ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2015 р. Справа № 909/811/15
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Шкіндер П. А.,

секретар судового засідання Кучма І. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Фермерське господарство "Шевченкове -Л",

вул. Свердлова, 23,м. Тальне, Черкаська область,20400

до відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю біоенергетична компанія "ЮТГ" вул. Хриплинська, 39,м. Івано-Франківськ,76018

про стягнення заборгованості в сумі 140000 грн.

за участю:

Від позивача: ОСОБА_1, (паспорт серія - № СМ 921789 від 23.03.14)- директор.

Від відповідача представники не з'явилися.

ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство "Шевченкове -Л" звернулось до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю біоенергетична компанія "ЮТГ" про стягнення заборгованості в сумі 140000 грн.

Ухвалою суду від 22.07.15р. прийнято позовну заяву та призначено до розгляду.

В обґрунтування позовних вимог посилається на факт невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань по договору №13 від 17.04.14 щодо купівлі-продажу, а саме -Бункер зерновий Петкус 186 м. кв. у кількості 1 шт., у зв'язку з чим просив повернути 140000,00 грн. перерахованих згідно платіжних доручень №121 від 23.04.14.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримує з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач своїм конституційним правом на захист прав і охоронюваних законом інтересів не скористався, відзиву на позов не подав, проти позову не заперечив, явки уповноваженого представника в судові засідання не забезпечив, про дату, час та місце проведення судового засідання належним чином повідомлений, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення вх.№8528/15 від 10.08.15.

Станом на 22.09.15 клопотань про відкладення розгляду спору від відповідача не надходило.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про розгляд судової справи і забезпечення його явки в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів, що дає підстави для висновку суду щодо розгляду справи в порядку, передбаченому статтею 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд вважає за правильне взяти до уваги наступне.

17.04.14 між сторонами даного спору по справі укладено договір №13 купівлі-продажу товарів.

Відповідно до п.1.1 договору продавець, в разі наявності необхідної кількості товару, зобов'язується за заявками покупця поставити та передати товар, а покупець зобв"язується прийняти та здійснити оплату такого товару на умовах визначених у цьому договорі, сторонами обумовлено найменування товару: Бункер зерновий Петкус 186 м2

Згідно п. 2.3. договору, датою відвантаження товару покупцем вважається дата підписання двостороннього акту приймання-передачі товару.

Згідно ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених ГК України, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші тощо), а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Приписами ст. 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 665 ЦК України встановлено, що у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 663 ЦК України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Оскільки договором купівлі - продажу №13 від 17.04.14 сторони не обумовили строку передачі товару, то покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати, відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України, згідно якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Позивач виконав всі умови Договору купівлі-продажу №13 від 17.04.14р., в тому числі й п. 3.2 Договору, щодо попередньої оплати за Бункер зерновий Петкус 186 м. куб. Згідно виставленого відповідачем рахунку №8 від 23.04.14р., позивач здійснив оплату перерахував відповідачу 140000,00 грн., згідно платіжного доручення №121 від 23.04.2014 року.

З метою досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідача 01.07.15 направлено вимогу №1/13 про повернення грошових коштів.

Аналіз зазначених вище норм законодавства та доказів наявних в матеріалах справи дає підстави суду вважати, що право позивача порушено, а зобов'язання повернути передоплату в сумі 140000,00 грн.

Таким чином, за документальними даними, поданими позивачем, заборгованість відповідача перед позивачем становить 140000,00 грн.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно пункту 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 2 ст. 614 ЦК України встановлено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Станом на день винесення судом рішення, відповідачем доказів поставки товару на суму оплачену позивачем або повернення грошових коштів не подано.

Судом встановлено факт порушення відповідачем свого зобов'язання щодо поставки товару та неповернення суми передоплати, тому вимога позивача про стягнення з відповідача 140000,00 грн. боргу обґрунтована та підлягає задоволенню.

Оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, на нього відповідно до приписів, встановлених ст. 49 ГПК України, слід покласти витрати, понесені позивачем в зв'язку з розглядом справи.

Крім того, розглянувши заяву (вх.№ 9933/15 від 22.09.15) позивача про забезпечення позову, суд приходить до висновку щодо задоволення заяви, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що керівник відповідача не виконує прямих вимог чинного законодавства України та притягувався до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу, що підтверджує постанова Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 07.09.14р. по справі №348/1786/14-п

У зв'язку з наведеним, позивач звернувся до суду для захисту своїх прав з позовом про стягнення заборгованості.

Відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Окрім цього, позивач зазначив про те, що згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що існує велика кількість справ щодо стягнення з відповідача заборгованості за іншими договорами, що також вказує на недобросовісну поведінку відповідача, постійне свідоме невиконання ним зобов'язань за договорами та його можливу тривалу неплатоспроможність.

Згідно пункту 1 статті 67 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується, зокрема, накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу.

Керуючись до ст.124 Конституції України, ст.ст. 525, 526, 610, 612, 614, 629,655, 663 Цивільного Кодексу України, ст.ст.173, Господарського кодексу України, ст.ст. 49, 66, 67, 75 ст. 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Фермерського господарства "Шевченкове -Л" до Товариства з обмеженою відповідальністю біоенергетична компанія "ЮТГ" про стягнення заборгованості в сумі 140000,00 грн. задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю біоенергетична компанія "ЮТГ" (вул. Хриплинська, 39, м. Івано-Франківськ,76018, ) на користь Фермерського господарства "Шевченкове -Л" (вул. Свердлова, 23,м. Тальне, Черкаська область,20400, ) заборгованість в сумі 140000, 00 гривень ( сто сорок тисяч гривень 00 коп.) та 2 800,00 грн. ( дві тисячі вісімсот гривень 00 коп.) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції ( вул. Галицька, 45, м. Івано-Франківськ, 76000) накласти арешт на майно відповідача ОСОБА_2 біоенергетична компанія "ЮТГ", а саме Бункер зерновий Петкус 186 м. куб. у кількості 1 штука, який знаходиться за адресою вул. Хриплинська, 39, м. Івано-Франківськ,76018, на суму 140000 гривень 00 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 25.09.15

Суддя Шкіндер П. А.

Виготовлено в КП "Діловодство спеціалізованого суду"

________________ ОСОБА_3 25.09.15