ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
У Х В А Л А

23 вересня 2015 р. Справа № 902/1319/15

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю - підприємства "Авіс" № 742/1 від 14.09.2015р. про забезпечення позову

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю - підприємства "Авіс" (вул. Пирогова, 150, м. Вінниця, 21037)

до: Селянського (фермерського) господарства "Конкурент" (с. Спичинці, Погребищенський р-н, Вінницька обл., 22250)

про стягнення 803 094,20 грн.

Суд:

Суддя: Кожухар М.С.

Без виклику представників сторін

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю - підприємства "Авіс" звернулось до господарського суду Вінницької області з позовом про стягнення з Селянського (фермерського) господарства "Конкурент" 803 094,20 грн., з яких: 416 070,00 грн. боргу, 177 382,59 грн. пені, 11 250,98 - 3% річних, 198 390,63 грн. інфляційних.

Ухвалою від 23.09.2015р. порушено провадження у даній справі та призначено її до розгляду.

Разом з позовними матеріалами до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю - підприємства "Авіс" № 742/1 від 14.09.2015р. про забезпечення позову, в якій позивач просить вжити стосовно СФГ "КОНКУРЕНТ" передбачений статтею 67 ПІК України захід до забезпечення позову про стягнення заборгованості шляхом накладення арешту на грошову суму у розмірі 815 749,61 грн., з яких: 803 094,20 грн. ціна позову; 12 046,41 грн. - судовий збір за подання позову; 609,00 грн. - судовий збір за забезпечення позову, яка належить СФГ "КОНКУРЕНТ" на поточному рахунку 159 у відділенні № 1 АТ "БМБанк" м. Вінниця, МФО 380913.

Дана заява мотивована наступним.

Предметом спору у даній справі є стягнення з відповідача заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання останнім договірних зобов'язань, тобто тривала і незаконна відмова оплачувати отриманий від позивача товар, внаслідок чого позивач позбавлений можливості вільно користуватися належними йому коштами, що знаходяться на рахунках Відповідача. Такі дії відповідача призводять до вичерпання оборотних коштів позивача; для позивача значно утруднене своєчасне розраховання із своїми постачальниками, виплата заробітної плати, забезпечення ритмічної роботи виробництва загалом.

Тривалість неправомірної бездіяльності Відповідача є значною (строком виконання грошового зобов'язання за Договором було 20 жовтня 2014р.) і те, що добровільно відповідач не має наміру виконувати свої грошові зобов'язання (відсутність оплати у будь-якому розмірі за отриманий товар, відповіді на вимогу позивача про виконання договірних зобов'язань), дає беззаперечні підстави вважати, що добровільного і належним чином виконання рішення суду відповідач також буде уникати, і ймовірність утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів є очевидною.

Доказами наявності фактичних обставин, викладених вище, з якими Позивач пов'язує необхідність застосування такого заходу до забезпечення позову, як накладення арешту на грошові суми, що належать відповідачу, є видаткова накладна № ЛУ000024708 від 28 квітня 2014р. на суму 416 070,00 грн., довіреність № 16 від 18 квітня 2014р. на ім'я ОСОБА_1, вимога № 124 від 19.02.2015р., які надані Позивачем у додатках до позовної заяви.

Дослідивши заяву позивача про забезпечення позову та матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно до ст. 67 ГПК України, позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

У пункті 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" № 16 від 16.12.2011 року зазначено, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно ( в тому числі, грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред"явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

При цьому, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов"язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов"язання після пред"явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов"язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення заяви.

На цьому зокрема наголошено у Постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову".

Отже, припущення позивача, що відповідач, на його думку, не має наміру виконувати рішення суду та зобов"язання за договором, не є підставою для забезпечення позову.

Крім того, позивачем не надано доказів на підтвердження доводів щодо здійснення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги та подання позову до суду. Копії видаткової накладної № ЛУ000024708 від 28 квітня 2014р. на суму 416 070,00 грн., довіреності № 16 від 18 квітня 2014р. на ім'я ОСОБА_1, вимоги № 124 від 19.02.2015р., на які посилається заявник, не підтверджують його доводів щодо можливості уникнення відповідачем добровільного виконання рішення суду.

З урахуванням наведеного, заява Товариства з обмеженою відповідальністю - підприємства "Авіс" № 742/1 від 14.09.2015р. про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Судові витрати з розгляду даної заяви відповідно до положень ст. 49 ГПК України покладаються на позивача.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 49, 66, 67, 86 ГПК України, -

У Х В А Л И В :

1. В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю - підприємства "Авіс" № 742/1 від 14.09.2015р. про забезпечення позову відмовити.

2. Копію ухвали надіслати сторонам у справі рекомендованим листом.

Суддя Кожухар М.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Пирогова, 150, м. Вінниця, 21037)

3 - відповідачу (с. Спичинці, Погребищенський р-н, Вінницька обл., 22250)