РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2015Справа №910/16919/15

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді Привалова А.І.
при секретарі Островській Г.С.

розглянувши справу № 910/16919/15

за позовом Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району»;
до Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора «Покровська» Шевченківського району;
про стягнення 15 068, 95 грн.

Представники сторін:

від позивача:Коломийченко І.В., довіреність № 73-Д від 26.12.2014р.
відповідача:Іванова Т.Ю., довіреність б/н від 16.03.2015р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось комунальне підприємство "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" (надалі - позивач) з позовом до комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна контора "Покровська" Шевченківського району (надалі - відповідач) про стягнення 15068,95 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення вимог Закону України "Про житлово-комунальні послуги" не розрахувався за фактично спожиті у період з 30.11.2010р. по 29.11.2013р. послуги, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 8705,07 грн., за прострочення сплати якої нараховані інфляційні втрати - 2199,06 грн. та 3% річних - 650,34 грн. Крім того, у відповідача виникла заборгованість у сумі 115 540,96 грн. за спожиті у період з 31.12.2013р. по 27.06.2014р. комунальні послуги на підставі укладеного між сторонами Договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення № П-292 від 01.11.2013р. За прострочення сплати заборгованості в сумі 2875,53 грн., позивачем нараховані втрати від інфляції в сумі 571,11 грн. та 3% річних - 67,83 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.07.2015р. порушено провадження у справі № 910/16919/15 та призначено її розгляд на 06.08.2015р.

20.07.2015р. через канцелярію суду від позивача надійшли додаткові пояснення

Присутнім у судовому засіданні 13.08.2015р. представником позивача підтримано позовні вимоги, вважаючи їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позові, та частково надано витребувані судом докази.

Представник відповідача в судовому засіданні подав відзив на позовну заяву та заперечив проти позову повністю з підстав, наведених у відзиві.

У зв'язку з необхідністю витребування нових доказів ухвалою господарського суду міста Києва від 06.08.2015р. розгляд справи, відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, відкладено на 20.08.2015р.

Представник позивача, присутній в судовому засіданні 20.08.2015р., подав витребувані судом документи та надав пояснення по суті спору. Позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача, присутній в судовому засіданні 20.08.2015р., проти позову заперечив та подав доповнення до відзиву на позовну заяву.

В судовому засіданні 20.08.2015р. в порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено перерву до 02.09.2015р.

В судовому засіданні 02.09.2015р. представник позивача підтримав позовні вимоги та подав заперечення на відзив.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог, посилаючись на пропуск позивачем строку позовної давності та відсутністю доказів фактичного користування комунальними послугами у приміщенні по вул. Тургенєвській, 26-28 в місті Києві.

Представник позивача, на підставі ст. 69 ГПК України, подав клопотання про продовження строку вирішення спору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.09.2015р. строк вирішення спору продовжено на п'ятнадцять днів та у зв'язку з необхідністю витребування нових доказів розгляд справи відкладено на 15.09.2015р.

В судове засідання 15.09.2015р. представники сторін з'явились.

Представник позивача подав уточнений розрахунок заборгованості. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача подав власний розрахунок заборгованості та заперечив проти позову з підстав, викладених у відзиві та доповненні до відзиву на позовну заяву.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих позивачем, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, в засіданні суду була оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" відповідно до рішення Київської міської ради від 22.09.2011р. № 24/6240 "Про питання діяльності комунальних підприємств, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва" перейменоване з комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради, зареєстрованого Шевченківською районною у м. Києві державною адміністрацією 31.10.2001р., та є виконавцем житлово-комунальних послуг у Шевченківському районі м. Києва.

Відповідно до п. 2.1 Статуту, Підприємство створене з метою отримання прибутку від господарської діяльності, спрямованої на задоволення суспільних потреб, надання послуг населенню у сфері житлово-комунального господарства в якості виконавця цих послуг.

01.11.2003р. між комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Шевченківського району (ЖЕК-1016) та акціонерною енергопостачальною організацією "Київенерго" укладено Договір на постачання теплової енергії у гарячій воді № 33-0015, відповідно до якого остання зобов'язалась виробляти та поставляти теплову енергію підприємству для потреб опалення та гарячого водопостачання, а підприємство оплатити її відповідно до умов зазначеного договору.

Відповідач є користувачем нежитлового приміщення за адресою м. Київ, вул. Тургенівська, 26-28, площею 34,40 кв.м. та споживає комунальні послуги, які надає виконавець комунальних послуг КП "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району".

Позивач зазначає, що у період з 30.11.2010р. по 29.11.2013р. відбулось фактичне споживання комунальних послуг, що підтверджується табуляграмами, наданими виробниками послуг на загальну суму 8705,07 грн.

Згідно з статтею 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Відносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг, і фізичною та юридичною особою, яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. N 630 (далі - Правила).

Згідно з п. 18 Правил, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

В силу частин 1, 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності: завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти; цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Згідно з статтею 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій; 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків; 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд.

Відповідно до ч. 3 статті 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", комунальні послуги надаються споживачу безперебійно, за винятком часу перерв на:

1) проведення ремонтних і профілактичних робіт виконавцем/виробником за графіком, погодженим з виконавчими органами місцевих рад або місцевими державними адміністраціями згідно з нормативними документами. Допустима тривалість перерв у наданні послуг, їх періодичність встановлюються Кабінетом Міністрів України на підставі стандартів, нормативів, норм, порядків та правил експлуатації, проведення випробувань теплових мереж, поточного і капітального ремонтів, реконструкції об'єктів житлового фонду;

2) міжопалювальний період для систем опалення, рішення про початок та закінчення якого приймається виконавчими органами відповідних місцевих рад або місцевими державними адміністраціями виходячи з кліматичних умов згідно з правилами та іншими нормативними документами;

3) ліквідацію наслідків аварій або дії обставин непереборної сили. Перерва у наданні комунальних послуг, яка виникла внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, має бути ліквідована у найкоротші терміни, що визначаються нормативними документами. Якщо ліквідація наслідків аварії або дії обставин непереборної сили потребує більше однієї доби, виконавець/виробник спільно з органами місцевого самоврядування здійснює заходи щодо зменшення її негативного впливу на споживачів.

Згідно з п. 5 ч. 3 статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами законодавства споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Крім того, 01.11.2013р. між комунальним підприємством "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" (за договором - виконавець) та комунальним підприємством "Житлово-експлуатаційна контора "Покровська" Шевченківського району (за договором - споживач) було укладено Договір № П-292 про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Відповідно до п. 1.1 договору, виконавець зобов'язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з центрального опалення, холодного та гарячого водопостачання і водовідведення, а споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.

Згідно з п. 1.2 договору, споживач користується нежитловими приміщеннями вказаними у Додатку № 1 до договору на підставі Розпорядження Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації № 53 від 07.02.2013р..

Відповідно до пунктів 2.1 та 2.2 договору, плата за надані послуги за наявності засобів обліку справляється за їх показаннями згідно з пунктами 10-14 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (падалі - "Правила"), а у разі його відсутності або несправності за нормативами (нормами) споживання. Нарахування за спожиті послуги проводиться згідно табуляграм ВАТ АК "Київводоканал" і АК "Київенерго" за тарифами; які затверджені розпорядженнями Київської міської державної адміністрації, чинними у період споживання послуг.

Згідно з п. 3.1 договору, розрахунковим періодом є календарний місяць.

У разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше 25 числа місяця, що настає за розрахунковим (п. 3.2 договору).

Як зазначає позивач, внаслідок порушення відповідачем зобов'язання щодо своєчасності та повноти оплати за період з 31.12.2013р. по 27.06.2014р., у відповідача перед позивачем виникла заборгованість по оплаті послуг за договором у розмірі 2875,53 грн.

Таким чином, позивач заявляє до стягнення з відповідача заборгованість за фактично спожиті комунальні послуги в період з 30.11.2010р. по 29.11.2013р. в розмірі 8705,07 грн., а також заборгованість по сплаті послуг за договором за період з 31.12.2013р. по 27.06.2014р. у розмірі 2875,53 грн.

З метою досудового врегулювання спору, позивачем на адресу відповідача була направлена претензія від 19.01.2015р. з вимогою погасити вказану заборгованість, але відповідач відповідь на зазначену претензію не направив і заборгованість не погасив.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач в обґрунтування вимог щодо стягнення заборгованості за фактично надані відповідачу комунальні послуги в період з 30.11.2010р. по 29.11.2013р. зазначає, що відповідач користується нежитловим приміщенням за адресою: м. Київ, вул. Тургенєвська, 26-28, загальною площею 34,40 кв. м. на підставі розпорядження Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації № 53 від 07.02.2013р. та відповідно є споживачем комунальних послуг.

Дослідивши зазначене розпорядження Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації "Про закріплення приміщень за комунальними підприємствами Шевченківського району" № 53 від 07.02.2013р., суд зазначає, що пунктом 1 цього розпорядження визначено закріпити на праві господарського відання за комунальними підприємствами Шевченківського району приміщення згідно з додатками 1-5. Так, згідно додатку 2 до вказаного розпорядження, приміщення за адресою, вул. Тургенівська, 26-28, площею 34,40 кв. м. закріплюється за комунальним підприємством "ЖЕК "Покровська" Шевченківського району.

Відповідно до п. 2 згаданого розпорядження, Шевченківська в місті Києві РДА розпорядилась комунальному підприємству "Керуюча дирекція Шевченківського району" спільно, зокрема, з комунальним підприємством "ЖЕК "Покровська" Шевченківського району в установленому порядку здійснити приймання-передачу приміщень, зазначених в п. 1 цього розпорядження.

Суд зазначає, що заявлений позивачем в позовній заяві період фактичного споживання комунальних послуг відповідачем за адресою вул. Тургенівська, 26-28, площею 34,40 кв. м визначений з 30.11.2010р. по 29.11.2013р., однак розпорядження Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації "Про закріплення приміщень за комунальними підприємствами Шевченківського району" № 53, на яке посилається позивач в підтвердження знаходження відповідача в даному приміщенні та відповідно споживання комунальних послуг, датоване лише 07.02.2013р.

Також матеріали справи не містять доказів приймання відповідачем вказаного приміщення, зокрема, відповідного акту приймання-передачі приміщення, ні в період до 07.02.2013р. (дата Розпорядження Шевченківської РДА № 53), ні до 01.11.2013 р. (дати укладання між сторонами Договору № П-292).

Статтею 32 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що позивач належними та допустимими доказами не підтвердив факт знаходження відповідача в приміщенні за адресою вул. Тургенівська, 26-28, площею 34,40 кв. м., та відповідно споживання ним комунальних послуг у період до 01.11.2013р., тобто дати укладання Договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення № П-292.

У зв'язку з вище викладеним, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у частині стягнення заборгованості по сплаті комунальних послуг за період з 30.11.2010р. до 01.11.2013р. в сумі 8096,36 грн.

Щодо решти позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості по сплаті спожитих комунальних послуг за договором за період з 01.11.2013р. по 27.06.2014р., то суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За приписами ст. 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарських зобов'язань є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 903 Цивільного кодексу України встановлено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 527 Цивільного кодексу України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

З наданих позивачем доказів вбачається, що позивач взяті на себе зобов'язання виконав належним чином, надав відповідачеві комунальні послуги згідно умов договору, а відповідач в порушення умов договору та діючого законодавства не сплатив на користь позивача вартість отриманих послуг, а саме спожиті відповідно до умов договору послуги за період з 01.11.2013р. по 27.06.2014р. у розмірі 3484,24 грн.

Враховуючи, що факт наявності основної заборгованості у відповідача перед позивачем в сумі 3484,24 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, тому позовні вимоги в цій частині визнаються судом обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню.

Оскільки відповідач припустився прострочення платежу, позивач, керуючись статтею 625 Цивільного кодексу України, просить суд стягнути з відповідача на свою користь інфляційні втрати у сумі 2770,17 грн. та 3% річних - 718,17 грн., що розраховані як на суму 8096,36 грн. фактично спожитих комунальних послуг, так і на суму заборгованості в сумі 3484,24 грн., що виникла за Договором про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення № П-292 від 01.11.2013р.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Тобто, у разі неналежного виконання боржником грошового зобов'язання виникають нові додаткові зобов'язання, які тягнуть за собою втрату матеріального характеру.

За своїми ознаками, індекс інфляції є збільшенням суми основного боргу у зв'язку з девальвацією грошової одиниці України, а 3% річних є платою за користування чужими коштами в цей період прострочки виконання відповідачем його договірного зобов'язання, і за своєю правовою природою вони є самостійними від неустойки способами захисту цивільних прав і забезпечення виконання цивільних зобов'язань, а не штрафною санкцією.

З огляду на вищевикладене та наявності заборгованості у відповідача перед позивачем за надані за договором послуги на загальну суму 3484,24 грн., суд приходить до висновку про стягнення з відповідача трьох процентів річних у сумі 69,33 грн. та втрат від інфляції в сумі 572,33 грн. за розрахунками позивача, який відповідає вимогам законодавства та матеріалам справи

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України інфляційних втрат у сумі 2197,84 грн. та 3% річних у сумі 648,84 грн., нарахованих на суму 8096,36 грн. фактично спожитих комунальних послуг, то суд відмовляє в їх задоволенні позаяк вказані вимоги є похідними та результат їх вирішення стоїть в прямій залежності від вирішення основної вимоги про стягнення боргу за фактично надані комунальні послуги, в задоволенні якої судом відмовлено.

За таких обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Щодо заперечень відповідача, які викладені у відзиві на позовну заяву та доповненнях до відзиву, то суд їх при вирішенні спору до уваги не приймає, оскільки вони спростовуються матеріалами справи та встановленими обставинами.

Витрати по сплаті судового, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна контора "Покровська" Шевченківського району (04053, м. Київ, вул. Тургенєвська, 35-А; ) на користь комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" (03190, м. Київ, вул. Кирпоноса, 10/8, ) 3484 грн. 24 коп. - боргу, 69 грн. 33 коп. - 3% річних, 572 грн. 33 грн. - втрат від інфляції та 500 грн. 24 коп. - витрат по сплаті судового збору. Видати наказ.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 21.09.2015 р.

Суддя А.І. Привалов