ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
07.09.2015 р. Справа№ 914/1796/15
Колегія суддів господарського суду Львівської області у складі головуючого судді Мазовіти А.Б., суддів Петрашка М.М., Кітаєвої С.Б., при секретарі Юрків М.Г., розглянувши матеріали справи
за позовом:Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», м.Київ;
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАЛБІ-ЛЬВІВ», м.Львів;
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Фалбі», м.Київ
про:стягнення 26 251 645,18 доларів США, 2 260 913,01 євро та 85 349 272,45 грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
За участю представників:
від позивача: ОСОБА_2, представник (довіреність №010-01/3816 від 07.05.2015 р.);
від відповідача: не зявився;
від третьої особи: не зявився
На розгляд господарського суду Львівської області подано позов Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАЛБІ-ЛЬВІВ», м. Львів, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Фалбі», м. Київ про стягнення 26251645,18 доларів США, 2260913,01 євро та 85349272,45грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
В судовому засіданні позивач підтримав клопотання про призначення у справі судової експертизи (вх.№3967/15 від 07.09.2015 р.), просив доручити її проведення Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, та поставити на вирішення експертизи таке питання:
- яка дійсна (реальна) ринкова вартість майна, що є предметом іпотеки за іпотечним договором №151307Z156 від 27.11.2007 р., а саме: належного ТзОВ «Фалбі-Львів» нерухомого майна нежитлових приміщень з №1 по №20 в буд.Літ. «Ц-1» загальною площею 998,2 кв.м., які розташовані за адресою: м.Львів, вул.Промислова, 50/52?
Відповідач та третя особа явку повноважних представників в судове засідання не забезпечили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Як встановлено судом, предметом спору у справі є звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №151307Z156 (зі змінами та доповненнями), укладеним 27.11.2007 р. між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фалбі-Львів» і посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим номером 4665к, а саме: нерухоме майно нежитлові приміщення №1 по №20 в буд. Літ. «Ц-1» загальною площею 998,2 кв.м., які розташовані за адресою: Львівська обл., м.Львів, вул.Промислова, 50/52.
В силу приписів ст.39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.
Відповідно до ч.6 ст.38 Закону, ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна субєктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.
Згідно з ч.2 ст.43 Закону України «Про іпотеку», початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, при цьому початкова ціна продажу майна не може бути нижчою за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки.
Як розяснено пунктом 4.4.3 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24.11.2014р. № 1 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів», якщо господарський суд визнає обґрунтованими позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки, то в силу приписів статті 38, частини першої статті 39 Закону України «Про іпотеку» у резолютивній частині рішення суду має бути встановлено та зазначено початкову ціну реалізації предмета іпотеки. З урахуванням положення частини шостої статті 38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а у разі відсутності такої згоди на підставі оцінки майна субєктом оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Водночас господарський суд за необхідності може згідно із статтею 41 ГПК вирішити питання про призначення у справі відповідної судової експертизи. У випадку застосування процедури продажу предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів, навіть за наявності згоди сторін щодо початкової ціни продажу предмета іпотеки, початкова ціна такого продажу повинна бути встановлена на підставі висновку субєкта оціночної діяльності про оцінку майна, оскільки відповідно до частини другої статті 43 Закону України «Про іпотеку» початкова ціна продажу не може бути нижчою за 90 відсотків вартості майна, визначеної шляхом його оцінки.
За таких обставин, дійшовши висновку про необхідність задоволення позовних вимог, суд повинен, виходячи із вимог ч.6 ст.38 Закону України «Про іпотеку», чітко встановити та зазначити в резолютивній частині рішення початкову ціну продажу предмета іпотеки.
Для цього місцевий господарський суд повинен зясувати чи існує між сторонами домовленість щодо початкової ціни продажу предмета іпотеки. Якщо при розгляді справи між сторонами виникає спір щодо такої ціни, сторони мають право надати суду висновок субєкта оціночної діяльності про оцінку майна, який підлягає оцінці судом на загальних підставах, або згідно ст.41 ГПК України для розяснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, суд може призначити судову експертизу.
Як вбачається із пояснень представника позивача, дійсна вартість предмету іпотеки не відповідає вартості, визначеній в іпотечному договорі. Таким чином, оскільки між сторонами немає згоди щодо початкової ціни продажу предмета іпотеки, а в матеріалах справи відсутній висновок субєкта оціночної діяльності про оцінку іпотечного майна, у суду відсутня можливість зясувати ринкову вартість обєкту іпотеки для його подальшої реалізації.
Згідно зі ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються, зокрема, висновками судових експертів.
Відповідно до ч.1 ст. 41 ГПК України для розяснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.
Учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі.
Зважаючи на те, що суд не володіє спеціальними знаннями для проведення оцінки майна, а висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування, з метою вирішення спору по суті з прийняттям законного, обґрунтованого та обєктивного рішення, суд, ознайомившись із матеріалами справи, заслухавши пояснення представника позивача, дійшов висновку про наявність підстав для призначення у справі судової експертизи.
Згідно з ч.2 ст. 79 ГПК України господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадках призначення судової експертизи. Враховуючи, що в експертну установу будуть надіслані всі матеріали даної справи, вказана обставина унеможливлює подальший розгляд позовної заяви Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» та є підставою для зупинення провадження у справі.
Керуючись ст.ст. 32, 41, 48, 79, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
1. Призначити у справі судову експертизу, проведення якої доручити Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (м.Львів, вул.Липинського, 54).
2. Для вирішення експерту поставити наступне запитання:
- якою є дійсна (реальна) ринкова вартість майна, що є предметом іпотеки за іпотечним договором №151307Z156 від 27.11.2007 р., а саме: належного ТзОВ «Фалбі-Львів» нерухомого майна нежитлових приміщень з №1 по №20 в буд. Літ. «Ц-1» загальною площею 998,2 кв.м., які розташовані за адресою: м.Львів, вул.Промислова, 50/52?
3. Витрати на проведення експертизи до вирішення спору по суті покласти на позивача Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України».
4. Зобовязати сторони створити експерту необхідні умови для проведення експертизи, а також на вимогу експерта надавати усі необхідні документи.
5. Попередити експерта про відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку або за відмову без поважних причин від покладених на нього обовязків.
6. Зобовязати експерта після закінчення проведення судової експертизи повернути Господарському суду Львівської області матеріали справи №914/1796/15, подати висновок судового експерта за результатами дослідження, копію висновку надіслати сторонам.
7. На час проведення судової експертизи провадження у справі зупинити.
8. Про поновлення провадження у справі сторони будуть повідомлені ухвалою суду після отримання висновку експерта.

Головуючий суддя Мазовіта А.Б.
Суддя Петрашко М.М.
Суддя Кітаєва С.Б.