РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2015Справа №910/20798/15

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАДОСФЕРА";

до: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1;

про стягнення 66.451,29 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Юхно К.О. - за довіреністю від 22.04.2015 № 442/01-23;

відповідача: не з'явилися.

С У Т Ь С П О Р У:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ГРАДОСФЕРА" звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення з останнього заборгованості в сумі 66.451,29 грн.

Позивач свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідачем порушено грошове зобов'язання за договором найму (оренди) нежитлового приміщення від 24.09.2014 № 85/2014. Відповідач у період часу з січень 2015 по 22.06.2015 заборгованість з орендної плати та у період з квітня 2015 по 22.06.2015 відшкодування комунальних та інших послуг не здійснив, що призвело до виникнення у відповідача заборгованості в сумі 66.451,29 грн, з яких основна заборгованість складає 55.335,56, пеня в сумі - 10.569,59 грн та 3% річних в сумі 546,14 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.08.2015 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 910/20798/15.

Ухвала про порушення провадження у справі надсилалася відповідачу на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, відтак, у розумінні ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, відповідач повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Відповідач відзиву на позов, в порядку передбаченого ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, суду не надав, а тому відповідно до положень статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 21.09.2015 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи повноважного представника позивача по суті даного спору та дослідивши наявні докази у матеріалах даної справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між товариством з обмеженою відповідальністю "ГРАДОСФЕРА", як орендодавцем, (далі - позивач) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, як орендарем, (далі - відповідач) укладено договір найму (оренди) нежитлового приміщення від 24.09.2014 № 85/2014 (далі - Договір).

Згідно предмету Договору позивач зобов'язується передати відповідачу в строкове платне користування частину будівлі адміністративного корпусу, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 246,89 кв. м. та рухоме майно згідно з додатком № 1 (далі - об'єкт оренди) (п. 1.1 Договору).

Пунктом 2.1 Договору сторони визначили, що вступ відповідача в користування об'єктом оренди настає після підписання сторонами даного Договору та оформлюється актом приймання-передачі об'єкта оренди.

Строк оренди за цим Договором - від дати підписання акту приймання-передачі об'єкта оренди до 30.09.2015 включно, у випадку пролонгації - до останнього дня відповідного місяця включно (п. 3.1 Договору).

Відповідно до п. 4.1 Договору щомісячна орендна плата за користування об'єктом оренди встановлюється у розмірі 10.000,00 грн.

Орендна плата починаючи з листопада 2014 здійснюється шляхом передоплати її суми на поточний рахунок позивача не пізніше 20 числа місяця, попереднього розрахунковому (п. 4.2 Договору).

Пунктом 4.4 Договору передбачено, що в орендну плату не включаються вартість спожитих відповідачем комунальних та інших послуг, а саме: послуг з водопостачання, водовідведення та послуг із забезпечення водопостачання та водовідведення, електропостачання та послуг із забезпечення електропостачання, теплопостачання та послуг із забезпечення теплопостачання, вартість послуг за пожежне спостереження та технічне обслуговування установки автоматичної пожежної сигналізації, вивезення та захоронення побутових відходів, вартість послуг з приймання стічних вод, що утворюються внаслідок атмосферних опадів, участь в утриманні будинку та прибудинкової території житлово-експлуатаційною організацією (далі - послуги). На суму послуг позивач згідно з рахунками що пред'являються постачальниками комунальних послуг та надавачами інших послуг за обслуговування приміщення, в якому знаходиться об'єкт оренди, пред'являє відповідачу рахунки на відшкодування вартості фактично спожитих послуг відповідачем, а відповідач зобов'язується їх оплатити у повному обсязі. Кількість і вартість фактично спожитих послуг визначаються у відповідності з показниками лічильників, розрахунками та пропорційно площі об'єкта оренди витратам позивача на обслуговування приміщення, в якому знаходиться об'єкт оренди, та фіксується в складених сторонами двосторонніх актах на їх відшкодування, що підписуються повноважними представниками сторін. До тридцятого числа кожного місяця уповноважений представник відповідача зобов'язаний отримати рахунки на оплату відшкодування вартості спожитих послуг у спосіб, узгоджений з позивачем. Відповідач зобов'язаний сплатити зазначені рахунки протягом десяти календарних днів з дати виставлення рахунку. Відшкодування вартості спожитих послуг здійснюється відповідачем за тарифами встановленими відповідними надавачами таких послуг.

У відповідності до п. 4.7 Договору, за несвоєчасне перерахування орендної плати, а також платежів з відшкодування вартості спожитих послуг, зазначених у п.п. 4.1 - 4.4 Договору, відповідач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня від суми заборгованості, за кожен день прострочення платежу.

Пунктом 8.5 Договору передбачено, що позивач має право в односторонньому порядку достроково розірвати даний Договір, попередивши про це відповідача за 20 календарних днів у випадках, якщо відповідач, зокрема, невчасно вносить оплату орендної плати чи рахунків за відшкодування вартості спожитих послуг, не виконує інші умови Договору.

Так, сторонами спору підписаний та скріплений відбитками їх печаток акт прийому-передачі від 01.10.2014 № б/н, який наявний в матеріалах справи у вигляді засвідченої копії.

Частиною 2 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором найму (оренди), тому, права і обов'язки сторін визначаються, у тому числі, положеннями глави 58 Цивільного кодексу України та параграфу 5 Господарського кодексу України.

У відповідності до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Аналогічні положення викладені в ч. 1 ст. 283 ГК України.

На виконання умов Договору сторонами спору були складені акти прийому-здачі наданих послуг, які підписані сторонами (належним чином засвідчені копії вказаних актів наявні в матеріалах справи).

Спір між сторонами судового процесу виник в результаті порушення відповідачем обов'язку за Договором, яке полягає у здійсненні останнім на користь позивача орендної плати за користування об'єктом оренди. Загальний розмір плати за користування об'єктом оренди складає 55.335,56 грн, що водночас підтверджується актом звірки взаємних розрахунків, здійсненого між сторонами, який підписаний (засвідчена копія названого акту наявна у справі). Однак, станом на момент вирішення даного спору по суті, відповідачем грошове зобов'язання за Договором не виконано.

У зв'язку з неодноразовим порушенням відповідачем умов Договору по сплаті платежів за користування об'єктом оренди позивачем направлений на адресу відповідача лист від 26.05.2015 № 672/01-23 з повідомленням про розірвання укладеного між сторонами спору Договору. Вказаний лист отриманий відповідачем 02.06.2015 особисто, про що свідчить підпис останнього в повідомленні про вручення поштового відправлення, яке наявне в матеріалах справи у вигляді засвідченої копії.

Об'єкт оренди був повернутий позивачу згідно акту приймання-передачі об'єкта оренди від 22.06.2015, який наявний в матеріалах справи у вигляді копії.

Крім того, позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі - 10.569,59 грн та 3% річних в сумі 546,14 грн.

За результатами оцінки доказів, наявних в матеріалах справи, та виходячи з викладених вище фактичних обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з урахуванням такого.

Положенням частини 3 ст. 285 Господарського кодексу України встановлено, що орендар зобов'язаний берегти орендоване майно відповідно до умов договору, запобігаючи його псуванню або пошкодженню, та своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату. Аналогічне правило закріплено в ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України.

Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ч. 5 ст. 762 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Підсумовуючи сукупність встановлених вище фактів, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 55.335,56 грн підлягає задоволенню повністю, з тих підстав, що факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином останнім доведено, документально підтверджено, і в той же час відповідачем жодними доказами не спростовано.

Вирішуючи спір в частині позовних вимог про застосування до відповідача господарської санкцій у вигляді пені, суд виходить з такого.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

У відповідності ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до положень, визначених ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Виходячи з наведених вище норм права, перебіг періоду прострочення відповідачем грошового зобов'язання за Договором починається з першого дня, за терміном, коли зобов'язання мало бути виконано, а також виходячи з припису ч. 6 ст. 232 ГК України, пеня нараховується за шість місяців прострочення виконання зобов'язання, починаючи з першого дня такого прострочення.

Отже, суд, дослідивши здійснений позивачем розрахунок пені, визнав його арифметично невірним.

Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача пені підлягає задоволенню в сумі 10.323,01 грн, за таким розрахунком суду, здійсненого за період, на який позивачем нараховувалася пеня, та з урахуванням правил, встановлених ст. 253 ЦК України та ч. 6 ст. 232 ГК України:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУСума пені за період прострочення
Прострочення сплати орендної плати за лютий 2015
10.000,0021.01.2015 - 05.02.20151614 %122,74
10.000,0006.02.2015 - 03.03.20152619,5 %277,81
10.000,0004.03.2015 - 21.07.201514030 %2.301,37
Прострочення сплати орендної плати за березень 2015
10.000,0021.02.2015 - 03.03.20151119,5 %117,53
10.000,0004.03.2015 - 05.08.201515530 %2.547,95
Прострочення сплати орендної плати за квітень 2015
10.000,0021.03.2015 - 05.08.201513830 %2.268,49
Прострочення сплати орендної плати за травень 2015
10.000,0021.04.2015 - 05.08.201510730 %1.758,90
Прострочення сплати орендної плати за червень 2015
7.333,3321.05.2015 - 05.08.20157730 %928,22
Загальна сума пені складає10.323,01

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

А тому, вимога позивача про стягнення з відповідача 3 % річних є законною та обґрунтованою.

Наданий позивачем розрахунок 3 % річних є арифметично вірним, а тому вимога позивача про стягнення 3 % річних у розмірі 546,14 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується і відповідача, який повинен був довести належними засобами доказування факт відсутності порушення зобов'язання.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Враховуючи, що спір виник в результаті неправильних дій відповідача, тому суд, керуючись ч. 2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладає витрати по сплаті судового збору на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 в повному обсязі.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49, статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1, з будь-якого його рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАДОСФЕРА" (39600, Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Генерала Жадова, буд. 4; ідентифікаційний код 25154997, на будь-який його рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконавчого провадження) основну заборгованість в сумі 55.335 (п'ятдесят п'ять тисяч триста тридцять п'ять) грн 56 коп.; пеню в сумі 10.323 (десять тисяч триста двадцять три) грн 01 коп; 3 % річних в сумі 546 (п'ятсот сорок шість) грн 14 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 1.827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн 00 коп.

3. В іншій частині позову відмовити повністю.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 28 вересня 2015 року

Суддя С.В. Балац