РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2015Справа №916/3382/13

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кипрей»

до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна»

про стягнення 1 604 540,00 грн.

Суддя Нечай О.В.

Представники сторін:

від позивача: Тачанський А.К., керівник

від відповідача: Коршак С.В., за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду Одеської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Кипрей» (далі - позивач) до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» в особі регіонального офісу № 4 у м. Одесі Південного регіонального управління Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (далі - відповідач) про стягнення 1 579 550,00 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 09.12.2013 р. було порушено провадження у справі № 916/3382/13 та призначено до розгляду на 23.12.2013 р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 05.05.2014 р. справу № 916/3382/13 було передано за територіальною підсудністю до господарського суду міста Києва.

19.05.2014 р. до господарського суду міста Києва надійшла справа № 916/3382/13.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.05.2014 р. справа № 916/3382/13 була прийнята до провадження суддею Нечаєм О.В., розгляд справи призначено на 18.06.2014 р.

18.06.2014 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача була подана заява про ознайомлення з матеріалами справи та заява про заміну первісного відповідача належним відповідачем.

18.06.2014 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача було подано клопотання про призначення судової експертизи та про витребування нових доказів.

У судове засідання 18.06.2014 р. представники сторін з'явилися.

Розглянувши у судовому засіданні 18.06.2014 р. клопотання представника позивача про заміну неналежного відповідача, суд дійшов висновку про необхідність його задоволення.

Розглянувши у судовому засіданні 18.06.2014 р. клопотання представника відповідача про витребування доказів, суд задовольнив вищезазначене клопотання.

Розгляд клопотання про призначення судової експертизи відкладено судом до наступного судового засідання.

Враховуючи необхідність витребування нових доказів та заміни неналежного відповідача, розгляд справи було відкладено на 02.07.2014 р.

02.07.2014 р. судове засідання не відбулось.

Розпорядженням Заступника Голови господарського суду міста Києва Ковтуна С.А. від 02.07.2014 р., у зв'язку з перебуванням судді Нечая О.В. у відпустці, справу № 916/3382/13 було передано судді Спичаку О.М.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.07.2014 р. справу № 916/3382/13 було прийнято до провадження суддею Спичаком О.М., розгляд справи призначено на 30.07.2014 р.

Розпорядженням Заступника Голови господарського суду міста Києва Паламаря П.І. від 07.07.2014 р., у зв'язку з поверненням судді Нечая О.В. з відпустки, справу № 916/3382/13 було передано для розгляду судді Нечаю О.В.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.07.2014 р. справу № 916/3382/13 було прийнято до провадження суддею Нечаєм О.В., розгляд справи призначено на 30.07.2014 р.

18.07.2014 р. представником позивача через відділ діловодства господарського суду міста Києва була подана заява про здійснення фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного запису.

29.07.2014 р. представником відповідача через відділ діловодства господарського суду міста Києва були подані документи для долучення до матеріалів справи.

У судове засідання 30.07.2014 р. представники сторін з'явились.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.07.2014 р. у даній справі було призначено судову комплексну пожежно-технічну та економічну експертизу.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.07.2014 р. провадження у справі № 916/3882/13 було зупинено до проведення експертизи та отримання висновку експертів.

26.08.2014 р. до господарського суду міста Києва з Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз повернулись матеріали справи № 916/3382/13 з повідомленням про неможливість проведення експертизи, у зв'язку із відсутністю у інституті відповідних атестованих експертів.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.09.2014 р. провадження у справі № 916/3382/13 було поновлено, призначено судову комплексну пожежно-технічну та економічну експертизу, проведення якої доручено здійснювати Миколаївському відділенню Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.09.2014 р. було зупинено провадження у справі № 916/3382/13 до проведення експертизи та отримання висновку експертів.

03.10.2014 р. до відділу діловодства господарського суду міста Києва надійшло клопотання завідувача Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз та судових експертів про погодження термінів виконання експертизи та про уточнення питань поставлених на вирішення експертизи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.12.2014 р. провадження у справі № 916/3382/13 було поновлено, задоволено клопотання судових експертів та погоджено проведення судової експертизи у справі № 916/3382/13 у строк більше трьох місяців.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.12.2014 р. було зупинено провадження у справі.

26.12.2014 р. до відділу діловодства господарського суду міста Києва від експертів Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло повідомлення про неможливість надання висновку без матеріалів справи № 916/3382/13.

09.02.2015 р. до відділу діловодства господарського суду міста Києва надійшло клопотання завідувача Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз та судових експертів.

11.02.2015 р. судом було направлено лист до Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз з вимогою повернути матеріали справи № 916/3382/13 до господарського суду міста Києва.

23.02.2015 р. до господарського суду міста Києва з Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшли матеріали справи № 916/3382/13.

З клопотання Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз вбачається, що у Миколаївському відділені Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз відсутній експерт - товарознавець, а питання № 3 та № 4 відносяться саме до його компетенції.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.02.2015 р. провадження у справі № 916/3382/13 було поновлено, призначено судову комплексну пожежно-технічну та економічну експертизу, яку доручено провести Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.02.2015 р. було зупинено провадження у справі до проведення експертизи та отримання висновку експертів.

02.04.2015 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшов лист від директора Київського НДІ судових експертиз з клопотанням судових експертів про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.04.2015 р. провадження у справі № 916/3382/13 було поновлено, задоволено клопотання судових експертів Київського НДІ судових експертиз, витребувано додаткові матеріали, необхідні для проведення експертизи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.04.2015 р. провадження у справі було зупинено.

13.08.2015 р. до господарського суду міста Києва з Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшли матеріали справи № 916/3382/13 без висновку експерта.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.08.2015 р. провадження у справі № 916/3382/13 було поновлено, розгляд справи призначено на 16.09.2015 р.

04.09.2015 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача були подані письмові пояснення.

07.09.2015 р. до відділу діловодства господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшли письмові пояснення.

У судове засідання 16.09.2015 р. представник позивача з'явився, надав суду свої пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 16.09.2015 р. з'явився, надав суду усні пояснення по суті спору, проти позову заперечував.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

28.03.2012 р. між Приватним акціонерним товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (далі - відповідач, страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кипрей» (далі - страхувальник, позивач) було укладено Договір добровільного страхування майна юридичних осіб - частина «А» № 251.9926251.2023 (далі - Договір), відповідно до якого відповідачем були застраховані майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону і пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованого майна.

Відповідно до п. 1.3 Договору відповідачем було застраховано майно позивача, а саме будівлі та споруди або їх частини на страхову суму 900 000,00 грн, виробниче (промислове) обладнання на суму 200 000,00 грн, товарно-матеріальні цінності на суму 300 000,00 грн.

Згідно з п. 1.5 Договору майно вважається застрахованим відповідно до умов цього Договору, якщо воно знаходиться за адресою (адресами, відповідно переліку, зазначеного у Додатку № 1 до цього Договору), вказаною нижче: Одеська область, Біляївський район, с. Велика Балка, вул. Леніна, 1ж.

Пунктом 1.6 Договору сторони визначили, що загальна страхова сума є узгодженою у сумі заявленої страхувальником вартості всіх груп застрахованого майна та складає 1 400 000,00 грн.

Відповідно до п. 2.3.1.1 Договору одним із варіантів страхових ризиків є вогонь, а саме пожежа (в т.ч. задимлення, що її супроводжує, включаючи виділення сажі і корозійного газу, підпал).

22.11.2012 у будівлі позивача, що знаходиться за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Велика Балка, вул. Леніна, 1ж, сталась пожежа.

На виконання п. 2.8 Договору, 23.11.2012 представником позивача було складено та зареєстровано у відповідача Заяву про настання збитків вх. № 243 від 23.11.2012.

23.11.2012 відповідачем була надана відповідь про необхідність надання документів зазначених у відповіді, які в подальшому були надані позивачем відповідачу.

28.12.2012 позивач отримав лист від відповідача № 11144-31 про відмову у виплаті страхового відшкодування у зв'язку із невиконанням позивачем умов Договору, що спонукало позивача звернутись до суду з даним позовом.

Відповідач, заперечуючи проти позову, зазначає суду про те, що рішенням господарського суду Одеської області у справі № 916/1494/14, залишеним без змін постановами Одеського апеляційного господарського суду від 09.09.2014 та Вищого господарського суду України від 04.11.2014, встановлено, що пожежа у застрахованому приміщенні виникла у зв'язку з недотриманням ТОВ «Кипрей» правил протипожежних вимог.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний:

1) ознайомити страхувальника з умовами та правилами страхування;

2) протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові;

3) у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Страхова виплата за договором особистого страхування здійснюється незалежно від сум, що виплачуються за державним соціальним страхуванням, соціальним забезпеченням, а також відшкодування шкоди.

Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору;

4) відшкодувати витрати, понесені страхувальником у разі настання страхового випадку з метою запобігання або зменшення збитків, якщо це встановлено договором;

5) за заявою страхувальника у разі здійснення ним заходів, що зменшили страховий ризик, або у разі збільшення вартості майна внести відповідні зміни до договору страхування;

6) не розголошувати відомостей про страхувальника та його майнове становище, крім випадків, встановлених законом.

Договором страхування можуть бути встановлені також інші обов'язки страховика.

Згідно з частиною 2 ст. 8 та частиною 2 ст. 9 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» встановлено, що страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 26 Закону України «Про страхування» підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є:

1) навмисні дії страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на дії, пов'язані з виконанням ними громадянського чи службового обов'язку, в стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або захисту майна, життя, здоров'я, честі, гідності та ділової репутації. Кваліфікація дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, встановлюється відповідно до чинного законодавства України;

2) вчинення страхувальником - фізичною особою або іншою особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку;

3) подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку;

4) отримання страхувальником повного відшкодування збитків за майновим страхуванням від особи, винної у їх заподіянні;

5) несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків;

6) інші випадки, передбачені законом.

Умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону.

Пунктом 2.12.4.6 Договору визначено, що страхувальник зобов'язаний забезпечити відповідні умови зберігання та експлуатації застрахованого майна з дотриманням відповідних Правил протипожежної безпеки та/або Правил збереження чи перевезення вогненебезпечних та вибухових речовин і предметів.

У відповідності до п. 2.4.1.16 Договору страховик не відшкодовує збитки, що сталися внаслідок наміру страхувальника, його представників або осіб, які зв'язані з ним умовами яких-небудь договорів (у тому числі, але не обмежуючись, з надання готельних послуг) та несуть згідно цих договорів відповідальність за збереження та дотримання відповідних умов експлуатації застрахованого майна, а також порушення ким-небудь з них встановлених правил експлуатації майна, зберігання вогненебезпечних або вибухових речовин та предметів, або інших правил зберігання, встановлених по відношенню до застрахованого майна.

В свою чергу, рішенням господарського суду Одеської області від 31.07.2014, залишеним без змін постановами Одеського апеляційного господарського суду від 09.09.2014 та Вищого господарського суду України від 04.11.2014 у справі № 916/1494/14 встановлено, що пожежа у приміщенні за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Велика Балка, вул. Леніна, 1ж, сталась внаслідок недотримання ТОВ «Кипрей» правил протипожежних вимог.

У рішенні господарського суду Одеської області від 31.07.2014 р. у справі № 916/1494/14 зазначено наступне:

«Як встановлено судом, у приміщенні ТОВ «Кіпрей», з причин, які пов'язані з недотримання правил протипожежних вимог, виникла пожежа, в результаті якої був знищений станок висікательний ротаційний СВР-2, який належав ТОВ «Одеський тарний комбінат» та був застрахований позивачем, в результаті чого власнику такого майна було завдано шкоду, розмір якої у звіті експертна-оцінювача визначено у розмірі 140 997 грн., натомість фактичні витрати, понесені позивачем на сплату вартості страхового відшкодування, склали 135 460 грн.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В продовж розгляду справи, представником ТОВ «Кіпрей» не було надано суду доказів, які б спростовували покладені в обґрунтування позовних вимог обставин. Так залучена до матеріалів справи копія акту приймання-здачі робіт, згідно якої на об'єкті відповідача у період з 29.08.2012 р. по 31.08.2012 р. були проведені роботи з заміни люмінесцентних світильників, проведено встановлення вимикача, проведена заміна проводки до люмінесцентних світильників, не може, на переконання суду, бути належним доказом, оскільки не містить конкретних даних про обсяги робіт, місце їх проведення. Більш того, наявний у матеріалах справи висновок ГУ Держтехногенбезпеки в Одеській області від 02.12.2012 р. містить дані щодо не усунення відповідачем станом на момент пожежі раніше допущених порушень.»

У постанові Вищого господарського суду України від 04.11.2014 р. у справі № 916/1494/14 зазначено наступне:

«Як вбачається з висновку ДВЛ УЗД ГУ Держтехногенбезпеки в Одеській області від 02.12.2012, найбільш ймовірною причиною пожежі, що виникла у виробничо-складській будівлі ТОВ "Кипрей" по вул. Леніна, 1ж у с. Велика Балка Біляївського району Одеської області, є аварійний режим роботи люмінесцентного світильника. При цьому, 22.08.2012р. представником ГУ Держтехногенбезпеки в Одеській області було виявлено серед інших порушень Правил пожежної безпеки в Україні також й те, що електричні світильники не були оснащені захисними ковпаками (порушення п.5.1.28.6 Правил пожежної безпеки в Україні), про що було складено постанову про накладання адміністративного стягнення №223.

Подібні висновки частково підтверджені висновком аварійного комісара, експерта страхової діяльності по встановленню причини пожежі, яка сталась у виробничо-складському приміщенні ТОВ "Кіпрей", що розташовувалась за адресою Одеська область, Біляївський район, с. Велика Балка, вул. Леніна, 1ж №11/12/17-01.

Також, згідно з висновком експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру ГУ УМВС України в Одеській області №39В від 26.07.2013 виникнення пожежі могло бути пов'язано з дією, у тому числі, джерела запалювання електричної природи у вигляді розжарених металевих часток, які утворилися внаслідок аварійного режиму роботи - короткого замкнення електричної схеми люмінесцентних освітлювачів. Як одну з ймовірних причин виникнення пожежі експертом вказано, у тому числі, контакт джерела запалювання електричної природи у вигляді розжарених часток металу, утворених внаслідок короткого замкнення в електричній схемі люмінесцентних освітлювачів, які знаходилися в зоні осередку пожежі, з горючими матеріалами та речовинами.»

Згідно з ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, у вищезазначеному рішенні господарського суду Одеської області судом встановлений факт порушення ТОВ «Кипрей» правил протипожежних вимог, внаслідок чого виникла пожежа, що в свою чергу, є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування (п. 2.4.1.16 Договору), в зв'язку з чим суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 1 400 000,00 грн.

Позивачем також було заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідача пені в сумі 204 540,00 грн за несвоєчасну сплату страхового відшкодування. Проте, оскільки судом встановлено відсутність зобов'язання у відповідача сплатити позивачу страхове відшкодування за вищевказаною подією, правові підстави для нарахування та стягнення з відповідача пені за прострочення сплати страхового відшкодування також відсутні.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача 1 604 540,00 грн не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на позивача, оскільки позов не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 4, 49, 82 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Судовий збір покласти на позивача.

Повне рішення складено 21.09.2015 р.

Суддя О.В. Нечай