ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.09.15р. Справа № 904/5855/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфатех", (м. Дніпропетровськ)

до Іноземного підприємства "Геотранс", (м. Дніпропетровськ)

про стягнення 52 075,62 грн.

Суддя Дубінін І.Ю.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 - представник (дов. № б/н від 03.02.15р.)

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Альфатех" (далі-позивач) звернулося до господарського суду із позовом до Іноземного підприємства "Геотранс" (далі-відповідач) про стягнення 52 075,62 грн.

Сума позову складається з наступних сум: 32 126,97 грн. - основний борг, 2 911,67 грн. - пеня, 17 036,98 грн. - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов'язань за договором поставки № 216 від 11.09.2013р., в частині повного та своєчасного розрахунку за поставлений товар.

03.08.15р. представник позивача подав до канцелярії суду клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв'язку з тим, що уповноважений представник знаходиться у відрядженні у м. Києві. Також, в цьому ж клопотанні просить продовжити строк розгляду спору по справі № 904/5855/15.

Ухвалою господарського суду від 05.08.15р. продовжено строк вирішення спору по справі № 904/5855/15 з 10.09.15р. по 24.09.15р. включно та відкладено розгляд справи на 23.09.15р.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, але 23.09.15р. подав до канцелярії суду відзив на позовну заяву, яким заперечує проти задоволення позовних вимог та просить суд відмовити в повному обсязі, оскільки сума основного боргу з урахуванням курсової різниці у розмірі 52 075,62 грн. є безпідставною. Відповідач зазначає, що сторони погодили ціну товару у розмірі 294 336,00 грн., що підтверджується п. 3.1. договору та прив'язка суми договору поставки № 216 від 11.09.13р. до курсу долара США є безпідставною, а отже перерахування суми зобов'язання також не відповідає вимогам чинного законодавства. На протязі з 18.12.14р. по 06.07.15р. ІП "Геотранс" будь-які платежі на користь ТОВ "Альфатех" не здійснювало, вказані суми не узгоджуються між собою. Отже, відповідач стверджує, що викладене у відзиві на позов свідчить про безпідставність нарахування боргу, оскільки позивач у своїх вимогах не може достовірно визначити суму такого боргу, у зв'язку з чим, позивачем не доведено наявність заборгованості за спірним договором. Також, відповідач вважає, що нарахування штрафних санкцій також є необґрунтованими.

Суд вважає достатніми матеріали справи для слухання справи у відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

В порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи представника позивача, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

11 вересня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Альфатек", як продавець, та Іноземним підприємством "Геотранс", як покупець, було укладено договір поставки № 216.

Згідно п. 1.1. договору, продавець зобов'язується поставити, а покупець прийняти та оплатити гідромолот SG3300S HYDROKHAN-ALFATECH з автоматичною системою змащення, у кількості 1 шт., іменований надалі товар.

Пунктом 2.3. договору передбачено, що право власності на товар переходить від продавця до покупця з моменту зарахування на поточний рахунок продавця, вказаний у п. 11 цього договору, 100% оплати вартості товару.

Відповідно до п. 3.1. договору, загальна сума становить 294 336,00 грн., що еквівалентно 36 000,00 доларів США, за курсом згідно з домовленістю сторін на день укладення цього договору (8,176 грн. прирівнюється до 1 долара США).

Ціна на товар встановлюється відповідно за базисом поставки і вказується в додатку № 1 до договору (п. 3.2. договору).

У відповідності до п. 3.5. договору, оплата товару здійснюється (частинами або повністю) у національній валюті України гривні. При підвищенні міжбанківського курсу долара по відношенню до гривні з моменту підписання договору до моменту оплати більш, ніж на 1%, загальна сума договору підлягає перерахунку, відповідно до формули.

Після проведення покупцем повної оплати (перерахованої згідно пункту 3.5.), сторони мають право підписати акт звірки, що підтверджує одержання повної оплати продавцем від покупця (п. 3.7. договору).

Платежі за товар здійснюється покупцем у відповідність з графіком, зазначених у додатку № 1 до цього договору, в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця, вказаний у п. 11 цього договору (п. 5.1. договору).

На виконання даного договору позивачем було поставлено відповідачу в порядку, передбаченому договором, зазначений гідромолот, що підтверджується видатковою накладною № 38047 від 16.09.2013р., довіреністю № 90 від 16.09.2013р. та актом приймання-передачі від 16.09.2013р.

Претензії до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфатек" відповідно якості та комплектності поставленої продукції не пред'являлись.

В додатку № 1 до договору поставки № 216 від 11.09.13р. сторонами було передбачено графік оплати за поставлений товар.

Позивач зазначає, що станом на дату складання даної позовної заяви розрахунки в повному обсязі за поставлений товар відповідачем не здійснені.

Враховуючи умови п. 3.5., п. 3.6. договору поставки, Товариство з обмеженою відповідальністю "Альфатек" вказує на те, що заборгованість за поставлений товар підлягає перерахуванню, оскільки з моменту підписання договору до цього часу міжбанківський курс долару США до гривні збільшився ніж на 1%:

- 11.09.2013р. - 8,176 гривень за 1 долар США;

- 26.06.2015р. - 21,02 гривень за 1 долар США.

Всього становить у сумі - 32 126,97 грн.

Оплати Іноземного підприємства "Геотранс", наведені в таблиці № 1, підтверджуються платіжними дорученнями, копії яких знаходяться в матеріалах справи (а.с. 18 - 29).

Таким чином, з урахуванням перерахунку належної до оплати вартості поставленого відповідачу товару станом на 26.06.15р. сума основної заборгованості останнього перед позивачем становить у сумі 32 126,97 грн.

На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за поставлений товар у сумі 32 126,97 грн.

Доказів виконання по оплаті за договором поставки № 216 від 11.09.2013р. на загальну суму 32 126,97 грн. на момент розгляду спору відповідач не надав, доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, не спростував.

Приймаючи рішення господарський суд виходить із наступного.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (ст. 174 Господарського кодексу України).

Частиною 6 ст. 265 Господарського кодексу України встановлено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений строк оплати товару.

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, одностороння відмова вiд зобов'язання або одностороння змiна його умов не допускається, якщо iнше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, iнших актiв цивiльного законодавства. Якщо у зобов'язаннi встановлений строк (термiн) його виконання, то воно пiдлягає виконанню у цей строк (термiн).

Згідно п. 2 ст. 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Викладене є підставою для задоволення позову в частині стягнення основного боргу з відповідача у сумі 32 126,97 грн.

Пунктом 6.1. вказаного договору передбачена відповідальність за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання щодо оплати за поставлений товар у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення, від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу.

У відповідності до п. 6.4. договору, якщо прострочення сплати товару складає більше 10 (десяти) робочих днів, покупець додатково зобов'язаний сплатити відсотки у розмірі 40% річних від загальної заборгованості за цим договором за кожен день прострочення.

На підставі п.п. 6.1., 6.4. договору, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню у сумі 2 911,67 грн. та відсотки у сумі 17 036,98 грн., згідно розрахунку, який доданий до позовної заяви (а.с. 13).

За ст.ст. 611, 549, 551 ЦК України, у разi порушення зобов'язання настають правовi наслiдки, встановленi договором або законом, зокрема - сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або iнше майно, якi боржник повинен передати кредиторовi у разi порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у вiдсотках вiд суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме i нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмiр встановлюється договором або актом цивiльного законодавства.

Згідно вимог статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань" розмір пені, передбачений статтею 1 вказаного закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунки позивача судом встановлено, що розрахунок пені та відсотків відповідають вимогам чинного законодавства, у зв'язку з чим, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені у сумі 2 911,67 грн. та процентів річних у сумі 17 036,98 грн. слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Викладене є підставою для задоволення позову у повному обсязі. Судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 599, 610, 612, 625, 629, 692 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 193, 218, 265 Господарського кодексу України, ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань", ст.ст. 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Іноземного підприємства "Геотранс" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Стартова, 7; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфатех" (49083, м. Дніпропетровськ, вул. Собінова-1; ) - 32 126 (тридцять дві тисячі сто двадцять шість) грн. 97 коп. основного боргу, 2 911 (дві тисячі дев'ятсот одинадцять) грн. 67 коп. пені, 17 036 (сімнадцять тисяч тридцять шість) грн. 98 коп. процентів річних, 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 28.09.15р.

Суддя ОСОБА_2