номер провадження справи 34/161/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2015 Справа № 908/4356/15

Господарський суд Запорізької області у складі судді Науменка А.О., при секретареві Бичківській О.О.

За участю представників: від позивача ОСОБА_1, довіреність № 1090 від 08.10.2014 р.; від відповідача не зявився.

Розглянув в судовому засіданні матеріали справи № 908/4356/15,

за позовом: Комунального підприємства Токмак Теплоенергія Токмацької міської ради (71701, Запорізька область, м. Токмак, вул. Шевченка, 45-А);

до відповідача: Публічного акціонерного товариства Токмацький завод Прогрес (71701, Запорізька область, м. Токмак, вул. 14 вересня, 290);

про стягнення суми.

Сутність спору:

Комунальним підприємством Токмак Теплоенергія Токмацької міської ради заявлено позовні вимоги до Публічного акціонерного товариства Токмацький завод Прогрес про стягнення заборгованості за договором про постачання теплової енергії в гарячій воді № 18 від 01.10.2013р. в розмірі 26 808,06 грн., що складається з суми 14362,78 грн. основного боргу, суми 3605,27 грн. пені, суми 8266,34 грн. втрат від інфляції та суми 573,67 грн. 3 % річних.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 30.07.2015р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 908/4356/15 присвоєно номер провадження 34/161/15, справу до розгляду в засіданні господарського суду призначено на 26.08.2015р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 26.08.2015р. на підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладено на 21.09.2015р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачем на виконання договору про постачання теплової енергії в гарячій воді № 18 від 01.10.2013р. у період: з січня по лютий 2014р. та у листопаді 2014р. було поставлено відповідачу теплову енергію в обсязі 16,54 Гкал на загальну суму 15862,78 грн. Однак свої обовязки за договором № 18 від 01.10.2013р. відповідач виконав неналежним чином, внаслідок чого у нього перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 14362,78 грн. Згідно умов договору (п. 7.1.3.), укладеного між сторонами, за несвоєчасне виконання розрахунків за теплову енергію відповідач несе відповідальність у вигляді пені. Тож, позивачем нараховано відповідачеві пеню в сумі 3605,27 грн., 3% річних 573,67 грн., втрати від інфляції 8266,34 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги, КП Токмак Теплоенергія Токмацької міської ради посилається на ст. ст. 11, 15, 16, 509, 512, 513, 514, 526, 530, 610-611, 625 Цивільного кодексу України, ст. ст. 193, 216, 217, 230 Господарського кодексу України.

Представник позивача у судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги, висловила пояснення в обґрунтування своєї позиції та відповіла на поставлені судом питання.

Представник відповідача у судові засідання 26.08.2015р., 21.09.2015р. не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Ухвали суду від 30.07.2015р. та 26.08.2015р. направлялась на адресу відповідача, що вказана у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 21.09.2015р.: 71701, Запорізька область, м. Токмак, вул. 14 вересня, 290, що відповідає вимогам ст. 64 ГПК України.

У відповідності до ст. 85 ГПК України в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Згідно зі ст. 75 ГПК України справу розглянуто за наявними матеріалами, які суд визнав достатніми для вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

01.10.2013р. між Комунальним підприємством Токмак Теплоенергія Токмацької міської ради (Енергопостачальна організація, позивач по справі) та Публічним акціонерним товариством Токмацький завод Прогрес (Споживач, відповідач по справі) укладений договір про постачання теплової енергії в гарячій воді № 18 (далі договір № 18).

Відповідно до п. 1. договору № 18, Енергопостачальна організація бере на себе зобовязання постачати Споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а Споживач зобовязується оплачувати одержану енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

Згідно пункту 2.1 договору № 18, теплова енергія постачається Споживачу в обсягах згідно з додатком 1 до цього договору у вигляді гарячої води на опалення в період опалювального сезону.

Підпунктом 3.2.1 пункту 3.2 договору № 18 на Споживача теплової енергії покладений обовязок виконувати умови та порядок оплати спожитої енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором.

Пунктом 5.1 договору № 18 передбачено, що облік споживання теплової енергії проводиться за приладами обліку.

Розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться виключно в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів (п.6.2 договору № 18).

У пункті 10.1. договору № 18 встановлено, що договір набирає чинності з дня його підписання та діє до 01.10.2014р.

Сторони узгодили, що договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін (п.10.4. договору № 18).

Сторонами не надано доказів припинення договору про постачання теплової енергії в гарячій воді № 18 від 01.10.2013р.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, заслухавши представника позивача, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Правовідносини сторін є господарськими та такими, що виникли на підставі договору енергопостачання.

Відповідно до ст. ст. 1, 19 Закону України «Про теплопостачання», теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об'єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу. Вироблена теплова енергія постачається споживачу згідно з договором купівлі-продажу.

Згідно ч. 1 ст. 275 ГК України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і підігріту воду (далі-енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до ч. ч. 6, 7 ст. 276 ГК України, розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що проводиться за фактично відпущену енергію

Згідно п.п. 6.3., 6.4. договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. Споживач зобовязаний сплатити предявлений йому рахунок не пізніше 5-ти днів після його отримання.

Відповідно до п. 6.5. договору № 18, розмір місячної плати за надані Споживачу послуги з постачання теплової енергії визначається в рахунку, який є актом про надані Енергопостачальною організацією послуги.

На виконання умов договору про постачання теплової енергії в гарячій воді № 18 від 01.10.2013р. позивачем у період: з січня по лютий 2014р. та у листопаді 2014р. було поставлено відповідачу теплову енергію в обсязі 16,54 Гкал на загальну суму 15862,78 грн., що підтверджується рахунками, які в розумінні п. 6.5. договору № 18 є актами про надані послуги, а саме: рахунок № 18/1 від 31.01.2014р. на суму 7062,41 грн.; рахунок № 18/2 від 28.02.2014р. на суму 6969,24 грн.; рахунок № 18/11 від 30.11.2014р. на суму 1831,13 грн., підписаними обома сторонами та скріпленими їх печатками.

Однак, відповідач договірних зобов'язань належним чином не виконав, оплату за спожиту теплову енергію у встановлений договором № 18 від 01.10.2013р. строк та в повному обсязі не здійснив, сплатив лише суму 1500,00 грн. (500,00 грн. 29.08.2014р. та 1000,00 грн. 26.11.2014р.), чим порушив умови договору.

Таким чином, за період: з січня по листопад 2014р. у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 14362,78 грн.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідач доказів виконання зобовязання і перерахування позивачу заявленої до стягнення суми не надав.

На підставі викладеного, позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 14362,78 грн. підлягають задоволенню.

Також, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 3605,27 грн. за період: з 01.01.2015р. по 30.06.2015р.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 7.1.3. договору № 18 передбачено, що за несвоєчасне виконання розрахунків за теплову енергію, споживач несе відповідальність у вигляді пені в розмірі 0,5 % належної до сплати суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Відповідно до вимог Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань № 543/96-ВР від 22.11.1996р. платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч.6 до ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Факт порушення зобовязання відповідачем суд вважає доведеним, однак перевіривши розрахунок пені складений позивачем, суд встановив, КП Токмак Теплоенергія Токмацької міської ради не враховані вимоги ч. 6 ст. 232 ГПК України, і у звязку з цим суд корегує розрахунок в частині періоду нарахування, обмежуючи нарахування пені строком у шість місяців. При цьому суд не виходить за межі періоду, визначеного позивачем: з 01.01.2015р. по 30.06.2015р.

Таким чином, пеня нараховується на суму 1831,13 грн. (рахунок № 18/11 від 30.11.2014р.), оплату вказаного рахунку відповідачем прострочено з 06.12.2014р., тож можливим періодом нарахування пені, з врахуванням ч. 6 ст. 232 ГПК України є період: з 06.12.2014р. по 06.06.2015р. Однак, враховуючи, що позивачем заявлено пеню з 01.01.2015р., стягненню підлягає пеня за період з 01.01.2015р. по 06.06.2015р. в сумі 387,40 грн.

Крім того, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача, внаслідок порушення ним грошового зобовязання, втрат від інфляції та 3% річних.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Втрати від інфляції заявлені позивачем за період: з лютого 2014р. по червень 2015р. (включно) і складають 8266,34 грн.

Перевіривши розрахунок втрат від інфляції, судом встановлено, що за заявлений період вірним розміром втрат є 9879,77 грн., однак стягненню підлягає сума 8266,34 грн., заявлена до стягнення позивачем.

Період нарахування 3% річних визначений позивачем у розрахунку без зазначення конкретної дати (з-по), визначено кількість прострочених з оплати днів у кожному місяці: лютий 2014р. (8, фактично з 21.02.2014р.); березень 2014р. (31); квітень 2014р. (30); травень 2014 р. (31); червень 2014 р. (30); липень 2014 р. (31); серпень 2014р. (30); вересень 2014р. (30); жовтень 2014р. (31); листопад 2014р. (29); грудень 2014р. (31); січень 2015р. (31); лютий 2015р. (28); березень 2015р. (31); квітень 2015р. (30); травень 2015 р. (31); червень 2015 р. (30). Розмір 3% річних за розрахунком позивача складає 573,67 грн.

Таким чином, з розрахунку вбачається, що позивачем визначений період нарахування 3% річних: з 21.02.2014р. по 30.06.2015р. Вірним розміром 3% річних за вказаний період є сума 564,17 грн., яка і підлягає стягненню.

На підставі вищевикладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати у справі відносяться на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Токмацький завод Прогрес (71701, Запорізька область, м. Токмак, вул. 14 вересня, 290, ідентифікаційний код юридичної особи: 02969981) на користь Комунального підприємства Токмак Теплоенергія Токмацької міської ради (71701, Запорізька область, м. Токмак, вул. Шевченка, 45-А, ідентифікаційний код юридичної особи: 37510516) суму 14 362 (чотирнадцять тисяч триста шістдесят дві) грн. 78 коп. основного боргу, суму 387 (триста вісімдесят сім) грн. 40 коп. пені, суму 564 (пятсот шістдесят чотири) грн. 17 коп. 3% річних, суму 8 266 (вісім тисяч двісті шістдесят шість) грн. 34 коп. втрат від інфляції, суму 1607 (одна тисяча шістсот сім) грн. 05 коп. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 23.09.2015 р.

Згідно ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя А.О. Науменко