РІШЕННЯ

15.09.2015Справа №910/17742/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., при секретарі судового засідання Нечай О.Н., розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/17742/15

за позовом публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», м. Київ,

до приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», м. Київ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1, м. Київ,

про стягнення 34 763,90 грн.,

за участю представників:

позивача - Галіч Ж.В. (довіреність від 20.05.2015 № б/н);

відповідача - не з'явилися;

третьої особи - не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі - ПАТ «Оранта») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» (далі - ПАТ «УТСК») про стягнення 34 763,90 грн. страхового відшкодування в порядку регресу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.07.2015 порушено провадження у справі № 910/17742/15; призначено до розгляду на 06.08.2015; залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1.

15.07.2015 Господарським судом міста Києва було надіслано судовий запит до Моторного (транспортного) страхового бюро України.

24.07.2015 до суду від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла відповідь від 22.07.2015 № 7/2-28/20804 на судовий запит.

23.07.2015 та 06.08.2015 позивач подав суду документи на виконання вимог ухвали суду для долучення до матеріалів справи.

05.08.2015 відповідач подав суду клопотання про перенесення судового розгляду справи, у зв'язку з неможливістю забезпечити явку повноважного представника.

Суд визнав клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.08.2015 розгляд справи було відкладено на 15.09.2015, у зв'язку з неявкою представників відповідача та третьої особи.

Представник позивача у судовому засіданні 15.09.2015 надав пояснення по суті спору; позовні вимоги підтримав повністю.

Представники відповідача та третьої особи у судове засідання 15.09.2015 не з'явилися про причини неявки суд не повідомили; вимоги ухвал суду не виконали.

Ухвали Господарського суду міста Києва були надіслані учасникам процесу на адреси, зазначені у позовній заяві та у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що також підтверджується відмітками канцелярії на звороті таких ухвал та рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

До матеріалів справи долучено конверти з копіями ухвал суду, які було повернуто поштою з адреси третьої особи з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (далі - Постанова № 18) зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд визнав наявні в матеріалах справи документи достатніми для вирішення спору та відповідно до статті 75 ГПК України розглянув справу за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 15.09.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до статті 85 ГПК України.

Судом, у відповідності до вимог статті 811 ГПК України, складалися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

19.06.2014 ПАТ «Оранта» (страховик) та ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3; страхувальник) укладено договір добровільного страхування транспортного засобу № УБ 1039689 (далі - Договір), предметом якого є: майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з володінням та/або користуванням та/або розпорядженням застрахованим транспортним засобом автомобілем «Honda CR-V» (державний номер НОМЕР_1).

02.07.2014 о 21 год. 30 хв. у м. Києві на вул. І.Кудрі, 10, сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю застрахованого автомобіля «Honda CR-V», та автомобіля «Opel Omega» (державний номер 06463КТ) під керуванням ОСОБА_1, в результаті чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_1 пункту 12.1 Правил дорожнього руху України.

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 03.10.2014 зі справи № 757/20120/14-п ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення; звільнено його від адміністративної відповідальності у зв'язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

03.07.2014 страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

18.07.2014 ПАТ «Оранта» складено страховий акт № СТО-14-5808/1 і розрахунок страхового відшкодування, відповідно до яких сума страхового відшкодування складає 35 273,90 грн.

10.07.2014 товариством з обмеженою відповідальністю «Гарант-Ассістанс» було складено звіт № АА0068ІО-10.07/2 про оцінку автомобіля «Honda CR-V», відповідно якого матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля, складає 46 930,71 грн.

На підставі страхового акта позивач, виконуючи свої зобов'язання за Договором, сплатив страхове відшкодування у сумі 35 273,90 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 23.10.2014 № 60831.

За приписами статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Таким чином, до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Разом з тим, згідно зі статтею 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника «Opel Omega» як страхувальника на момент ДТП була застрахована ПАТ «УТСК» за полісом № АС/8564527, за якими ліміт по майну становив 50 000 грн., а франшиза - 510 грн.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

25.11.2014 позивач звернувся до відповідача із заявою № 09-06-06/22279, в якій просив виплатити страхове відшкодування у порядку регресу у сумі 35 273,90 грн.

ПАТ «УТСК» залишило вказану заяву без відповіді та належного реагування, страхове відшкодування в порядку регресу не сплатило.

Таким чином, страхове відшкодування у сумі 34 763,90 грн. (35 273,90 грн. (сума, яка була сплачена страховиком за Договором) - 510 грн. (франшиза за полісом)) підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до частини першої статті 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Згідно з статтею 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до пункту 2.3 Постанови № 18 якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України.

Відповідач не подав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували заперечення проти задоволення позовних вимог.

За таких обставин, позов визнається судом доведеним, обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 43, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 77; ідентифікаційний код: 22945712) з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення суду, на користь публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-Д; ідентифікаційний код: 00034186): 34 763 (тридцять чотири тисячі сімсот шістдесят три) грн. 90 коп. страхового відшкодування в порядку регресу та 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Відповідно до частини п'ятої статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання повного рішення шляхом подачі апеляційної скарги до місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Повне рішення складено 21.09.2015.

Суддя І.Д. Курдельчук