донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

22.09.2015 справа №908/3632/14

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі судового засідання:ОСОБА_4
за участю представників сторін:
від позивача від відповідача (скаржник)ОСОБА_5; не зявився
розглянувши апеляційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю «ДОНХІМТРАНС», м. Миколаїв
на рішення господарського суду Запорізької області
від26.11.2014р. (повний текст оформлено та підписано 28.11.2014р.)
у справі№ 908/3632/14 (суддя Дроздова С.С.)
за позовомПублічного акціонерного товариства «Банк Форум», м.Київ в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_6
до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОНХІМТРАНС», м. Миколаїв
про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 33 951,39 ЄВРО

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Банк Форум», м. Київ звернулося до господарського суду Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОНХІМТРАНС», м. Миколаїв про стягнення заборгованості за кредитним договором № 6-0033/13/15-LTf від 25.09.2013 р. в сумі 33978,62 ЄВРО, в тому числі: 6026,21 ЄВРО простроченої заборгованості по поверненню кредитних коштів; 26145,87 ЄВРО поточної заборгованості по поверненню кредитних коштів; 1070,63 ЄВРО простроченої заборгованості за нарахованими процентами; 383,39 ЄВРО поточної заборгованості за нарахованими процентами; 352,52 ЄВРО пені за простроченим кредитом та процентами.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 29.09.2014 р. позов було прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 908/3632/14.

Публічним акціонерним товариством «Банк Форум», м. Київ надано заяву (вих.№11380/4.1 від 12.11.2014 р.) про збільшення позовних вимог та заяву від 17.11.2014р. про відмову від позову в частині вимог про стягнення пені за простроченим кредитом та процентами за користування кредитними коштами.

Господарським судом Запорізької області справа розглянута з урахуванням вказаних заяв.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 26.11.2014 р. у справі №908/3632/14 задоволені позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Банк Форум», м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОНХІМТРАНС», м.Миколаїв (в редакції заяви від 12.11.2014 р. вих. № 11380/4.1) про стягнення заборгованості у сумі 33951,39 ЄВРО, з яких: 7072,04 ЄВРО прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів; 25100,04 ЄВРО поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів; 1430,78 ЄВРО прострочена заборгованість за нарахованими процентами; 348,53 ЄВРО поточна заборгованість за нарахованими процентами.

Не погодившись з прийнятим рішенням місцевого господарського суду відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю «ДОНХІМТРАНС», м. Миколаїв, звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 26.11.2014 р. у цій справі та прийняти нове рішення. Крім того, в обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що суд першої інстанції не врахував суттєву зміну обставин, що склалися в процесі виконання кредитного договору, а також на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права.

Ухвалою від 03.07.2015 р. Донецьким апеляційним господарським судом було порушено апеляційне провадження у справі № 908/3632/14, розгляд апеляційної скарги призначено на 11.08.2015р. о 10 год. 00 хв.

Розпорядженням секретаря першої судової палати Донецького апеляційного господарського суду від 11.08.2015р., у звязку із відпусткою судді Гези Т.Д., було змінено склад колегії суддів та сформовано її у складі: головуючий суддя Ушенко Л.В., члени колегії: суддя Агапов О.Л. та суддя Склярук О.І.

Через канцелярію суду від позивача, на виконання ухвали суду від 03.07.2015 р. у справі № 908/3632/14, надійшов відзив на апеляційну скаргу та клопотання про приєднання до матеріалів справи додаткових документів.

В судове засідання 11.08.2015 р. зявився представник позивача, який заперечив проти апеляційної скарги.

Представник скаржника в судове засідання 11.08.2015р. не зявився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Ухвалою від 11.08.2015 р. розгляд апеляційної скарги у справі № 908/3632/14 було відкладено на 22.09.2015р. о 10 год. 45 хв.

21.09.2015 р. через канцелярію суду, на виконання ухвали від 11.08.2015 р. у справі № 908/3632/14, від позивача надійшли письмові пояснення щодо розрахунку пені.

Розпорядженням голови Донецького апеляційного господарського суду від 22.09.2015 р. у звязку із відпусткою судді Склярук О.І. змінено склад колегії суддів та сформовано її у складі: головуючий суддя Ушенко Л.В., члени колегії: суддя Агапов О.Л. та суддя Геза Т.Д.

В судове засідання 22.09.2015 р. зявився представник позивача; представник скаржника в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, був належним чином повідомлений про день, час та місце проведення судового засідання.

Суд не визнавав явку представників сторін обовязковою, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника скаржника.

Згідно зі ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст.101 ГПК України, апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішень місцевого господарського суду в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду встановила наступне.

25.09.2013р. між Публічним акціонерним товариством «Банк Форум», м. Київ та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДОНХІМТРАНС», м. Миколаїв було укладено кредитний договір № 6-0033/13/15-LTf, згідно з яким Банк надає Позичальнику кредитні кошти на засадах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, в межах 37650,00 ЄВРО, з кінцевим терміном повернення кредиту до 24.09.2016р. включно, для придбання автотранспорту з комісією 1% від розміру кредиту за видачу кредиту (п. 1.1, 1.2 кредитного договору № 6-0033/13/15-LTf від 25.09.2013р.).

Відповідно по п. 3.4 кредитного договору Позичальник (відповідач) сплачує проценти за фіксованою процентною ставкою, яка встановлюється в розмірі 13,00 % річних.

Відповідно до п. 2.3 кредитного договору кредит надається в безготівковій формі шляхом перерахування кредитором грошових коштів з відповідного внутрішньобанківського позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника, відкритий у кредитора, з наступним переказом коштів на цілі, визначені в п. 1.2 даного договору, за наданим позичальником розрахунковим документом (платіжне доручення).

Пунктом 3.1 кредитного договору передбачено, що сплата процентів позичальником здійснюється за фактичний строк користування кредитом. Нарахування процентів здійснюється щомісячно в останній робочий день місяця, при цьому за перший місяць користування кредитом проценти нараховуються з дня отримання кредитних коштів до останнього календарного дня місяця, в подальшому - з першого по останній календарний день кожного місяця, в останній місяць користування кредитом - з першого календарного дня місяця до дня, що передує дню повернення кредиту в повному обсязі.

Відповідно до п. 3.1.1 кредитного договору при розрахунку процентів враховується день надання кредиту та не враховується день повного погашення заборгованості за кредитом, використовується річна процентна ставка в розмірі, зазначеному в п. 1.2 цього договору, та приймається рік, що складається з фактичної кількості календарних днів у відповідному році - 365 або 366 днів - для вибірок у гривні та умовно 360 днів у відповідному році - для вибірок в іноземній валюті.

Кредитним договором в п.п. 8.2, 8.3 п. 8 передбачено, що за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, несвоєчасну сплату процентів або комісій, Позичальник оплачує Кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діятиме протягом відповідного порушення, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Розрахунок розміру пені здійснюється виходячи з офіційного курсу гривні до ЄВРО, встановленого НБУ на дату сплати пені.

Відповідно до п. 7.2.1 кредитного договору при настанні випадку порушення зобов'язань банк має право вимагати дострокового погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів та/або комісій, можливої неустойки (штрафу, пені), відшкодування документально підтверджених, реальних (фактично понесених) збитків тощо протягом 7 (семи) робочих днів від дати відправлення кредитором відповідного письмового повідомлення; та/або скористатися будь-якими іншими своїми правами, передбаченими кредитним договором та/або законодавством України.

Банк виконав свої зобовязання перед відповідачем за кредитним договором надав кредитні кошти у сумі 37650,00 ЄВРО, що підтверджується випискою по особовим рахункам з 25.09.2013р. по 30.09.2014р. (а.с. 50) та меморіальним ордером № 566339 від 26.09.2013р. (а.с. 14).

Оскільки відповідач станом на 03.09.2014 р. мав заборгованість зі сплати кредиту та процентів, Публічне акціонерне товариство «Банк Форум», м. Київ звернулося до господарського суду Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОНХІМТРАНС», м. Миколаїв про стягнення заборгованості за кредитним договором № 6-0033/13/15-LTf від 25.09.2013 р. в сумі 33978,62 ЄВРО, в тому числі: 6026,21 ЄВРО простроченої заборгованості по поверненню кредитних коштів; 26145,87 ЄВРО поточної заборгованості по поверненню кредитних коштів; 1070,63 ЄВРО простроченої заборгованості за нарахованими процентами; 383,39 ЄВРО поточної заборгованості за нарахованими процентами; 352,52 ЄВРО пені за простроченим кредитом та процентами станом на 03.09.2014 р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 29.09.2014 р. за даним позовом було порушено провадження у справі № 908/3632/14 і призначено судове засідання на 27.10.2014 р.

Ухвалою від 27.10.2014 р. у справі № 908/3632/14 розгляд справи було відкладено на 17.11.2014 р.

У судовому засіданні 17.11.2014 р. представник позивача надав суду копію заяви від 12.11.2014 р. вих. № 11380/4.1 про збільшення позовних вимог, відповідно до якої розмір заборгованості станом на 01.10.2014 р. збільшився і складає 34009,54 ЄВРО, з яких: 7072,04 ЄВРО прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів; 25100,04 ЄВРО поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів; 1430,78 ЄВРО прострочена заборгованість за нарахованими процентами; 348,53 ЄВРО поточна заборгованість за нарахованими процентами; 58,15 ЄВРО пеня за простроченими процентами.

Ухвалою від 17.11.2014 р. у справі № 908/3632/14 суд першої інстанції прийняв збільшення позовних вимог (оригінал заяви зареєстрований в канцелярії суду 18.11.2014р.).

Фактично даною заявою позивач збільшив загальний розмір позовних вимог щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, але при цьому мало місце зменшення розміру пені, заявленої в позовній заяві з 352,52 ЄВРО до 58,15 ЄВРО.

Одночасно у судовому засіданні 17.11.2014 р. представник позивача звернувся до суду із письмовою заявою, в якій відмовився від вимог щодо стягнення пені за простроченим кредитом та процентами у сумі 410,67 ЄВРО. Розрахунок зазначеної суми до заяви не додано.

Як вбачається з матеріалів справи, дана сума пені фактично складається із суми 352,52 ЄВРО, заявленої до стягнення при поданні позовної заяви, та суми 58,15 ЄВРО, яку позивач просив стягнути згідно з заявою про збільшення позовних вимог.

Ухвалою від 17.11.2014р. у справі № 908/3632/14 суд першої інстанції прийняв відмову позивача від позовних вимог в частині нарахованої пені за простроченим кредитом та процентами у сумі 410,67 ЄВРО.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 ГПК України, відмова позивача від позову викладається в адресованій господарському суду письмовій заяві, що долучається до справи. Ця заява підписується відповідно позивачем або уповноваженим на це представником.

Вказана заява підписана представником Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» за довіреністю ОСОБА_7

Згідно із ч. 3 ст. 28 ГПК України, представниками юридичних осіб можуть бути також особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації.

Відповідно до довіреності № 10/07-04 від 14.08.2014 р., виданої позивачем на імя ОСОБА_7, для виконання представницьких функцій Представнику надається право вести справи в усіх судових провадженнях з усіма правами, що надані законом позивачу, відповідачу, третій особі та потерпілому (без права: повної або часткової відмови від позовних вимог) (а.с. 71).

Разом з тим, суд першої інстанції прийняв заяву представника позивача, ОСОБА_7, про відмову від позовних вимог в частині нарахованої пені за простроченим кредитом та процентами у сумі 410,67 ЄВРО, зазначивши про це в ухвалі від 17.11.2014 р., незважаючи на те, що у представника позивача не було повноважень на звернення до суду із такою заявою.

Ухвалою від 17.11.2014 р. господарський суд Запорізької області не приймав процесуального рішення в порядку ч. 4 ст. 78 ГПК України про припинення провадження в частині стягнення пені за простроченими процентами, а лише зазначив про прийняття судом заяви позивача про відмову від позову в цій частині.

Місцевий суд визначив, що остаточному розгляду підлягають позовні вимоги (з урахуванням заяви про відмову від вимог щодо пені) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОНХІМТРАНС», м. Миколаїв заборгованості за кредитним договором № 6-0033/13/15-LTf від 25.09.2013р. в сумі 33951,39 ЄВРО, в тому числі: 7072,04 ЄВРО простроченої заборгованості по поверненню кредитних коштів; 25100,04 ЄВРО поточної заборгованості по поверненню кредитних коштів; 1430,78 ЄВРО простроченої заборгованості за нарахованими процентами; 348,53 ЄВРО поточної заборгованості за нарахованими процентами, тобто без вимог щодо стягнення пені за простроченими процентами у сумі 58,15 ЄВРО, заявлених в заяві про збільшення розміру позовних вимог.

З цього приводу колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Подавши заяву про збільшення розміру позовних вимог від 12.11.2014 р., яку прийняв суд, позивач одночасно зменшив розмір вимог щодо стягнення пені, нарахованої на суму заборгованості по тілу кредиту та процентам з 352,52 ЄВРО до 58,15 ЄВРО.

Місцевий суд правомірно зазначив в рішенні, що у нього відсутні підстави для припинення провадження у справі в частині, на яку зменшився розмір позовних вимог. При цьому місцевий господарський суд не врахував, що вимоги щодо стягнення пені позивач фактично зменшив на 294,37 ЄВРО (352,52 ЄВРО 58,15 ЄВРО), а вимоги про стягнення пені у сумі 58,15 ЄВРО підлягали розгляду по суті як остаточні вимоги щодо пені згідно із заявою про збільшення розміру позовних вимог. Будь-яке процесуальне рішення судом в цій частині вимог не приймалося і не розглядалося по суті (в тому числі щодо припинення провадження у справі в частині цих вимог по п. 4 ст. 80 ГПК України за заявою представника позивача від 17.11.2014 р. про відмову від вимог щодо пені, яку суд безпідставно прийняв за відсутності на це повноважень у представника позивача).

Таким чином вимоги щодо стягнення пені за порушення строків сплати процентів у сумі 58,15 ЄВРО, згідно із заявою про збільшення розміру позовних вимог, підлягали розгляду по суті з прийняттям відповідного рішення щодо цих вимог. В результаті допущеного порушення місцевим господарським судом процесуального законодавства рішення суду щодо вимоги позивача про стягнення пені у сумі 58,15 ЄВРО не було прийнято.

Відповідно до ст. 193 ГК України та ст. 526 ЦК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до положень ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В частині 1 ст. 1054 ЦК України зазначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1056 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

З матеріалів справи вбачається, що банком виконані зобовязання щодо видачі кредиту на підставі договору № 6-0033/13/15-LTf від 25.09.2013р.

Відповідач свої зобовязання щодо своєчасного погашення кредиту та сплати відсотків не виконав в повному обсязі, у звязку із чим виникла заборгованість по тілу кредиту, відсоткам та пені.

Наявність заборгованості підтверджується матеріалами справи і відповідачем не спростована.

Таким чином, є вірним висновок місцевого господарського суду про обґрунтованість вимог позивача про стягнення 7072,04 ЄВРО простроченої заборгованості по поверненню кредитних коштів, 25100,04 ЄВРО поточної заборгованості по поверненню кредитних коштів, 1430,78 ЄВРО простроченої заборгованості за нарахованими процентами, 348,53 ЄВРО поточної заборгованості за нарахованими процентами і в цій частині рішення суду є законним та обґрунтованим, а апеляційна скарга є такою, що не підлягає задоволенню.

Також, позивачем предявлені вимоги щодо стягнення з відповідача пені за простроченими процентами у сумі 58,15 ЄВРО (в редакції заяви від 12.11.2014р. про збільшення розміру позовних вимог).

Як вже зазначалося, місцевим господарським судом не прийняте рішення по суті зазначених вимог.

Повноваження суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції вичерпно визначено в ст. 103 ГПК України, яка не передбачає можливості передачі справи на новий розгляд до суду першої інстанції (окрім випадків скасування ухвал, визначених в ч. 7 ст. 106 ГПК України).

В п. 9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 17.05.2011р. «Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ ГПК України» зазначено наступне: «якщо у процесі перегляду справи апеляційним господарським судом буде встановлено, що суд першої інстанції, приймаючи процесуальний акт, неправомірно відмовив у задоволенні частини позовних вимог, або припинив провадження чи залишив без розгляду позов у певній частині, або ж не розглянув одну чи кілька заявлених вимог, у тому числі в зв'язку з неправомірною відмовою в прийнятті зустрічної позовної заяви тощо, суд апеляційної інстанції повинен самостійно усунути відповідне порушення. Він не вправі передавати справу на новий розгляд до господарського суду першої інстанції».

Таким чином, колегією суддів розглядаються по суті вимоги позивача щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Донхімтранс», м. Миколаїв пені за прострочення сплати процентів у сумі 58,15 ЄВРО з прийняттям рішення в цій частині.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 ГПК України порушення зобовязання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Пунктом 8.2 кредитного договору передбачено, що за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, процентами та комісії Позичальник зобовязаний сплатити Кредитору пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє протягом відповідного порушення, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Відповідно до п. 8.3 зазначеного договору, розрахунок розміру пені, що підлягає сплаті здійснюється виходячи з офіційного курсу гривні до ЄВРО, встановленого НБУ на дату оплати пені.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений ст. 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»).

Таким чином, розмір пені пов'язаний із розміром облікової ставки Національного банку України, який визначається до національної валюти - гривні, і чинне законодавство не передбачає встановлення Національним банком України облікової ставки для іноземної валюти, тому пеня має обчислюватися та стягуватися за судовими рішеннями лише у національній валюті України - гривні.

Позивачем заявлені вимоги про стягнення пені в іноземній валюті і розрахунок пені, що є предметом розгляду, визначався в ЄВРО зпорушенням методики її розрахунку (без конвертування суми заборгованості за офіційним курсом НБУ за кожний день прострочки в гривню, до якої застосовується подвійна облікова ставка НБУ (а.с. 41). Розрахунку пені в гривні на вимогу колегії суду позивач не надав, наполягав на обґрунтованості нарахованої пені в іноземній валюті і в суді першої інстанції вимоги щодо стягнення пені в гривні не заявляв.

Колегія суддів вважає, що вимоги позивача щодо стягнення пені у сумі 58,15 ЄВРО є необґрунтованими, розрахунок суми пені, предявленої до стягнення за простроченими процентами, не ґрунтується на чинному законодавстві і є недоведеним.

З огляду на викладені обставини та мотиви, Донецький апеляційний господарський суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені за прострочення сплати процентів у сумі 58,15 ЄВРО задоволенню не підлягають.

Щодо доводів скаржника про неналежне повідомлення його про день, час і місце розгляду справи, то колегія суддів зазначає наступне.

З метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору учасники процесу повинні бути проінформовані належним чином про час і місце проведення судового засідання і це є гарантією права особи на судовий захист.

Відповідно до ст. 64 ГПК України суддя, прийнявши позовну заяву, не пізніше трьох днів з дня її надходження надсилає сторонам ухвалу про порушення провадження у справі за повідомленою ними господарському суду адресою, а в разі ненадання суду відповідної інформації за адресою, зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ч. 1 ст. 64 та ст. 87 ГПК України.

Відповідач відповідно до позовної заяви та роздруківки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 19.09.2014р. станом на 19.09.2014р. знаходився на території проведення антитерористичної операції в м. Торез Донецької області.

На час розгляду апеляційної скарги відповідач змінив свою адресу і знаходиться в м.Миколаїв Миколаївської області.

Відповідно до листа УДППЗ «Укрпошта» від 18.09.2014р. № 532-12-6760 (а.с. 30) у звязку із проведенням бойових дій в зоні АТО, блокуванням окремих обєктів поштового звязку та через неможливість доставки поштових відправлень одержувачем з 22.07.2014р., до окремої вказівки, УДППЗ «Укрпошта» призупинило приймання для пересилання поштових відправлень до населених пунктів Донецької області, зокрема до м.Торез Донецької області.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.09.2014р. господарським судом Запорізької області порушено провадження у справі № 908/3632/14. Судове засідання було призначене на 27.10.2014р. Явка представників сторін була визначена обовязковою.

Згідно з даними, зазначеними у позовній заяві, Витягом та роздруківкою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 15-21) юридичною адресою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОНХІМТРАНС» на момент подання позовної заяви є АДРЕСА_1, телефон для здійснення звязку з юридичною особою +20.

Ухвалу господарського суду Запорізької області від 29.09.2014р. у цій справі було направлено сторонам поштою за адресами, зазначеними у позовній заяві. У матеріалах справи (а.с. 34) міститься конверт з відбитком печатки Укрпошти від 01.10.2014р. та з відміткою пошти про те, що відсутній поштовий обмін з Донецьком та Луганськом.

Ухвалою суду від 27.10.2014р. у справі № 908/3236/14 у звязку із неявкою представника відповідача було відкладено розгляд справи на 17.11.2014р.

Ухвала суду від 27.10.2014р. (згідно з відміткою канцелярії суду) була направлена 28.10.2014р. двом адресатам. Доказів повернення поштового відправлення на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Донхімтранс» матеріали справи не містять.

Відповідно до листа УДППЗ «Укрпошта» від 27.10.2014р. була поновлена робота в окремих населених пунктах Донецької та Луганської областей, зокрема частково забезпечувалося надання послуг поштового звязку у м. Торез Донецької області.

Дані щодо зміни місцезнаходження або поштової адреси відповідача при розгляді справи в суді першої інстанції станом на 27.10.2014 р. відсутні.

В матеріалах справи (а.с. 100) також наявний акт господарського суду Запорізької області про те, що поштове відправлення з ухвалою суду від 17.11.2014р. про відкладення справи на 26.11.2014р. повернуто поштою у звязку з неможливістю його вручення, що підтверджується і поштовим конвертом з відміткою пошти (а.с. 99).

З урахуванням зазначеного колегія суддів вважає доводи скаржника щодо неповідомлення його судом про день, час і місце розгляду справи є необґрунтованими.

Щодо посилання скаржника на зміну суттєвих умов кредитного договору в звязку з проведенням на території Донецької області антитерористичної операції, то зазначені доводи скаржника не можуть бути прийняті до уваги апеляційною інстанцією.

Матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем (скаржником) як стороною кредитного договору ініціювалось питання про внесення змін до кредитного договору в звязку з істотною зміною обставин (ч. 2 ст. 652 ЦК України) і що між сторонами була укладена відповідна додаткова угода щодо цього питання.

Відповідно до ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається (якщо інше не передбачено законом або договором).

Згідно з ч. 1 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін. При цьому зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір, або уклали б його н інших умовах.

Більш того, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінилися, то він може бути змінений судом на вимогу зацікавленої сторони за наявності одночасно всіх чотирьох умов, визначених в ч. 2 ст. 652 ЦК України.

Відповідач не звертався до суду з вимогою щодо внесення змін до кредитного договору. Такі вимоги не були предметом розгляду у даній справі.

У разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо (ч. 1 ст. 653 ЦК України).

Як вже зазначалося, зміни до кредитного договору із вказаних підстав не вносилися сторонами і зобовязання сторін договору були незмінними на момент прийняття судом відповідного рішення.

Таким чином, за результатами апеляційного розгляду справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Донхімтранс», м. Миколаїв задоволенню не підлягає, а рішення господарського суду Запорізької області підлягає зміні з урахуванням прийнятого Донецьким апеляційним господарським судом рішення щодо вимог про стягнення пені за прострочення сплати процентів у сумі 58,15 ЄВРО за кредитним договором. В іншій частині рішення господарського суду Запорізької області підлягає залишенню без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги та судові витрати у сумі 9 грн. 48 коп. за розгляд справи у суді першої інстанції покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 91, 99, 101, 102, п. 4 ст. 103, п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 104, 105 ГПК України, Донецький апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Донхімтранс», м.Миколаїв на рішення господарського суду Запорізької області від 26.11.2014р. у справі №908/3632/14 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Запорізької області у справі № 908/3632/14 від 26.11.2014р. змінити.

3. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Банк Форум», м. Київ в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Донхімтранс», м. Миколаїв про стягнення заборгованості за кредитним договором № 6-0033/13/15-LTf від 25.09.2013 р. в сумі 34009,54 ЄВРО, з яких 7072,04 ЄВРО прострочена заборгованість по тілу кредиту; 25100,04 ЄВРО поточна заборгованість по кредиту; 1430,78 ЄВРО прострочена заборгованість по процентам; 348,53 ЄВРО поточна заборгованість по процентам, 58,15 ЄВРО пеня за несвоєчасну сплату процентів, - задовольнити частково.

4. Відмовити в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Банк Форум», м. Київ в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Донхімтранс», м. Миколаїв про стягнення пені за прострочення сплати процентів за кредитним договором № 6-0033/13/15-LTf від 25.09.2013р. у сумі 58,15 ЄВРО.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОНХІМТРАНС" (54028, Миколаївська обл., місто Миколаїв, ВУЛИЦЯ КОСМОНАВТІВ, будинок 89, ) на користь Державного бюджету України (одержувач: УДКСУ у м.Запоріжжя (Орджонікідзевський район), 22030001; банк одержувача: ГУДКСУ у Запорізькій області; МФО 813015; ; № рахунку 3007, код класифікації доходів бюджету 22030001 "Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050) судовий збір за розгляд позовної заяви у сумі 9 (девять) грн. 48 коп.

6. Зобовязати господарський суд Запорізької області видати наказ.

7. В іншій частині рішення господарського суду Запорізької області від 26.11.2014р. у справі №908/3632/14 залишити без змін.

8. Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий Л.В. Ушенко

Судді О.Л. Агапов

ОСОБА_3

Надруковано 7 екз.:

2.позивачу

2.відповідачу

1.ГСЗО

1.у справу

1.ДАГС