УХВАЛА

23.09.2015Справа № 910/16349/13
за заявою Публічного акціонерного товариства «Київенерго»

про визнання таким, що не підлягає виконанню наказу у справі № 910/16349/13

за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Публічного акціонерного товариства «Київенерго»

про стягнення 2857224 грн. пені, інфляційних втрат та 3% річних.

Головуючий суддя Сташків Р.Б.

Судді: Паламар П.І.

Борисенко І.І.

Представники сторін:

від позивача - Прокофєва Л.В. (представник за довіреністю);

від відповідача - Гуменюк Т.М. (представник за довіреністю).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.01.2014 у справі № 910/16349/13 позов Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» було задоволено частково, постановою від 02.06.2014 Київського апеляційного господарського суду рішення суду було скасовано частково, та 20.06.2014 на виконання постанови було видано відповідний наказ.

Публічне акціонерне товариство «Київенерго» звернулося до суду з заявою про визнання наказу Господарського суду міста Києва № 910/16349/13 від 20.06.2014 таким, що не підлягає виконанню. Дана заява була прийнята судом та призначена до розгляду.

У судовому засіданні представник Відповідача (заявника) підтримав подану ним заяву, а представник Позивача (стягувача) у поданих письмових поясненнях та у судовому засіданні проти задоволення вимог заяви заперечував.

Однак до таких доводів заявника суд ставиться критично, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що згідно з наказом від 20.06.2014 стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Київенерго» на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 1606127,02 грн. пені, 321225,39 грн. 3% річних, а також 38547,05 грн. судового збору.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 117 ГПК України господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Наявним у матеріалах справи актом звіряння розрахунків за природний газ, спожитий до 1 січня 2014 року підтверджується, що в трьохмісячний строк з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» боржником було сплачено на користь стягувача 35473481,09 грн. заборгованості за природний газ, спожитий до 1 січня 2014 року (без урахування пені, штрафних та фінансових санкцій, що підлягають стягненню на підставі рішення суду), що залишилася непогашеною на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України». З огляду на наведене спростовуються твердження стягувача щодо на непогашення йому 35473481,09 грн. заборгованості за природний газ, спожитий до 1 січня 2014 року (без урахування пені, штрафних та фінансових санкцій, що підлягають стягненню на підставі рішення суду).

Внаслідок цього відповідно до ч. 13 ст. 18 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» заборгованість Публічного акціонерного товариства «Київенерго» перед Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» за рішенням Господарського суду міста Києва від 28.01.2014 у справі № 910/16349/13, частково скасованим постановою від 02.06.2014 Київського апеляційного господарського суду, по сплаті 1606127,02 грн. пені та 321225,39 грн. 3% річних підлягає списанню та не може бути предметом подальшого продажу.

Крім того, поясненнями представника заявника, поданою копією платіжного доручення № від 19.08.2015 підтверджується факт сплати ним на користь стягувача 38547,05 грн. витрат по оплаті судового збору.

Щодо заперечень Позивача проти віднесення 3% річних до «фінансових санкцій», то суд зазначає наступне.

Наведені Позивачем правові позиції Верховного Суду України не відносять 3% річних до штрафних санкцій, натомість 3% річних є фінансовою санкцією, оскільки нарахування 3% річних застосовується за прострочення виконання грошового зобов'язання, та полягає у відшкодування матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів та отримання від боржника компенсації.

Віднесення 3% річних саме до «фінансових санкцій» також закріплено законодавцем у чинному Законі України «Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну «Укроборонпром» та забезпечення їх стабільного розвитку», а саме в п. 4 ст. 2 указаного Закону.

До цього віднесення 3% річних саме до «фінансових санкцій» також було закріплено законодавцем у Законі України, який на даний час вже стратив чинність, а саме у Законі України «Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію», у статті 2.2 вказаного Закону.

Отже, віднесення 3% річних саме до фінансових санкцій законодавцем було унормовано як раніше, так і на даний час, тому заперечення Позивача проти списання 3% річних судом відхиляються.

Враховуючи зазначені обставини, які свідчать, що обов'язок боржника за рішенням Господарського суду міста Києва від 28.01.2014 у справі № 910/16349/13, частково скасованим постановою від 02.06.2014 Київського апеляційного господарського суду, відсутній, то наказ Господарського суду міста Києва № 910/16349/13 від 20.06.2014 відповідно до вимог ч. 4 ст. 117 ГПК України слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст.ст. 86, 117 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Публічного акціонерного товариства «Київенерго» задовольнити та визнати наказ господарського суду міста Києва № 910/16349/13 від 20.06.2014 таким, що не підлягає виконанню повністю. Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття може бути оскаржена в установленому законом порядку.

Головуючий суддя Р.Б. Сташків

Судді П.І. Паламар

І.І. Борисенко