11.10, №549 від 25.10.10, №585 від 21.04.11, №659 від 06.10.2009, №405 від 16.06.2009 року, №81 від 30.03.12, №82 від 30.03.12, №80 від 30.03.12боржнику нараховано штрафні санкції 14501,66 грн. та пеню у розмірі 59452,35 грн., згідно рішення №501 від 14.09.10, №15 від 18.01.12, №581 від 26.11.10, №549 від 25.10.10, №585 від 21.04.11.

Заявник стверджує, що на дату звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство сума боргу 739414,87 грн. не погашена. Інкасовані доручення №№27,28,29,30,31,32,33,35,36,37 від 22.03.13 на суму 95666,25 грн. видані на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду по справі 2а-0770/1767/2012 від 09.08.12 були повернуті заявнику без виконання.

Боржник подав письмовий заперечення на заяву про порушення провадження у справі, де наводить свої заперечення на заяву про порушення провадження у справі про банкрутство. Боржник вказує, що заявник не взяв до уваги уточнюючу декларацію з плати за землю від 19.12.13, згідно якої було уточнено суму нарахування та сплати орендної плати за землю за 2013 рік, а саме за жовтень 2013 року - 96,67 грн., листопад 2013року 0 грн., грудень 2013 року - 0 грн., у зв'язку з розірванням договору оренди землі від 29.09.10, згідно рішення господарського суду Закарпатської області від 02.10.13, тобто завищено суму заборгованості на 11444,49 грн.; нарахування штрафних санкцій та пені є некоректними, оскільки основна сума боргу є невірною.

Також, боржником заперечується сума 103562,47 грн. заборгованості по сплаті податку на додану вартість, оскільки постановою Закарпатського окружного адміністративного суду по справі №807/2076/14 від 11.11.14, якою скасовано податкове повідомлення-рішення № від 01.08.12 на підставі якого визначена вказана сума заборгованості та яка залишена в силі Львівським апеляційним адміністративним судом згідно ухвали від 19.05.15. Крім того, боржник вказує, що сума 329113,54 грн. по сплаті страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування є заборгованістю не перед органом ДПІ.

Проаналізувавши подані матеріали, суд дійшов наступного висновку.

У якості доказів підстав порушення провадження у справі про банкрутство заявником подано копії постанови Закарпатського окружного адміністративного суду 11.11.14 в ході справи №807/2076/14, яка залишена в силі ухвалою Львівським апеляційним адміністративним судом від 19.05.15; постанову Закарпатського окружного адміністративного суду 25.06.15 по справі №807/3654/13-а.

У підтвердження безспірності позовних вимог щодо суми 49520,25 грн. заявником надано постанову від Закарпатського окружного адміністративного суду 25.06.15 по справі №807/3654/13-а задоволено позовні вимоги державної податкової інспекції в Іршавському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області, м. Ужгород до Товариства з обмеженою відповідальністю „Фактор Тойс, м. Іршава, Закарпатська область суми 49520,25 грн. по орендній платі за землю.

У підтвердження безспірності позовних вимог 123368,17 грн. зі сплати ПДФО заявником подано рішення Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.04.14 по справі №2а-0770/3003/12 в КОР платника поновлено виключене податкове повідомлення-рішення № від 01.08.12 згідно акту перевірки №377 від 19.07.12 на суму 121003,87 грн. основного платежу, 2364,30 грн. штрафних санкцій. Сума заборгованості боржника по сплаті ПДФО у розмірі 121003,87 грн. основного платежу є безспірною грошовою вимогою. Інша частина заявлених вимог є штрафними санкціями, тобто не можуть кваліфікуватися у вигляді підстав достатніх для порушення провадження у справі про банкрутство

У підтвердження суми податкового боргу у сумі 103562,47 грн. по ПДВ заявником надано рішення Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.04.14 по справі №2а-0770/3003/12 в КОР платника поновлено виключене податкове повідомлення-рішення № від 01.08.12 згідно акту перевірки №377 від 19.07.12 на суму 102310,80 грн. основного платежу. Однак, згідно постанови Закарпатського окружного адміністративного суду по справі №807/2076/14 від 11.11.14, яка залишена в силі Львівським апеляційним адміністративним судом згідно ухвали від 19.05.15 скасовано податкове повідомлення-рішення № від 01.08.12 на підставі якого визначена вказана сума заборгованості. Тобто вказана сума не підлягає включенню до заявлених вимог кредитора. Інша сума заявленої заборгованості боржника по ПДВ є штрафними санкціями, що також не підлягає включенню до заявлених вимог кредитора. Таким чином вказана сума податкового боргу у сумі 103562,47 грн. по ПДВ не є безспірною, оскільки є штрафними санкціями, тобто не можуть кваліфікуватися у вигляді підстав достатніх для порушення провадження у справі про банкрутство.

У підтвердження безспірності суми 329113,54 грн. по сплаті внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування за період з 01.04.2009 року по 31.12.10 , в т.ч. суми 255159,53 грн. надано звіти по сплаті внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування за період з 01.04.2009 року по 31.12.10, суми штрафних санкцій 14501,66 грн. - рішення №501 від 14.09.10, №15 від 18.01.12, №581 від 26.11.10, №549 від 25.10.10, №585 від 21.04.11, №659 від 06.10.2009, №405 від 16.06.2009 року, №81 від 30.03.12, №82 від 30.03.12, №80 від 30.03.12 та пені у розмірі 59452,35 грн. - рішення №501 від 14.09.10, №15 від 18.01.12, №581 від 26.11.10, №549 від 25.10.10, №585 від 21.04.11. Вказана сума не підлягає включенню до заявлених вимог кредитора, з огляду на наступне.

Частиною 8 ст.11 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом визначено, що заява кредитора про порушення порушення справи про банкрутство може ґрунтуватися на об'єднаній заборгованості боржника за сукупністю його різних зобов'язань перед цим кредитором. Кредитори мають право об'єднати свої вимоги до боржника і звернутися до суду з однією спільною заявою. Така заява підписується всіма кредиторами, які об'єднали свої вимоги до боржника.

Згідно ч.10 Інформаційного листа Вищого господарського суду, від 28.03.2013, № 01-06/606/2013 "Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" розяснено, що З 11.08.2013 право звертатися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство платника єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування мають органи доходів і зборів, а не органи Пенсійного фонду України. У разі подання органами Пенсійного фонду України заяви про порушення провадження у справі про банкрутство за вимогами зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування суд має відмовляти в прийнятті такої заяви згідно з пунктом 1 частини першої статті 62 ГПК.

Однак, як вбачається заявлені грошові вимоги суми 329113,54 грн. по сплаті внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування за період з 01.04.2009 року по 31.12.10 не є заборгованістю перед органами податків і зборів, які можуть заявлятися самостійно. Вказані вимоги можуть бути включені до складу кредиторських вимог при подачі заяви про порушення справи про банкрутство лише в порядку ч.8 ст.11 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Заявлена сума 62165,08 грн. заборгованості по єдиному соціальному внеску є пенею, відтак не є безспірними вимогами кредитора.

Перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також зясування наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Законом.

Частина 3 ст.10 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом встановлює, що справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом. Безспірні вимоги кредиторів - грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника. До складу цих вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обовязкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

Як вбачається заявником вживались заходи щодо стягнення безспірної заборгованості.

Так, заявником на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду по справі 2а-0770/1767/2012 від 09.08.12 були видані інкасовані доручення №№27,28,29,30,31,32,33,35,36,37 від 22.03.13 на суму 95666,25 грн. повернуті заявнику без виконання, підставою для повернення якого є накладання арешту за іншим виконавчим документом.

Щодо безспірності грошових вимог ініціюючого кредитора - органу доходів і зборів, то враховуючи, що стягнення з рахунків боржника - юридичної особи коштів у рахунок погашення податкового боргу здійснюється відповідно до умов і порядку, визначених Податковим кодексом України, а не Законом України "Про виконавче провадження", доказами їх підтвердження є рішення суду про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу, що набрало законної сили, інкасовані доручення для примусового стягнення коштів у дохід бюджету в рахунок погашення податкового боргу та докази вжиття відповідних заходів щодо отримання заборгованості за процедурою, передбаченою Податковим кодексом України (Інформаційний лист Вищого господарського суду від 28.03.2013, № 01-06/606/2013 "Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом").

Відповідно до частини третьої статті 10, частини першої статті 15 Закону неплатоспроможністю визнається неспроможність боржника задовольнити безспірні вимоги кредитора (кредиторів) у розмірі не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати протягом трьох місяців після відкриття виконавчого провадження.

Згідно з ч.7 ст.16 Закону України „Про відновлення платоспроможності або визнання боржника банкрутом суд відмовляє в порушенні провадження у справі про банкрутство, якщо: заявником не доведено наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство; вимоги кредитора є повністю забезпеченими майном боржника; вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження; вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду; відсутня хоча б одна з підстав, передбачених частиною третьою статті 10 цього Закону; за наявності підстав, передбачених статтею 15 цього Закону.

Поданих заявником доказів безспірності грошових вимог не достатньо для визнання заявлених грошових вимог безспірними. Самі лише судові рішення за відсутності виданого на його підставі виконавчого документа та постанови органу Державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження не може бути підтвердженням безспірності грошових вимог. Окрім того, заявником подано судові рішення та інкасові доручення, які частково підтверджують безспірність заявлених грошових вимог у розмірі меншому ніж визначено ч.3 ст.10 Закону України „Про відновлення платоспроможності або визнання боржника банкрутом. Грошові вимоги можуть у сумі 329113,54 грн. по сплаті внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування можуть бути включені до складу кредиторських вимог при подачі заяви про порушення справи про банкрутство лише в порядку ч.8 ст.11 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та не підлягають включенню до складу безспірних грошових вимог при подачі заяви про порушення справи про банкрутство самостійно.

Отже, слід констатувати, що кредиторські вимоги до товариства з обмеженою відповідальністю „Фактор Тойс, м. Іршава, Закарпатська область складають грошові зобовязання, безспірність яких не підтверджені, зокрема у встановленому законом порядку судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника, інкасовими доручення та у розмірі меншому ніж триста мінімальних розмірів заробітних плат.

Відсутність судових рішень, що набрали законної сили, і постанов про відкриття виконавчого провадження свідчить про неналежність доказів безспірності, як складного юридичного факту, зміст якого встановлений ч.3 ст.10 Закону України „Про відновлення платоспроможності або визнання боржника банкрутом.

Окрім того, ухвалою господарського суду Закарпатської області від 08.06.15 у справі №907/619/13 (суддя Ремецькі О.Ф.) прийнято заяву публічного акціонерного товариства „ОСОБА_3 МКБ, м. Київ про порушення справи про банкрутство ТОВ „Фактор Тойс до розгляду та призначено підготовче засідання.

Таким чином, відповідно до ч. 6, абз.1, 5 ч.7 ст.16 Закону України „Про відновлення платоспроможності або визнання боржника банкрутом суд відмовляє у порушені провадження у справ про банкрутство у звязку з недоведеністю заявником наявності підстав для порушення провадження у справі.

Керуючись ч. 3 ст. 10, абз.1 ,5 ч.7 ст.16, Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, ст. ст. 4-1, 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

у порушенні провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю „Фактор Тойс, м. Іршава, Закарпатська область відмовити.

Ухвалу надіслати ініціюючому кредитору, боржнику, арбітражному керуючому ОСОБА_4, органу Державної виконавчої служби, державному реєстратору.

Повна ухвала складена 01.10.15.

Суддя О.В. Васьковський