КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2015 р. Справа№ 906/218/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Ільєнок Т.В.

Тарасенко К.В.

секретар судового засідання - Пугачова А.С.,

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 29.09.2015 року по справі № 906/218/15 (в матеріалах справи)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" на рішення господарського суду міста Києва від 22.06.2015 року (оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України 06.07.2015 року) по справі № 906/218/15-г (суддя - Якименко М.М.)

За позовом Новоград-Волинського міжрайонного прокурора в інтересах

держави в особі Державного підприємства "Новоград-Волинське

досвідне лісомисливське господарство"

до публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в

особі Відділення №5 4 філії "Центральне регіональне управління"

ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит"

про стягнення 4 270 641,84 грн.

ВСТАНОВИВ:

Новоград-Волинський міжрайонного прокурор звернувся до господарського суду Житомирської області в інтересах держави в особі Державного підприємства "Новоград-Волинське досвідне лісомисливське господарство" з позовом до публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі Відділення №5 4 філії "Центральне регіональне управління" ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" про стягнення 4 035 065,51 грн. заборгованості за договором банківського вкладу "Класичний" № 1872 від 04.11.2014 року, в тому числі 4 000 000,00 грн. вкладу, 31 780,84 грн. відсотків та 3 287,67 грн. 3% річних.

21.05.2015 року від позивача надійшла заява, відповідно до якої останній просить суд стягнути з відповідача 4 000 000,00 грн. коштів за договором банківського вкладу, 245 268,00 грн. відсотків за користування вкладом та 25 373,00 грн. 3 % річних.

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 16.03.2015 року матеріали справи направлено за підсудністю до господарського суду міста Києва.

Рішенням господарського суду міста Києва від 22.06.2015 року у справі № 906/218/15 позов задоволено частково. Стягнуто з публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" на користь державного підприємства "Новоград-Волинське досвідне лісомисливське господарство" 245 268,00 грн. процентів за користування вкладом, 25 373,00 грн. 3 % річних та 73 080,00 грн. судового збору. Припинено провадження у справі в частині стягнення з публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" вкладу у розмірі 4 000 000,00 грн. за договором банківського вкладу "Класичний" № 1872 від 04.11.2014 року.

Не погоджуючись з рішенням місцевого суду, відповідач, публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит", звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду та просить скасувати рішення в частині задоволення позовних вимог та прийняти в цій частині нове, яким у позові відмовити повністю.

Апеляційну скаргу скаржник мотивує тим, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи та має місце невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого суду обставинам справи.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" по справі № 906/218/15 передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Яковлєва М.Л., суддів Ільєнок Т.В., Куксов В.В.

У зв'язку з перебуванням судді Куксов В.В. та Ільєнок Т.В. у відпустці розпорядженням секретаря палати Київського апеляційного господарського суду від 06.08.2015 року здійснено заміну судової колегії та для розгляду апеляційної скарги по справі № 906/218/15 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Яковлєв М.Л., судді Сулім В.В. та Тарасенко К.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.08.2015 року прийнято апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" до провадження і призначено розгляд справи на 29.09.2015 року.

У зв'язку з виходом судді Ільєнок Т.В. з відпустки та перебуванням судді Суліма В.В. в інших судових засіданнях розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 29.09.2015 року здійснено заміну судової колегії та для розгляду апеляційної скарги по справі № 906/218/15 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Яковлєв М.Л., судді Ільєнок Т.В. та Тарасенко К.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.09.2015 року по справі № 906/218/15 прийнято апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" до провадження зазначеною колегією.

Новоград-Волинським міжрайонним прокурором та державним підприємством "Новоград-Волинське досвідне лісомисливське господарство" на підставі ст. 96 ГПК України не надано до суду відзивів на апеляційну скаргу.

Представник позивача в судовому засіданні надавав свої пояснення та просив рішення господарського суду міста Києва від 22.06.2015 року залишити без змін, а апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" - без задоволення.

Представники прокуратури та відповідача в судове засідання не з'явились, причини неявки не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Враховуючи викладене, а також наявність в матеріалах справи всіх необхідних для перегляду рішення доказів, апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги за відсутністю представників прокуратури та відповідача, проти чого також не заперечує представник позивача, присутній у судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, виступ представника позивача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення господарського суду міста Києва від 22.06.2015 року по справі № 906/218/15 - необхідно залишити без змін, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Слід зазначити, що відповідно ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.11.2014 року між публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит" (банк, відповідач) та державним підприємством "Новоград-Волинське досвідне лісомисливське господарство" (клієнт, позивач) укладено договір банківського вкладу "Класичний" № 1872 (а.с. 15, т. 1).

РОЗРАХУНКОВО-КАСОВЕ ОБСЛУГОВУВАННЯ - послуги, пов'язані зі здійсненням безготівкових розрахунків, а також прийманням і видачею готівки.

Банки на договірній основі здійснюють розрахунково-касове обслуговування своїх клієнтів і виконують їх розпорядження щодо перерахування коштів з рахунків, за що стягують плату з клієнтів у вигляді комісійної винагороди.

Отже, касове обслуговування - це сукупність банківських операцій з прийняття готівкових коштів від клієнтів і зарахування їх на відповідні банківські рахунки та видачі з клієнтських рахунків через касу банку готівкових коштів згідно з розпорядженням клієнтів на цілі, передбачені чинним законодавством.

Касові операції виконуються відповідно до інструкції з організації емісійно-касової роботи в установах банків України.

Основним документом при здійсненні видаткових операцій готівки є грошовий чек встановленої форми. У внутрішньобанківських операціях використовується видатковий касовий ордер. Цей документ також заповнюється індивідуальними позичальниками, що одержують позики в банках, вкладниками і пенсіонерами.

Відповідно до п. 1.1 договору клієнт надає банку суму грошових коштів (вклад) у тимчасове користування на умовах терміновості, платності та зворотності, а банк виплачує клієнту таку суму та проценти, нараховані на неї.

Відповідно до пункту 1.2. договору вклад складається з вкладних траншів, що розміщені позивачем згідно з умовами цього договору. Вкладний транш є сумою грошових коштів, що переказана позивачем на вкладний рахунок в порядку та на умовах, передбачених цим договором та додатками, укладеними в рамках цього договору і які є його невід'ємною частиною, надалі "Додатки".

Цей договір діє до 04.11.2015 року. Внесення коштів на вкладний рахунок відбувається протягом строку дії цього договору (пункт 1.3. договору).

Пунктом 1.5. договору визначено, що для обліку вкладу банк відкриває клієнту вкладний рахунок № 104 у АТ "Банк "Фінанси та Кредит". Перерахування вкладеного траншу на вкладний рахунок здійснюється клієнтом зі свого поточного рахунку шляхом зарахування коштів через транзитний рахунок, що зазначений у відповідному додатку.

Згідно з пунктом 2.1. договору на суму вкладу в розрізі вкладних траншів банк нараховує проценти, розмір яких обумовлюється сторонами в додатках, що є невід'ємною частиною цього договору.

У відповідності до пункту 3.1. договору при закінченні строку розміщення вкладного траншу повернення вкладного траншу здійснюється банком шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок клієнта, вказаний у розділі 7 цього договору. Повернення вкладного траншу може бути здійснено також на інший поточний рахунок клієнта, що вказаний у листі клієнта про повернення коштів.

Положеннями пункту 4.2. договору визначено, що після закінчення строків надання вкладних траншів, що обумовлюються сторонами в додатках та є невід'ємною частиною цього договору, банк зобов'язаний повернути суму вкладних траншів на умовах, зазначених у цьому договорі та у додатках до цього договору.

04.11.2014 року між сторонами укладено додаток № 1872-1 до договору (а.с. 16, т. 1)для розміщення вкладного траншу у банку, в якому зазначено, що клієнт не пізніше 04.11.2014 року здійснює перерахування грошових коштів зі свого поточного рахунку через транзитний рахунок № 1003 в філії "Центральне РУ" АТ "Банк "Фінанси та Кредит" на вкладний рахунок у банку № 1003 у розмірі 900 000,00 грн.; сума грошових коштів, вказаних в пункті 1 цього додатку, надана клієнтом банку на строк до 04.12.2014 року (пункт 2); на суму грошових коштів, вказаних в пункті 1 цього додатку, банком нараховуються проценти виходячи із процентної ставки у розмірі 27,0 % річних (пункт 3); виплата клієнту нарахованих процентів здійснюється банком щомісячно, в останній робочий день кожного місяця. Нараховані банком проценти не збільшують суму вкладу (пункт 4); сторони дійшли згоди, що повернення вкладного траншу або його частки до настання строку, що вказаний в пункту 2 цього додатку, можливо тільки за згодою сторін, дострокове повернення вкладного траншу тільки на вимогу позивача не можливо (пункт 5).

04.11.2014 року клієнтом виконано зазначений додаток на суму 900 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням (а.с. 21, т. 1).

05.11.2014 року між сторонами було укладено додаток № 1872-2 до договору (а.с. 14, т. 1) для розміщення вкладного траншу у банку, клієнт не пізніше 05.11.2014 року здійснює перерахування грошових коштів зі свого поточного рахунку через транзитний рахунок № 1004 в філії "Центральне РУ" АТ "Банк "Фінанси та Кредит" на вкладний рахунок у банку № 1004 у розмірі 1 200 000,00 грн. (пункт 1); сума грошових коштів, вказаних в пункті 1 цього додатку, надана клієнтом банку на строк до 05 грудня 2014 року (пункт 2); на суму грошових коштів, вказаних в пункті 1 цього додатку, банком нараховуються проценти виходячи із процентної ставки у розмірі 27,0 % річних (пункт 3); виплата клієнту нарахованих процентів здійснюється банком щомісячно, в останній робочий день кожного місяця. Нараховані банком проценти не збільшують суму вкладу (пункт 4); сторони дійшли згоди, що повернення вкладного траншу або його частки до настання строку, що вказаний в пункту 2 цього додатку, можливо тільки за згодою сторін, дострокове повернення вкладного траншу тільки на вимогу позивача не можливо (пункт 5).

05.11.2014 року клієнтом виконано зазначений додаток на суму 120 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням (а.с. 22, т. 1).

03.12.2014 року між сторонами підписано додаток № 1872-3 до договору (а.с. 18, т. 1) для розміщення вкладного траншу у банку, клієнт не пізніше 03.12.2014 року здійснює перерахування грошових коштів зі свого поточного рахунку через транзитний рахунок № 1005 в філії "Центральне РУ" АТ "Банк "Фінанси та Кредит" на вкладний рахунок у банку № 1005 у розмірі 1 900 000,00 грн. (пункт 1); сума грошових коштів, вказаних в пункті 1 цього додатку, надана клієнтом банку на строк до 05 лютого 2015 року (пункт 2); на суму грошових коштів, вказаних в пункті 1 цього додатку, банком нараховуються проценти виходячи із процентної ставки у розмірі 29,0 % річних (пункт 3); виплата клієнту нарахованих процентів здійснюється банком щомісячно, в останній робочий день кожного місяця. Нараховані банком проценти не збільшують суму вкладу (пункт 4); сторони дійшли згоди, що повернення вкладного траншу або його частки до настання строку, що вказаний в пункту 2 цього додатку, можливо тільки за згодою сторін, дострокове повернення вкладного траншу тільки на вимогу позивача не можливо (пункт 5).

03.12.2014 року клієнтом виконано зазначений додаток на суму 1 900 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням (а.с. 23, т. 1).

04.12.2014 року між сторонами підписано додаткову угоду № 1872-1/1 до договору (а.с. 19, т. 1), відповідно до умов якої сторони вирішили викласти пункт 2 додатку № 1872-1 від 04.11.2014 року до договору в наступній редакції: "сума грошових коштів, вказаних в пункті 1 цього додатку, надана клієнтом банку на строк до 04 лютого 2015 року", а також пункт 3 додатку № 1872-1 від 04.11.2014 до договору викладено в наступній редакції: "на суму грошових коштів, вказаних в пункті 1 цього додатку, банком нараховуються проценти виходячи із процентної ставки у розмірі 29,0 % річних".

05.12.2014 року між сторонами підписано додаткову угоду № 1872-1/2 до договору (а.с. 20, т. 1), відповідно до умов якої сторони вирішили викласти пункт 2 додатку № 1872-2 від 05.11.2014 року до договору в наступній редакції: "сума грошових коштів, вказаних в пункті 1 цього додатку, надана клієнтом банку на строк до 05 лютого 2015 року", а також пункт 3 додатку № 1872-2 від 05.11.2014 до договору викладено в наступній редакції: "на суму грошових коштів, вказаних в пункті 1 цього додатку, банком нараховуються проценти виходячи із процентної ставки у розмірі 29,0 % річних".

Позивач звернувся до відповідача з заявою № 87 від 05.02.2015 року з вимогами про повернення грошових коштів у розмірі 4 000 000,00 грн. з депозитного рахунку, відповідно до додатків № 1872-1 від 04.11.2014 року, № 1872-2 від 05.11.2014 року та № 1872-3 від 05.12.2014 року до договору банківського вкладу "Класичний" № 1872 від 04.11.2014 року, у зв'язку із закінченням строку депозитного траншу (а.с. 25, т. 1).

Однак, зазначена вимога залишена без задоволення.

У зв'язку з чим, Новоград-Волинський міжрайонного прокурор звернувся до суду в інтересах держави в особі Державного підприємства "Новоград-Волинське досвідне лісомисливське господарство" з позовом до публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі Відділення №5 4 філії "Центральне регіональне управління" ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" про стягнення 4 000 000,00 грн. коштів за договором банківського вкладу, 245 268,00 грн. відсотків за користування вкладом та 25 373,00 грн. 3 % річних (з урахуванням заяви про уточнення позову).

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Згідно з частиною 3 статті 1060 Цивільного кодексу України за договором банківського строкового вкладу банк зобов'язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу. Повернення вкладникові банківського строкового вкладу та нарахованих процентів за цим вкладом на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, можливе виключно у випадках, якщо це передбачено умовами договору банківського строкового вкладу.

Відповідно до частини 1 статті 1061 Цивільного кодексу України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.

Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав (частина 6 статті 1061 Цивільного кодексу України).

Нормами частини 6 статті 1061 Цивільного кодексу України проценти на банківський вклад виплачуються вкладникові на його вимогу зі спливом кожного кварталу окремо від суми вкладу, а не витребувані у цей строк проценти збільшують суму вкладу, на яку нараховуються проценти, якщо інше не встановлено договором банківського вкладу. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти.

Відповідно до статті 1070 Цивільного кодексу України за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, банк сплачує проценти, сума яких зараховується на рахунок, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка або законом. Сума процентів зараховується на рахунок клієнта у строки, встановлені договором, а якщо такі строки не встановлені договором, - зі спливом кожного кварталу. Проценти, передбачені частиною першою цієї статті, сплачуються банком у розмірі, встановленому договором, а якщо відповідні умови не встановлені договором, - у розмірі, що звичайно сплачується банком за вкладом на вимогу.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, відповідно до наданої відповідачем виписки по особовому рахунку за період з 22.04.2015 року по 22.04.2015, 22.04.2015 року відповідачем, у відповідності до положень пункту 3.11 договору, здійснено повернення вкладних траншів згідно додатків № 1872-1/1 від 04.12.2014 року, № 1872-2/1 від 05.12.2014 року та № 1872-3 від 03.12.2015 року, у розмірі 4 000 000,00 грн., шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок клієнта № 9101 (а.с. 13-18, т. 2).

Відповідно до пункту 1-1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо припинення провадження у справі в частині стягнення з відповідача суми вкладу у розмірі 4 000 000,00 грн.

Відповідно до частини 5 статті 1061 Цивільного кодексу України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

За умовами пункту 2 укладених між сторонами додаткових угод № 1872-1/1 від 04.12.2014 року, № 1872-2/1 від 05.12.2014 року та додатку № 1872-3 від 03.12.2015 року до договору банківського вкладу "Класичний" № 1872 від 04.11.2014 року, строк дії вкладів складав до 04.02.2015 року, до 05.02.2015 року та до 03.02.2015 року відповідно.

В порушення зазначених угод відповідач повернув позивачу кошти лише 22.04.2015 року, у зв'язку з чим у відповідача виник обов'язок щодо сплати процентів по банківським вкладам за прострочений строк до дня фактичного повернення коштів позивачу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 245 268,00 грн. процентів за користування вкладом, нарахованих за період користування коштами з 03.02.2015 року по 22.04.2015 року є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 3 % річних у розмірі 25 373,00 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи те, що місцевим судом встановлено факт прострочення виконання грошового зобов'язання, з чим погодився і суд апеляційної інстанції, то вимоги позивача про стягнення з відповідача 3 % річних у розмірі 25 373,00 грн. визнаються обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

За правилами ст. 4-7 ГПК України, судове рішення приймається колегіально за результатами обговорення усіх обставин справи.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень та подати до суду відповідні докази.

Як встановлено ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 року "Про судове рішення" рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Виходячи з викладеного вище, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення господарського суду міста Києва від 22.06.2015 року у справі № 906/218/15 - залишається без змін.

Судові витрати покладаються на підставі ст.49 ГПК України на апелянта.

З огляду на вищезазначене, керуючись ст. ст. 4-7, 33, 43, 99, 101-103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" на рішення господарського суду міста Києва від 22.06.2015 року (оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України 06.07.2015 року) по справі № 906/218/15 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 22.06.2015 року у справі № 906/218/15 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 906/218/15 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 107 ГПК України.

Постанова Київського апеляційного господарського суду за наслідками перегляду відповідно до ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді Т.В. Ільєнок

К.В. Тарасенко