КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2015 р. Справа№ 5011-46/12625-2012

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гарник Л.Л.

суддів: Доманської М.Л.

Остапенка О.М.

за участю представників:

ліквідатор приватного акціонерного товариства "Українська екологічна страхова компанія" арбітражний керуючий Стецина І.В.;

від Моторного (транспортного) страхового бюро України: Лифар О.Ю. (довіреність №4/20-14 від 30.12.2014);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Моторного (транспортного) страхового бюро України

на ухвалу господарського суду міста Києва від 04.08.2015

у справі № 5011-46/12625-2012 (суддя Пасько М.В.)

за заявою підприємства із 100% іноземним капіталом "ААЗ Трейдінг Ко"

до приватного акціонерного товариства "Українська екологічна страхова компанія"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.09.2012 порушено провадження у справі № 5011-46/12625-2012 про банкрутство приватного акціонерного товариства "Українська екологічна страхова компанія" за заявою приватного підприємства із 100 % іноземним капіталом "ААЗ Трейдінг Ко".

Постановою від 11.11.2013 боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Стецину І.В.

Ухвалою від 15.10.2014 залишено без розгляду заяву фізичної особи - ОСОБА_4 про визнання грошових вимог до божника на суму 50 000 грн.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.01.2015 апеляційну скаргу задоволено, ухвалу господарського суду м. Києва від 15.10.2014 скасовано.

Постановою Вищого господарського суду України від 11.03.2015 постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.01.2015 та ухвалу господарського суд міста Києва від 15.10.2014 у справі № 5011-46/12625-2012 скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд господарського суд міста Києва.

Постанову суду касаційної інстанції мотивовано тим, що з ухвалених судових рішень попередніх інстанцій вбачається, що суди не з'ясовували наявність факту внесення арбітражним керуючим Стециною І.В. окремо до реєстру вимог кредиторів відомостей про вимоги ОСОБА_4 щодо відшкодування шкоди та не перевіряли, чи обліковується за Страховою компанією заборгованість перед ним згідно даних обліку боржника.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.08.2015 визнано ОСОБА_4 кредитором приватного акціонерного товариства "Українська екологічна страхова компанія" на суму 50 000 грн. - вимоги шостої черги;

зобов'язано ліквідатора приватного акціонерного товариства "Українська екологічна страхова компанія" арбітражного керуючого Стецину І.В. включити грошові вимоги ОСОБА_4 на суму 50 000 грн. до реєстру вимог кредиторів в шосту чергу задоволення.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою, Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, заяву ОСОБА_4 про визнання грошових вимог до боржника на суму 50 000 грн., а заяву з відповідними грошовими вимогами залишити без розгляду.

Скарга мотивована неповним встановленням місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи.

Скаржник зазначає, що у нього як у страхової компанії відсутні зобов'язання перед ОСОБА_4 внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров'ю громадян, оскільки шкоду було заподіяно винуватцем дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, скаржник пов'язує момент настання права вимоги у ОСОБА_4 із датою, коли сталася зазначена дорожньо-транспортна пригода, - 29.01.2011 та виходячи з цієї обставини вважає погашеними вимоги, заявлені ОСОБА_4 у даній справі про банкрутство.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник Моторного (транспортного) страхового бюро України, ліквідатор приватного акціонерного товариства "Українська екологічна страхова компанія" арбітражний керуючий Стецина І.В. апеляційну скаргу підтримали.

Інші учасники справи в судове засідання не з'явилися. Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання, колегія суддів вважає можливим здійснити перегляд ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі їх представників.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженої ухвали норм матеріального та процесуального права, вважає що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ст. 4-1 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до ч. 2 ст. 4-1 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

19.01.2013 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 22.12.2011, яким Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" викладено в новій редакції.

Згідно п. 1.1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції чинній з 19.01.2013р.) положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Положення Закону, якими врегульовано ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності Законом, якщо на цей момент господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова про визнання боржника у даній справі банкрутом була прийнята судом першої інстанції після набрання чинності новою редакцією Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Враховуючи те, що постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури у даній справі прийнята 11.11.2013, розгляд справи здійснюється за новою редакцією Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до вимог ст.1 цього Закону, сторонами у справі є конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), боржник (банкрут).

Кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника;

конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника;

поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство;

забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

Розгляд поточних грошових вимог кредиторів у ліквідаційній процедурі здійснюється господарським судом в тому ж порядку, що і конкурсних грошових вимог.

Відповідно до ч.1 ст.38 Закону з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута вважається таким, що настав; у банкрута не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів)), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури; вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Кредитори, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі

Отже, необхідною ознакою набуття статусу поточного кредитора у справі про банкрутство, є виникнення під час ліквідаційної процедури у справі про банкрутство зобов'язань грошового, тобто фінансового характеру.

Розгляд поточних грошових вимог кредиторів у ліквідаційній процедурі здійснюється господарським судом в тому ж порядку, що і конкурсних грошових вимог.

За результатами розгляду вимог кредиторів господарський суд виносить ухвалу, в якій зазначається, зокрема, розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, які вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів; розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів.

Отже, обов'язковими умовами для звернення конкурсного кредитора з вимогами до боржника є наявність у нього, по-перше, підтверджених належними документами розміру грошових вимог та підстав їх виникнення, а по-друге, доведеність факту того, що ці грошові вимоги виникли під час ліквідаційної процедури у справі про банкрутство. Саме ці обставини є предметом дослідження господарським судом під час розгляду у заяв кредиторів з поточними вимогами до боржника, результатом якого є, у разі їх доведеності, визнання відповідних вимог судом і внесення їх до реєстру кредиторів.

Наявними матеріалами справи підтверджується, що грошові вимоги ОСОБА_4 ґрунтуються на рішенні Шевченківського районного суду міста Львова від 19.11.2012 у справі № 1328/8143/12, яким, зокрема, стягнуто з ОСОБА_5 та приватного акціонерного товариства "Українська екологічна страхова компанія" на користь ОСОБА_4 моральну шкоду, завдану смертю сина - ОСОБА_6, внаслідок вчинення злочину, в розмірі 50 000 грн. Зазначене судове рішення не оскаржувалось та набрало законної сили 29.11.2012

З урахуванням викладеного, за відсутності підстав вважати таким, що відбулося виконання зазначеного рішення суду від 19.11.2012, місцевим господарським судом обґрунтовано визнано грошові вимоги ОСОБА_4 до боржника.

Доводи апеляційної скарги з урахуванням встановлених обставин справи, правильності висновку суду не спростовують.

За насідками системного аналізу фактичних обставин справи та норм чинного законодавства колегія суддів доходить висновку про те, що порушення норм матеріального та процесуального права, які могли призвести до скасування оскарженої ухвали відсутні, а мотиви з яких подано апеляційну скаргу, не можуть бути підставою для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.ст. 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України залишити без задоволення, ухвалу господарського суду міста Києва від 04.08.2015 у справі № 5011-46/12625-2012 залишити без змін.

Справу повернути до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя Л.Л. Гарник

Судді М.Л. Доманська

О.М. Остапенко