ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

21 вересня 2015 року Справа № 915/1587/15

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Адаховської В.С.,

при секретарі Мавродій Г.В.,

за участю представників сторін:

від кредитора: ОСОБА_1 довіреність № 1633/9/14-03-10-013 від 15.04.2015,

від боржника: не зявився,

у судовому засіданні присутній арбітражний керуючий ОСОБА_2 (свідоцтво № 1450 від 08.07.2013),

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву

кредитора: Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області (54030, м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, 24/2, ідентифікаційний код 39554010)

до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю НКФ-Южанка (54001, м. Миколаїв, вул. Спаська, буд. 1, ідентифікаційний код 32390408)

про порушення справи про банкрутство,

В С Т А Н О В И В:

31.08.2015 від кредитора Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області (далі ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва) до Господарського суду Миколаївської області надійшла заява № 2005/9/14-03-10-00 від 17.08.2015 про порушення справи про банкрутство боржника Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) НКФ-Южанка у звязку з неспроможністю боржника своєчасно погасити кредиторську заборгованість в сумі 2 231 089,00 грн., посилаючись на положення ст. ст. 10, 11, 12, 16 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (надалі Закон про банкрутство).

Автоматизованою системою з відбору кандидатів на призначення розпорядника майна на запит суду у порядку, визначеному п. 4.6. Положення про автоматизовану систему з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство, затвердженого Постановою пленуму Вищого господарського суду України від 16.01.2013 № 1 (далі Положення), визначено кандидатуру арбітражного керуючого ОСОБА_3 (далі ОСОБА_3М.) (свідоцтво № 952 від 08.07.2013).

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 07.09.2015 вказану заяву прийнято до розгляду, підготовче засідання для розгляду заяви призначено на 21 вересня 2015 року; зобовязано надати до канцелярії господарського суду: кредитора відомості щодо здійснення авансування грошової винагороди арбітражного керуючого згідно вимог ч. 2 ст. 115 Закону про банкрутство; боржника статутні документи; відзив, який повинен містити: наявні у боржника заперечення щодо вимог заявника; загальну суму заборгованості боржника перед кредиторами за зобовязаннями, що передбачають виплату грошей, у тому числі зі сплати податків і зборів (обовязкових платежів), з виплати заробітної плати; відомості про наявне у боржника майно, а також про всі рахунки боржника в установах банків та інших фінансово-кредитних установах, реквізити рахунків; відомості про всі рахунки, на яких обліковуються цінні папери, що належать боржнику у зберігачів, депозитаріїв, утримувачів, їх реквізити; відомості про проведення боржником діяльності, повязаної із державною таємницею; докази необґрунтованості вимог заявника (за їх наявності); довідку органів приватизації (органів, уповноважених управляти обєктами державної власності) стосовно наявності або відсутності на балансі підприємства, щодо якого порушено справу про банкрутство, державного майна, що в процесі приватизації (корпоратизації) не увійшло до його статутного капіталу; докази направлення відзиву заявнику; арбітражного керуючого ОСОБА_3 відповідно до ст. 114 Закону про банкрутство заяву на участь у даній справі з відомостями про арбітражного керуючого згідно положень Розділу VIII Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та документами, що підтверджують право на зайняття відповідною діяльністю (належним чином засвідчені копії: Свідоцтва Міністерства юстиції України про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), диплома (ів) про освіту; відомості щодо досвіду та показників роботи у попередніх справах; кількість справ, у яких бере участь арбітражний керуючий в теперішній час).

Кредитором вимог ухвали суду від 07.09.2015 не виконано, витребуваних відомостей не надано.

21.09.2015 у судове засідання зявилася представник ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва, яка просила суд порушити провадження у справі про банкрутство ТОВ НКФ-Южанка.

Боржник вимоги ухвали суду від 07.09.2015 не виконав, відзиву на заяву кредитора та інших документів не надав.

Згідно наданого кредитором витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 21000390 від 10.08.2015 (а. с. 58) та отриманого судом спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 21126210 від 07.09.2015 (а. с. 67-69), місцезнаходженням юридичної особи ТОВ НКФ-Южанка являється: 54001, Миколаївська обл., місто Миколаїв, Центральний район, вулиця Спаська, будинок 1.

Ухвала Господарського суду Миколаївської області від 07.09.2015 направлена на адресу ТОВ НКФ-Южанка: 54001, м. Миколаїв, вул. Спаська, буд. 1. Вказану ухвалу та конверт, в якому вона направлялась на адресу боржника разом з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, повернуто відділенням поштового звязку з відміткою причини повернення за закінченням терміну зберігання (а. с. 74-76).

Відповідно до абз. 3 пп. 3.9.1 пп. 3.9 пункту 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції від 26.12.2011 № 18 (із змінами), в разі якщо ухвалу у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і повернуто підприємством звязку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Отже, ТОВ НКФ-Южанка вважається повідомленим про час і місце розгляду судом заяви ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва про порушення справи про банкрутство боржника.

Згідно положень ч. 1 ст. 16 Закону про банкрутство неявка у підготовче засідання сторін та представника державного органу з питань банкрутства, а також відсутність відзиву боржника не перешкоджають проведенню засідання.

Розглянувши у підготовчому засіданні матеріали заяви кредитора про порушення провадження у справі про банкрутство, заслухавши пояснення представника кредитора, дослідивши та оцінивши додані до заяви докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону про банкрутство провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України (далі ГПК України), іншими законодавчими актами України.

Згідно зі ст. 9 Закону про банкрутство справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Згідно ч. 2 ст. 10 Закону про банкрутство право на звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство мають боржник, кредитор.

Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону про банкрутство заява кредитора, крім відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, повинна містити відомості про розмір вимог кредитора до боржника із зазначенням окремо розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає сплаті.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 16 Закону про банкрутство, суд здійснює перевірку обґрунтованості вимог заявника, а також зясовує наявність підстав для порушення провадження у справі про банкрутство у підготовчому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону про банкрутство щодо боржника застосовуються такі судові процедури банкрутства: розпорядження майном боржника; мирова угода; санація (відновлення платоспроможності) боржника; ліквідація банкрута.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 7 Закону про банкрутство, категорію боржника, вид його діяльності та наявність у нього майна, господарський суд застосовує загальний порядок провадження у цій справі про банкрутство.

ТОВ НКФ-Южанка зареєстровано 07.02.2003, ідентифікаційний код 32390408, місцезнаходження: 54001, Миколаївська обл., місто Миколаїв, Центральний район, вулиця Спаська, будинок 1, керівник ОСОБА_4.

ТОВ НКФ-Южанка перебуває на обліку в ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва з 12.02.2003, про що свідчить довідка № 175/29 від 26.01.2009 про взяття на облік платника податків (а. с. 30).

Загальна сума податкової заборгованості боржника перед кредитором становить 2 231 089,00 грн. (з яких 1 784 696,00 грн. основний платіж, 446 393,00 грн. штрафні санкції), що підтверджується довідкою-розрахунком податкового боргу (а. с. 9) та доданими до заяви доказами.

Так, контролюючим органом (ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва) було проведено позапланову невиїзну перевірку, що підтверджується актом № 225/23-400/32390408 від 22.02.2011 Про результати позапланової невиїзної документальної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю НКФ-Южанка () за період з 01.01.2008 по 31.12.2009 (а. с. 33-54).

На підставі зазначеного акту та відповідно до розподілу результатів документальної позапланової невиїзної перевірки (а. с. 57), боржнику було надіслано податкові повідомлення-рішення форми Р № НОМЕР_1 від 10.03.2011 на загальну суму 1 239 981,00 грн. (991 985,00 грн. основний платіж, 247 996,00 грн. штрафні санкції) (а. с. 55) та № НОМЕР_2 від 10.03.2011 на загальну суму 991 986,00 грн. (793 589,00 грн. основний платіж, 198 397,00 грн. штрафні санкції) (а. с. 56).

ТОВ НКФ-Южанка було виставлено податкову вимогу форми Ю № 482 від 30.03.2011 на загальну суму 2 231 004,47 грн. (1 784 611,47 грн. основний платіж, 446 393,00 грн. штрафні санкції) (а. с. 32).

Кредитором у судовому порядку було стягнуто з боржника податковий борг у сумі 2 231 004,47 грн. на підставі вищевказаних акту та податкових повідомлень-рішень, про що свідчить постанова Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 березня 2012 року по адміністративній справі № 2а-4591/11/1470 (а. с. 19) та інші судові рішення (а. с. 17-18, 20-23).

06.08.2012 Миколаївським окружним адміністративним судом на підставі постанови від 26 березня 2012 року по адміністративній справі № 2а-4591/11/1470 було видано виконавчий лист (а. с. 15).

Відповідно до ухвали Миколаївського окружного адміністративного суду від 05.03.2015 по адміністративній справі № 2а-4591/11/1470 ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва було поновлено строк предявлення виконавчого листа Миколаївського окружного адміністративного суду від 06.08.2012 по справі № 2а-4591/11/1470 до виконання (а. с. 16).

Виконавчий лист Миколаївського окружного адміністративного суду від 06.08.2012 по адміністративній справі № 2а-4591/11/1470 було предявлено кредитором до примусового виконання в порядку виконавчого провадження, що підтверджується постановою Центрального Відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції від 27.03.2015 про відкриття виконавчого провадження ВП № 47017495 (а. с. 11).

Також ТОВ НКФ-Южанка було виставлено податкову вимогу форми Ю № 1225-25 від 17.12.2014 на загальну суму 2 231 089,00 грн. (1 784 696,00 грн. основний платіж, 446 393,00 грн. штрафні санкції) (а. с. 31).

Кредитором додатково вживалися заходи до отримання відповідної заборгованості в сумі 2 231 089,00 грн. у встановленому законодавством порядку, що підтверджується належними і допустимими доказами, а саме інкасовими дорученнями (розпорядженнями) № 277 від 23.06.2015 [1 239 103,00 грн.], № 273 від 23.06.2015 [991 986,00 грн.], № 272 від 23.06.2015 [991 986,00 грн.], № 274 від 23.06.2015 [991 986,00 грн.], № 276 від 23.06.2015 [1 239 103,00 грн.], № 275 від 23.06.2015 [1 239 103,00 грн.], які були повернені банком, що обслуговує рахунки боржника, без виконання з причини наявності на виконанні інших постанов про арешт коштів (а. с. 12-14 (з оборотом)).

За наявною в ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва інформацією, ТОВ НКФ-Южанка має такі відкриті в ПАТ Кредобанк (МФО 325365) банківські рахунки в українській гривні: № 747, № 747, № 747 (а. с. 10).

Згідно довідки Комунального підприємства Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації № 5664 від 20.06.2011, за ТОВ НКФ-Южанка власність не зареєстрована (а. с. 26).

Згідно повідомлення Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області (№ 9/5152 від 07.06.2011) за, зокрема, ТОВ НКФ-Южанка зареєстрованих транспортних засобів не значиться (а. с. 28).

Згідно повідомлення Центру надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Миколаєва УДАІ УМВС України в Миколаївській області (№ 584 від 12.02.2015) за, зокрема, ТОВ НКФ-Южанка жодного транспортного засобу не зареєстровано (а. с. 27 (з оборотом)).

Відповідно до інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна (індексний номер документа 33619425 від 14.02.2015), в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна міститься запис про обтяження нерухомого майна ТОВ НКФ-Южанка [тип обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження: 11484991; підстава обтяження: постанова про накладення арешту, 28084439, 10.08.2011, Державним виконавцем Центрального ВДВС ММУЮ ОСОБА_5; обєкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно; обтяжувач: Центральний відділ державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції], в інших реєстрах відомості відсутні (а. с. 24).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо субєкта (індексний номер інформаційної довідки 33619414 від 14.02.2015), за параметрами запиту: права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про юридичну особу ТОВ НКФ-Южанка відомості відсутні (а. с. 25).

Згідно листа Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області № ДС-11-14-0.31-973/25-15 від 17.08.2015, за інформацією територіальних органів Держземагентства у районах та місті Южноукраїнськ Миколаївської області земельні ділянки станом на 01.01.2013 за юридичною особою ТОВ НКФ-Южанка не зареєстровані (а. с. 59).

У судовому засіданні господарським судом зясовано наявність підстав для порушення провадження у справі про банкрутство, перевірено обґрунтованість вимог заявника, їх безспірність та вжиття ним заходів щодо примусового стягнення за цими вимогами в порядку виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону про банкрутство справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.

Безспірні вимоги кредиторів грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника. До складу цих вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обовязкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

Частиною 3 статті 11 Закону про банкрутство встановлено, зокрема, що до заяви кредитора органу доходів і зборів чи інших органів, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння податків і зборів (обовязкових платежів), страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, додаються докази вжиття заходів до отримання відповідної заборгованості у встановленому законодавством порядку.

Станом на 31.08.2015 (дата звернення кредитора з заявою про порушення справи про банкрутство) сума у триста мінімальних розмірів заробітної плати, яка визначена у розмірі 1 218 грн. згідно ст. 8 Закону України Про Державний бюджет України на 2015 рік, складає 365 400,00 грн.

Судом встановлена наявність безспірної кредиторської заборгованості в розумінні ч. 3 ст. 10 Закону про банкрутство в сумі 1 784 611,47 грн. (що становить більше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати), яка є такою, що не потребує доказування і не задоволена боржником протягом трьох місяців після встановленого для її погашення строку, яка підтверджується судовим рішенням, що набрало законної сили, постановою про відкриття виконавчого провадження та іншими належними доказами, які містяться в матеріалах заяви.

Відповідно до ст. 1 Закону про банкрутство боржник субєкт підприємницької діяльності (юридична особа або фізична особа-підприємець), неспроможний виконати протягом трьох місяців свої грошові зобовязання після настання встановленого строку їх виконання, які підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, та постановою про відкриття виконавчого провадження, якщо інше не передбачено цим Законом; неплатоспроможність неспроможність субєкта підприємницької діяльності виконати після настання встановленого строку грошові зобовязання перед кредиторами не інакше, як через відновлення його платоспроможності.

Грошовим зобовязанням, за положенням цієї ж статті є зобовязання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобовязань відносяться також зобовязання щодо сплати податків, зборів (обовязкових платежів), страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобовязання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобовязань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобовязань боржника, в тому числі зобовязань щодо сплати податків, зборів (обовязкових платежів), страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобовязання, які виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоровю громадян, зобовязання з виплати авторської винагороди, зобовязання перед засновниками (учасниками) боржника юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобовязань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобовязаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про порушення справи про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Законом.

Перевіривши обґрунтованість вимог заявника, їх безспірність, вжиття заходів щодо примусового стягнення за цими вимогами, враховуючи, що вимоги не забезпечені повністю заставою майна боржника, суд вважає за необхідне визнати вимоги заявника до боржника в загальній сумі 2 231 089,00 грн.

Таким чином, суд встановив наявність підстав для порушення провадження у справі про банкрутство, передбачених ст. ст. 10, 16, 19, 22 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, введення процедури розпорядження майном та призначення розпорядника майна із встановленням розміру оплати його послуг та джерел сплати.

Відповідно до ст. 19 Закону про банкрутство мораторій на задоволення вимог кредиторів зупинення виконання боржником грошових зобовязань і зобовязань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобовязань та зобовязань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення виконавчого провадження. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє органи державної виконавчої служби за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та знаходженням його майна.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів:

забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах;

забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій;

не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобовязань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій;

зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію;

не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобовязання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів; на виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; відшкодування шкоди, заподіяної здоровю та життю громадян; на виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобовязують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення.

Дія мораторію не поширюється на задоволення вимог кредиторів у разі одночасного задоволення вимог кредиторів у процедурі розпорядження майном керуючим санацією згідно з планом санації або ліквідатором у ліквідаційній процедурі в порядку черговості, встановленому цим Законом.

Стягнення грошових коштів за вимогами кредиторів за зобовязаннями, на які не поширюється дія мораторію, провадиться з рахунку боржника в установі банку. Контроль за такими стягненнями здійснює арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор).

Звернення стягнення на майно боржника за вимогами, на які не поширюється дія мораторію, здійснюється виключно за ухвалою господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника.

Під час процедури розпорядження майном боржнику дозволяється задовольняти лише ті вимоги кредиторів, на які згідно з частиною пятою цієї статті не поширюється дія мораторію.

Задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, допускається лише в межах провадження у справі про банкрутство.

Згідно ст. 22 Закону про банкрутство під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, проведення аналізу його фінансового становища, а також визначення наступної оптимальної процедури (санації, мирової угоди чи ліквідації) для задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів.

Розпорядник майна фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду забезпечує здійснення процедури розпорядження майном.

Про призначення розпорядника майна виноситься ухвала.

Процедура розпорядження майном боржника вводиться строком на сто пятнадцять календарних днів і може бути продовжена господарським судом за вмотивованим клопотанням розпорядника майна, комітету кредиторів або боржника не більше ніж на два місяці.

Розпорядник майна зобовязаний:

розглядати заяви кредиторів про грошові вимоги до боржника, які надійшли в установленому цим Законом порядку;

вести реєстр вимог кредиторів;

повідомляти кредиторів про результати розгляду їхніх вимог;

вживати заходів для захисту майна боржника;

аналізувати фінансово-господарську діяльність, інвестиційне становище боржника та його становище на ринках;

виявляти (за наявності) ознаки фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства;

скликати збори кредиторів та організовувати їх проведення;

надавати державному органу з питань банкрутства відомості, необхідні для ведення Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено справу про банкрутство;

надавати господарському суду та комітету кредиторів звіт про свою діяльність, відомості про фінансове становище боржника, пропозиції щодо можливості відновлення платоспроможності боржника;

не пізніше двох місяців від дня порушення провадження у справі про банкрутство разом з боржником організувати та забезпечити проведення інвентаризації майна боржника та визначити його вартість;

брати участь у розробці плану санації у випадках, передбачених цим Законом, та за можливості проведення санації боржника розробити разом з боржником не пізніше двох місяців від дня порушення провадження у справі про банкрутство план санації боржника та подати його на розгляд комітету кредиторів;

виконувати інші повноваження, що передбачені цим Законом.

Розпорядник майна несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання своїх повноважень відповідно до законодавства України.

Повноваження розпорядника майна припиняються з дня припинення провадження у справі про банкрутство, а також у разі затвердження господарським судом мирової угоди, призначення керуючого санацією або ліквідатора, якщо інше не передбачено цим Законом.

Після призначення розпорядника майна і до припинення процедури розпорядження майном органи управління боржника не мають права без згоди розпорядника майна приймати рішення про:

реорганізацію (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) і ліквідацію боржника;

створення юридичних осіб або про участь в інших юридичних особах;

створення філій та представництв;

виплату дивідендів;

проведення боржником емісії цінних паперів;

вихід зі складу учасників боржника юридичної особи, придбання в акціонерів раніше випущених акцій боржника.

Рішення про участь боржника в обєднаннях, асоціаціях, спілках, холдингових компаніях, промислово-фінансових групах чи інших обєднаннях юридичних осіб приймається органами управління боржника за згодою розпорядника майна.

Керівник або орган управління боржника виключно за погодженням з розпорядником майна вчиняють правочини (укладають договори) щодо:

відчуження або обтяження нерухомого майна боржника, в тому числі його передачі в оренду, заставу, внесення зазначеного майна до статутного капіталу іншого підприємства або господарського товариства, розпорядження нерухомим майном боржника у будь-який інший спосіб;

одержання та видачі позик (кредитів), надання поруки, гарантій, уступки вимоги, переведення боргу, а також передачі в довірче управління майна боржника;

розпорядження у будь-який спосіб іншим майном боржника, балансова вартість якого становить понад один відсоток балансової вартості активів боржника, та укладання інших значних правочинів (договорів).

Розпорядник майна має право на подання до господарського суду позову щодо визнання недійсними правочинів (договорів), укладених боржником з порушенням порядку, встановленого цим Законом, а також позовів щодо визнання недійсними актів, прийнятих у процедурі розпорядження майном стосовно зміни організаційно-правової форми боржника.

Розпорядник майна не має права втручатися в оперативно-господарську діяльність боржника, крім випадків, передбачених цим Законом.

Призначення розпорядника майна не є підставою для припинення повноважень керівника чи органу управління боржника.

Повноваження керівника боржника та виконавчих органів його управління, покладені на них відповідно до законодавства чи установчих документів, можуть бути припинені в разі, якщо ними не вживаються заходи щодо забезпечення збереження майна боржника, створюються перешкоди діям розпорядника майна чи допускаються інші порушення законодавства.

Що стосується кандидатури арбітражного керуючого для призначення розпорядником майна у даній справі, то суд зазначає таке.

Від визначеного автоматизованою системою арбітражного керуючого ОСОБА_3 заяви на участь у даній справі з відомостями про арбітражного керуючого не надійшло, таким чином вимог ухвали суду від 07.09.2015 арбітражним керуючим не виконано, хоча вказана ухвала отримана адресатом 12.09.2015, що підтверджується підписом на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а. с. 72).

При цьому, 17.09.2015 від арбітражного керуючого ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2С.) до Господарського суду Миколаївської області надійшла заява № 01-21/501 від 17.09.2015 на участь у даній справі з доданими до неї документами.

У ч. 1 ст. 114 Закону про банкрутство встановлено, що кандидатура арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) для виконання повноважень розпорядника майна визначається судом самостійно із застосування автоматизованої системи з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядникам майна, керуючого санацією, ліквідатора) України.

Відповідно до п. 1.4 Положення метою функціонування автоматизованої системи є, зокрема, обєктивний та неупереджений відбір кандидатів на призначення господарським судом арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора, далі арбітражний керуючий) у справі про банкрутство з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України (далі Реєстр) та зареєстрованих в автоматизованій системі.

Згідно з п. 1.5 згаданого Положення відбір кандидатів арбітражних керуючих для їх призначення господарським судом у справах про банкрутство здійснюється автоматизованою системою з додержанням принципів черговості, вірогідності, рівної кількості справ про банкрутство, з урахуванням навантаження кожного арбітражного керуючого та коефіцієнту складності справ, спеціалізації, територіальності, особливостей провадження у справах про банкрутство окремих категорій субєктів підприємницької діяльності, у тому числі державних підприємств або підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50 відсотків, а також вимог законодавства про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Абзацом 3 ст. 114 Закону про банкрутство встановлено, що під час прийняття заяви про порушення справи про банкрутство суд в ухвалі зобовязує визначеного автоматизованою системою арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) надати заяву на участь у даній справі.

Водночас, абз. 4 ч. 1 ст. 114 Закону про банкрутство передбачено, що у разі якщо від арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), визначеного автоматизованою системою, не надійшла заява про згоду стати розпорядником майна в цій справі, то розпорядника майна призначає суд без застосування автоматизованої системи з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

З правового аналізу вищевказаних норм вбачається, що Законом про банкрутство встановлений єдиний порядок дій суду при призначенні арбітражного керуючого у якості розпорядника майна, а саме із застосуванням автоматизованої системи з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядникам майна, керуючого санацією, ліквідатора) України та зобовязанням визначеного системою арбітражного керуючого надати заяву на участь у справі. І лише у разі ненадходження від визначеного системою арбітражного керуючого заяви на участь у справі, суд розглядає та призначає розпорядником майна іншого арбітражного керуючого без застосування автоматизованої системи з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Як вбачається з наявних матеріалів, арбітражний керуючий ОСОБА_2 на даний час здійснює свою діяльність на підставі Свідоцтва Міністерства юстиції України про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 1450 від 08.07.2013.

ОСОБА_2 має повну вищу освіту, що підтверджується копіями відповідних дипломів.

Відповідальність арбітражного керуючого ОСОБА_2 застрахована договором із ПрАТ Українська акціонерна страхова компанія АСКА від 07.07.2015 № 3110778 відповідно до вимог ст. 110 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Арбітражний керуючий ОСОБА_2 не є заінтересованою особою стосовно боржника та кредитора в цій справі у розумінні ст. 1, ч. 2 ст. 114 Закону про банкрутство; не здійснював раніше управління цим боржником юридичною особою; не має конфлікту інтересів; судимості за вчинення корисливих злочинів та заборони суду займатися діяльністю арбітражного керуючого не має.

Згідно інформаційної довідки щодо справ про банкрутство (крім справ, порушених за ст. 52) станом на 17.09.2015, ліквідатором (розпорядником майна) арбітражного керуючого ОСОБА_2 було призначено в 11 справах про банкрутство (а. с. 84).

Станом на 17.09.2015 має мінімальне навантаження, що дозволить якісно виконувати обовязки розпорядника майна боржника в даній справі, має всі організаційні та технічні можливості для здійснення відповідної діяльності.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 115 Закону про банкрутство арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) виконує повноваження за грошову винагороду.

Грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна визначається в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень або в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до порушення провадження у справі про банкрутство, якщо такий розмір перевищує дві мінімальні заробітні плати. Розмір грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна не може перевищувати пяти мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень.

Право вимоги грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень розпорядника майна боржника.

Сплата грошової винагороди арбітражному керуючому (розпоряднику майна) здійснюється шляхом її авансування заявником (кредитором або боржником) у розмірі, зазначеному у цій частині. Сума авансового платежу вноситься на депозитний рахунок нотаріуса та виплачується арбітражному керуючому (розпоряднику майна) за кожний місяць виконання ним повноважень розпорядника майна.

Суд звертає увагу на те, що законодавець не ставить порядок авансування грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна в залежність від майнового стану кредитора-заявника в справі про банкрутство, його правового статусу (особа, заснована на приватній чи державній формі власності, державний орган, громадська організація тощо), а також від джерел фінансування.

Розглянувши заяву арбітражного керуючого ОСОБА_2, суд дійшов висновку про здатність останнього належним чином виконувати передбачені Законом обовязки розпорядника майна, враховуючи відповідність кандидатури арбітражного керуючого ОСОБА_2 вимогам ст. ст. 97, 114 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, суд призначає його розпорядником майна боржника та визначає йому грошову винагороду в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання повноважень розпорядника майна за рахунок кредитора у відповідності до положень ч. ч. 1, 2 ст. 115 згаданого Закону.

Відповідно до положень ч. 10 ст. 16 Закону про банкрутство, з метою виявлення усіх кредиторів та осіб, які виявили бажання взяти участь у санації боржника, здійснюється офіційне оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет. Таке оголошення має містити повне найменування боржника, його поштову адресу, банківські реквізити, найменування та адресу господарського суду, номер справи, відомості про розпорядника майна, граничний строк подання заяв конкурсних кредиторів з вимогами до боржника.

Згідно зі ст. 23 Закону про банкрутство конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобовязані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Офіційне оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство ТОВ НКФ-Южанка здійснюватиметься господарським судом відповідно до вимог Положення про порядок офіційного оприлюднення відомостей про справу про банкрутство, затвердженого постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 16.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 9, 10, 11, 16, 19, 22, 23, 97, 114, 115 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, ст. ст. 64, 65, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Порушити провадження у справі про банкрутство боржника Товариства з обмеженою відповідальністю НКФ-Южанка (54001, м. Миколаїв, вул. Спаська, буд. 1, ідентифікаційний код 32390408).

2. Визнати грошові вимоги кредитора Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області (54030, м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, 24/2, ідентифікаційний код 39554010) до Товариства з обмеженою відповідальністю НКФ-Южанка (54001, м. Миколаїв, вул. Спаська, буд. 1, ідентифікаційний код 32390408) в загальній сумі 2 231 089,00 грн.

3. Ввести мораторій на задоволення вимог кредиторів (зупинення виконання боржником грошових зобовязань і зобовязань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобовязань та зобовязань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів), застосованих до дня введення мораторію).

4. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах; забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій; не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобовязань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій; зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію; не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобовязання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

5. Мораторій на задоволення вимог кредиторів застосовується до вимог кредиторів щодо відшкодування збитків, що виникли через відмову боржника від виконання правочинів (договорів) у процедурі санації.

6. Дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів; на виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; відшкодування шкоди, заподіяної здоровю та життю громадян; на виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобовязують боржника вчинити певні дії чи утриматись від їх вчинення.

7. Дія мораторію не поширюється на задоволення вимог кредиторів у разі одночасного задоволення вимог кредиторів у процедурі розпорядження майном керуючим санацією згідно з планом санації або ліквідатором у ліквідаційній процедурі в порядку черговості, встановленому цим Законом.

8. Звернення стягнення на майно боржника за вимогами, на які не поширюється дія мораторію, здійснюється виключно за ухвалою господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника.

9. Ввести процедуру розпорядження майном боржника Товариства з обмеженою відповідальністю НКФ-Южанка (54001, м. Миколаїв, вул. Спаська, буд. 1, ідентифікаційний код 32390408) строком на сто пятнадцять календарних днів до 14.01.2016.

10. Розпорядником майна боржника призначити арбітражного ОСОБА_2 (54030, м. Миколаїв, вул. Спаська, 10, оф. 10, свідоцтво Міністерства юстиції України про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 1450 від 08.07.2013).

11. Встановити арбітражному керуючому ОСОБА_2 оплату послуг (грошову винагороду) за кожний місяць виконання ним повноважень розпорядника майна боржника в розмірі двох мінімальних заробітних плат шляхом її авансування заявником (кредитором).

12. Органи управління боржника не мають права до припинення процедури розпорядження майном без згоди розпорядника майна приймати рішення про:

- реорганізацію (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) і ліквідацію боржника;

- створення юридичних осіб або про участь в інших юридичних особах;

- створення філій і представництв;

- виплату дивідендів;

- проведення боржником емісії цінних паперів;

- вихід зі складу учасників боржника юридичної особи, придбавання в акціонерів раніше випущених акцій боржника;

- участь боржника в обєднаннях, асоціаціях, спілках, холдингових компаніях, промислово-фінансових групах чи інших обєднаннях юридичних осіб.

13. Керівник або орган управління боржника виключно за погодженням з розпорядником майна вчиняють правочини (укладають договори) щодо:

- відчуження або обтяження нерухомого майна боржника, в тому числі його передачі в оренду, заставу, внесення зазначеного майна до статутного капіталу іншого підприємства або господарського товариства, розпорядження нерухомим майном боржника у будь-який інший спосіб;

- одержання та видачі позик (кредитів), надання поруки, гарантій, уступки вимоги, переведення боргу, а також передачі в довірче управління майна боржника;

- розпорядження у будь-який спосіб іншим майном боржника, балансова вартість якого становить понад один відсоток балансової вартості активів боржника, та укладення інших значних правочинів (договорів).

14. Заборонити власнику майна (органу уповноваженому управляти майном) боржника та боржнику приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмет застави.

15. Оприлюднити на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оголошення про порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю НКФ-Южанка (54001, м. Миколаїв, вул. Спаська, буд. 1, ідентифікаційний код 32390408), текст якого додається.

16. Конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобовязані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

17. З моменту порушення провадження у справі про банкрутство: предявлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення може відбуватись лише у порядку, передбаченому цим Законом, та в межах провадження у справі про банкрутство; предявлення поточними кредиторами вимог до боржника та їх задоволення може відбуватись у випадку та порядку, передбачених цим Законом; арешт майна боржника чи інші обмеження боржника щодо розпорядження належним йому майном можуть бути застосовані виключно господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство; корпоративні права засновників (учасників, акціонерів) боржника реалізуються з урахуванням обмежень, встановлених цим Законом; задоволення вимог засновника (учасника) боржника юридичної особи реалізуються з урахуванням обмежень, встановлених цим Законом; задоволення вимог засновника (учасника) боржника юридичної особи про виділення частки майна боржника у звязку з виходом із складу його учасників забороняється; рішення про реорганізацію або ліквідацію юридичної особи боржника приймається в порядку, визначеному цим Законом.

18. Призначити попереднє засідання суду на 17 листопада 2015 року о 10 год. 30 хв.

Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду за адресою:

м. Миколаїв, вул. Адміральська, 22, 9 поверх.

19. Зобовязати подати до господарського суду:

- боржника: бухгалтерський баланс боржника на останню звітну дату; перелік майна боржника із зазначенням балансової вартості та місцезнаходження, а також загальної балансової вартості майна; перелік осіб, що мають невиконані зобовязання перед боржником, із зазначенням вартості таких зобовязань, терміну виконання та підстав виникнення; інші відомості що мають значення для розгляду справи; відзиви на заяви кредиторів; витяги з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна та державного реєстру обтяжень рухомого майна;

- розпорядника майна: у строк до 10.11.2015 відомості про результати розгляду вимог кредиторів та реєстр вимог кредиторів на затвердження суду; відомості та докази на підтвердження проведення інвентаризації майна боржника, яка має бути проведена не пізніше 21.11.2015; письмові відомості щодо виконання повноважень розпорядника з підтверджуючими доказами відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Ухвала є підставою для зупинення виконавчого провадження.

Ухвалу про порушення справи про банкрутство надіслати: кредитору, боржнику, розпоряднику майна арбітражному керуючому ОСОБА_2 (54030, м. Миколаїв, вул. Спаська, 10, оф. 10), Центральному районному суду м. Миколаєва (54000, м. Миколаїв, вул. Декабристів, 41/12), Центральному Відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції (54020, м. Миколаїв, вул. Декабристів, 41/23, пов. 4), державному реєстратору юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції (54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20), Головному територіальному управлінню юстиції у Миколаївській області (54029, м. Миколаїв, вул. 8-березня, 107), арбітражному керуючому ОСОБА_3 (68001, АДРЕСА_1).

У відповідності до ч. 13 ст. 16 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом ухвала про порушення провадження у справі про банкрутство набирає законної сили з моменту її винесення.

Ухвалу може бути оскаржено у встановленому порядку згідно ст. ст. 91, 93, 106 Господарського процесуального кодексу України та ст. 8 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Суддя В.С. Адаховська