ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2015 року Справа № 915/1177/15

за позовом: Первомайського міжрайонного прокурора /вул. К. Маркса, 18, м. Первомайськ, Миколаївська обл.,55200/ в інтересах держави в особі

позивача: Управління містобудування, архітектури, комунальної власності та земельних питань Первомайської міської ради /вул. Грушевського, 3, м. Первомайськ, Миколаївська обл., 55200/

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 /АДРЕСА_1/

про стягнення 25695,23 грн. та розірвання договору оренди

Суддя Д.О. Бездоля

ПРЕДСТАВНИКИ:

від прокурора: Бескровна І.І. (посвідчення від 13.08.2015 № 035058)

від позивача: Растєряєва О.В. (довіреність від 26.01.2015)

від відповідача: ОСОБА_1

СУТЬ СПОРУ: прокурор звернувся до господарського суду в інтересах позивача з позовом до відповідача про:

- розірвання договору оренди нерухомого майна комунальної власності від 01.05.2011 НОМЕР_2, укладеного між сторонами;

- стягнення з відповідача на користь позивача 21099,77 грн. заборгованості з орендної плати та 3191,60 грн. пені.

31.08.2015 прокурор подав до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 24641,67 грн. боргу по орендній платі та 1053,56 грн. пені. Позовну вимогу про розірвання договору прокурор залишив без змін.

Суд прийняв дану заяву прокурора до розгляду.

Заявлений позов прокурор обґрунтовує систематичним неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за спірним договором зі сплати орендної плати.

Позивач позов прокурора підтримав.

Відповідач погодився з доводами прокурора та позивача та визнав наявність спірної заборгованості перед позивачем, проте просив суд не розривати спірний договір.

Ухвалою суду від 06.07.2015 провадження у справи було порушено, позовна заява прийнята до розгляду, розгляд справи призначений на 13.08.2015 о 11 год. 10 хв.

Ухвалою суду від 13.08.2015 розгляд справи був відкладений на 02.09.2015 об 11 год. 30 хв. у зв'язку з неподанням відповідачем витребуваних судом доказів та необхідністю витребування нових доказів по справі.

Ухвалою суду від 07.09.2015 за клопотанням прокурора строк розгляду спору був продовжений на 15 днів, а розгляд справи призначений на 17.09.2015 о 12 год. 30 хв.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення присутніх учасників судового процесу, суд -

ВСТАНОВИВ:

01.05.2011 між позивачем та відповідачем був укладений спірний договір оренди нерухомого майна комунальної власності НОМЕР_2 (далі - договір), за яким позивач зобов'язався передати, а відповідач, в свою чергу, прийняти в строкове платне користування майно комунальної власності міста (далі - майно) на 1 поверсі загальною площею 38,3 кв.м., розміщене за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до п.п. 3.1., 3.2., 3.3., 3.6. та 3.7. договору:

- орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду комунального майна, затвердженої рішенням міської ради від 25.02.2010 № 9 (далі - методика), або за результатами конкурсу на право оренди майна і на дату підписання договору становить 492,51 грн.;

- нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством;

- орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за попередній місяць;

- орендна плата сплачується відповідачем тільки в грошовій формі незалежно від наслідків господарської діяльності щомісячно не пізніше 15 числа поточного місяця до місцевого бюджету, згідно з наданим позивачем рахунком, який відповідач до 10 числа щомісячно самостійно отримує в кабінеті № 316 міськвиконкому;

- орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується з орендаря відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Згідно з п. 10.1. договору цей договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє з 01.05.2011 до 01.04.2014 включно.

На виконання умов договору позивач передав, а відповідач прийняв в оренду нежитлове приміщення, що підтверджується актом приймання-передачі від 01.05.2011 та поясненнями учасників судового процесу.

01.04.2014 між позивачем та відповідачем була укладена додаткова угода № 1 до спірного договору, якою сторони внесли зміни до п.п. 3.1. та 10.1. договору, а саме:

- орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду комунального майна, затвердженої рішенням міської ради від 25.02.2010 № 9 (далі - методика), або за результатами конкурсу на право оренди майна і на дату підписання додаткової угоди становить 1333,34 грн.;

- продовжити термін дії договору оренди на 2 роки 11 місяців з 01.04.2014 до 01.03.2017 включно.

За період користування відповідачем майном за договором з вересня 2013 року по серпень 2015 року (включно) відповідач мав сплатити позивачу орендну плату у розмірі 24641,67 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи розрахунками, поясненнями прокурора, позивача та не заперечується відповідачем.

Проте відповідач вказане зобов'язання не виконав, що підтверджується поясненнями прокурора, позивача та визнається відповідачем.

Таким чином, станом на час вирішення даного спору сума основного боргу відповідача перед позивачем за спірним договором за період з вересня 2013 року по серпень 2015 року (включно) становить 24641,67 грн.

Оцінюючи подані учасниками судового процесу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, господарський суд вважає, що позов прокурора підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ст. 795 Цивільного кодексу України передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором. Повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Як встановлено судом станом на час вирішення даного спору сума основного боргу відповідача перед позивачем за спірним договором за період з вересня 2013 року по серпень 2015 року (включно) становить 24641,67 грн., а отже позов прокурора в цій частині підлягає повному задоволенню господарським судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з ч. 2 ст. 217 Господарського кодексу України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Як встановлено судом, у п. 3.7. договору сторони визначили, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується з орендаря відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

За цих підстав, суд, перевіривши поданий розрахунок пені, вважає, що позов прокурора в частині стягнення з відповідача пені, нарахованої за період з 04.03.2015 по 27.08.2015, в сумі 1053,56 грн. також підлягає повному задоволенню судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Згідно з ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Як встановлено судом відповідач з вересня 2013 року по серпень 2015 року, тобто систематично протягом тривалого часу, не виконує свого зобов'язання по договору зі сплати відповідачу орендної плати.

Господарський суд вважає, що дане порушення відповідачем умов договору є істотним, оскільки позивач значною мірою позбавлений того, на що він розраховував при укладенні даного договору, - отримання орендних платежів, а отже позов прокурора в частині розірвання спірного договору ґрунтується на фактичних обставинах справи та чинному законодавстві України, а тому підлягає задоволенню судом.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідач жодним чином не спростував обставини, доведені суду прокурором та позивачем.

Згідно з ст. 49 ГПК України судові витрати підлягають покладенню на відповідача.

Керуючись ст. ст. 1, 4, 4-3, 22, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, номер НОМЕР_1) на користь Управління містобудування, архітектури, комунальної власності та земельних питань Первомайської міської ради (вул. Грушевського, 3, м. Первомайськ, Миколаївська обл., 55200, код 24063287) 24641 (двадцять чотири тисячі шістсот сорок одна) грн. 67 коп. основного боргу та 1053 (одна тисяча п'ятдесят три) грн. 56 коп. пені.

3. Розірвати договір оренди нерухомого майна комунальної власності від 01.05.2011 НОМЕР_2, укладений між Управлінням містобудування, архітектури, комунальної власності та земельних питань Первомайської міської ради та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1.

4. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, номер НОМЕР_1) до Державного бюджету України судовий збір в сумі 3045 (три тисячі сорок п'ять) грн. 00 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 22.09.2015.

Суддя Д.О.Бездоля