ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.09.15р. Справа № 904/6685/15

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Діасон", м. Дніпропетровськ

до товариства з обмеженою відповідальністю "Віатрейдінг", м. Дніпропетровськ

про стягнення 42 500,00 грн. заборгованості за поставлений товар

Суддя Бондарєв Е.М.

Представники:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Діасон" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Віатрейдінг" 42 500,00 грн. заборгованості за продукцію поставлену за договором про виготовлення та поставку № 04/02/2014 від 04.02.2014 року, що підтверджується накладною № 70 від 17.11.2014 року на суму 85 000,00 грн. Судовий збір у сумі 1 827,00 грн. позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за вказаним договором в частині своєчасної та повної оплати за поставлену продукцію, а саме відповідачем була здійснена часткова оплата у сумі 42 500,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1103 від 11.11.2014 року.

У судовому засіданні 14.09.2015 року представник позивача підтримав вимоги позову з наведених у ньому підстав.

23.09.2015 року від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутністю представника останнього.

Відповідач свого повноважного представника у судове засідання не направив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до вимог частини першої статті 64 Господарського процесуального кодексу України за адресою, зазначеною у позові, яка збігається з адресою місцезнаходження відповідно до Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осібпідприємців станом на 28.07.2015 року (а.с. 21, 22, том 1).

Відповідно до підпункту 3.9.1. пункту 3.9. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

Направлена господарським судом на адресу відповідача кореспонденція повернулася з відмітками "закінчення строку зберігання" (а.с. 28, 29, 31, 32, том 1).

Відповідно до підпункту 3.9.1. пункту 3.9. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

У разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відзиву на позов відповідач суду не надав. За таких обставин, а також беручи до уваги, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального України обовязок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно зі статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Ухвалою господарського суду від 28.07.2015 року порушено провадження у справі з призначенням справи до розгляду в засіданні на 13.08.2015 року, після чого розгляд справи відкладався до 14.09.2015 року та до 24.09.2015 року.

У судовому засіданні 24.09.2015 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

04.02.2014 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Діасон" (далі - постачальник, позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю "Віатрейдінг" (далі - покупець, відповідач) було укладено договір № 04/02/2014 на виготовлення та поставку (далі - договір) відповідно до п.1.1 якого постачальник приймає на себе зобов'язання з виготовлення та поставки обладнання в номенклатурі та кількості, описаних у специфікаціях, що додаються до даного договору та є його невід'ємною частиною, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити продукцію відповідно умов даного договору.

Розрахунки за поставлену продукцію здійснюються шляхом перерахування покупцем передоплати на розрахунковий рахунок постачальника у розмірі 50%. Решта 50% сплачуються після поставки продукції покупцю та підписання видаткової накладної та/або акта приймання-передачі продукції протягом 2 днів (п.2.2 договору).

Згідно п.2.4 договору все платежі за цим договором здійснюються покупцем в гривні в безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника на підставі рахунку, виставленого постачальником.

Моментом оплати вважається дата надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника (п.2.5 договору).

Відповідно до п.3.1 договору строки та порядок поставки продукції встановлюються в специфікаціях до цього договору. Право власності на товар (продукцію) переходить до покупця в момент повного погашення заборгованості в об'ємі 100% (ста відсотків), згідно договору (п.3.2 договору).

Договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за ним (п.8.1 договору).

За узгодженою між сторонами Специфікацією № 6 від 23.10.2014 року (а.с. 14 том 1) до договору передбачена поставка наступного товару:

- підіймач гідравлічний ППГМ-2

- платформа гідравлічна ППГ-1,-1,5

на загальну суму 85 000,00 грн.

Відповідно до п.6 Специфікації № 6 від 23.10.2014 року зобов'язання постачальника вважаються виконаними, при умові, що обладнання змонтовано та готово до використання. Строк поставки продукції складає 15 календарних днів з моменту здійснення передоплати згідно п.2.3 договору (п.7 Специфікації № 6 від 23.10.2014 року).

11.11.2014 року відповідачем здійснена попередня оплата у сумі 42 500,00 грн., що підтверджується банківською випискою (а.с. 21, том 1).

На виконання умов договору позивачем був поставлений відповідачу обумовлений специфікацією товар на загальну суму 85 000,00 грн., що підтверджується накладною № 70 від 17.11.2014 року (а.с. 15, том 1) та актом прийому-передачі монтажу та пусконалагоджувальних робіт від 19.11.2014 року (а.с. 17, том 1).

Решта у сумі 42 500,00 грн. відповідачем не сплачена.

Причиною виникнення спору є несплата відповідачем грошових коштів у сумі 42 500,00 грн. за поставлену продукцію.

Частиною першою статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною першою статті 712 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

За частиною першою статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до частини першої статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема, із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов'язання або одностороння змiна його умов не допускається, якщо iнше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, iнших актiв цивiльного законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Станом на час вирішення спору жодних доказів щодо сплати відповідачем 42 500,00 грн. грошових коштів за отриману продукцію відповідач суду не надав.

З урахуванням викладеного позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 42 500,00 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача у сумі 1 827,00 грн.

Керуючись статтями 4, 32-34, 36, 43-44, 49, 78, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Віатрейдінг" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Артема, будинок 94, корпус літ.Ж-2, ідентифікаційний код 38113243) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Діасон" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Переїзна, 14, ідентифікаційний код 37899982) основний борг у сумі 42 500,00 грн., судовий збір у сумі 1 827,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 25.09.2015 року.

Суддя ОСОБА_1