ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"25" вересня 2015 р.Справа № 924/1133/15

Господарський суд Хмельницької області у складі:

Суддя Магера В.В., розглянувши матеріали

за позовом прокурора Красилівського району, м. Красилів в інтересах держави в особі Фонду Державного майна України, м. Київ

до 1. Державного підприємства „Укрриба, м. Київ;

2. Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Красилів, Красилівський район, Хмельницька область;

про - визнання недійсним договору №18/12 зберігання державного майна від 15.02.2012р., укладеного між Державним підприємством „Укрриба та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та додаткової угоди до вказаного договору від 16.02.2012р.;

- зобов'язання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 повернути Державному підприємству „Укрриба нерухоме майно, а саме: наг. став с. Чернелівка, 167,0 га (інв. №2-752), балансовою вартістю 135 650,83 грн.; вирос. стави с. Чернелівка, 5,0 га (інв. №2-755), балансовою варстістю 4 997,00 грн., нерест. стави с. Чернелівка, 0,20 га (інв. №2-756), балансовою вартістю 6 686,67 грн.; зимувал. риби №1-2-757/1, 757,3, 0,40 га (інв. №2-757), балансовою вартістю 6 144,57 грн., загальною балансовою вартістю вказаного державного майна 153 479,07 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю №411 від 30.12.2014р.;

від відповідача-1: - не прибув;

від відповідача-2: - не прибув;

за участю ОСОБА_3 прокурор відділу прокуратури Хмельницької області (служб. посвідчення №032336 від 20.02.2015р.)

В засіданні суду 25.09.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно ст.85 Господарського процесуального кодексу України.

Суть спору: Прокурор в інтересах позивача звернувся до суду із позовом, згідно якого просить суд визнати недійсним договір №18/12 зберігання державного майна від 15.02.2012р., укладеного між Державним підприємством „Укрриба та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та додаткової угоди до вказаного договору від 16.02.2012р.; а також зобов'язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 повернути Державному підприємству „Укрриба нерухоме майно, а саме: наг. став с. Чернелівка, 167,0 га (інв. №2-752), балансовою вартістю 135 650,83 грн.; вирос. стави с. Чернелівка, 5,0 га (інв. №2-755), балансовою варстістю 4 997,00 грн., нерест. стави с. Чернелівка, 0,20 га (інв. №2-756), балансовою вартістю 6 686,67 грн.; зимувал. риби №1-2-757/1, 757,3, 0,40 га (інв. №2-757), балансовою вартістю 6 144,57 грн., загальною балансовою вартістю вказаного державного майна 153 479,07 грн.

Оскільки спірним договором та додатковою угодою дот нього, які укладені між ДП „Укрриба та ФОН ОСОБА_1, останньому фактично надано у користування державне нерухоме майно - гідротехнічні споруди рибницьких ставів, яке обліковується на балансі ДП „Укрриба та розташоване за адресою: Хмельницька область, Красилівський район, с. Чернелівка, за використання якого він сплачує щомісячну плату, прокурор стверджує, що між сторонами фактично виникли відносини оренди вказаного майна, приховані під видом договору зберігання державного майна.

Таким чином вважає, що даний договір є удаваним і таким, що приховує інший правочин - договір оренди державного майна, тому підлягає визнанню недійсним з наступних підстав.

Згідно із Положенням про управління майном, яке не увійшло до статутних фондів господарських товариств в процесі приватизації, але перебуває на їх балансі, затвердженим наказом Фонду держаного майна України та Міністерства економіки України від 19.05.1999р. №908/68. одним із способів управління державним майном є передача майна в управління центральних та місцевих органів виконавчої влади в порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1482 від 21.09.1998р.

За змістом пункту 2.4.1 вказаного Положення, такий спосіб управління державним майном, як передача його в управління центральних та місцевих органів виконавчої влади, передусім застосовується у випадках, за яких майно не підлягає приватизації та не може передаватися в оренду.

Водночас, відповідно до спільного наказу Міністерства аграрної політики України та Фонду державного майна України від 06.05.2003р. № 126/752 „Про передачу гідротехнічних споруд, до сфери управління Міністерства аграрної політики України та на баланс Державного підприємства „Укрриба передані гідротехнічні споруди, включаючи ставкові рибоводні споруди та інше майно, які під час приватизації не увійшли до статутних фондів господарських товариств. Зазначені гідроспоруди є державним майном, що знаходиться у сфері управління Міністерства аграрної політики України та перебувають на баланс; Державного підприємства „Укрриба.

Отже, гідротехнічні споруди, які є предметом оспорюваного договору, передані до сфери управління Міністерства аграрної політики України, а в подальшому передані на баланс Державного підприємства „Укрриба.

Відповідно до ч.1 ст.936 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберіщч) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Згідно ст.944 ЦК України зберігач не має права без згоди поклажодавця користуватися річчю, переданою йому на зберігання, а також передавати її у користування іншій особі.

У статті 946 ЦК України також передбачається., що плата за зберігання та строки її внесення встановлюються договором зберігання.

Аналізом положень Цивільного кодексу України про зберігання та інших статей цивільного законодавства свідчить про те, що договір зберігання за загальним правилом є сплатним, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому, ч.1 ст.759 Цивільного кодексу України також передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Вказує, що згідно ст.235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочин, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для прихованим іншого правочин, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Згідно п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними за удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин. але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов'язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину.

Встановивши під час розгляду справи, що правочин. вчинено з метою приховати інший правочин, суд на підставі ст.235 Цивільного кодексу України має визнати, що сторонами вчинено саме цей правочин, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин, Якщо правочин, який насправді вчинено, суперечить закону, суд ухвалює рішення про встановлення його нікчемності або про визнання його недійсним.

Аналогічні положення містяться у п.3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.01.2013р. №11 „Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними.

Також, прокурор вказує, що, оскільки прокурору Красилівського району стало відомо про укладення та наявність вказаного вище договору та додаткової угоди до нього 11.03.2015р. після його надходження із прокуратури Хмельницької області із супровідним листом №05/1/1-378 вих-15 від 10.03.2015р. та ознайомленням з доданими документами, тому строки звернення до суду не пропущено.

Відповідно до ст.36-1 Закону України „Про прокуратуру представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій. спрямованих на захист з суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 2 ПІК України господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави.

Прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до господарського суду прокурор зазначає про це в позовній заяві.

Оскільки Фонд державного майна України, його регіональні відділення не наділені повноваженнями щодо звернення з позовами до суду згідно Закону України „Про Фонд держаного майна України з даним позовом звертається прокурор, який набуває статусу позивача.

Відповідно до ст.36-1 Закону України „Про прокуратуру підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави.

Прокурор та представник позивача в засідання суду 25.09.2015р. прибули, позовні вимоги в частині визнання недійсним договору №18/12 від 15.02.2012р. зберігання державного майна та додаткової угоди до вказаного договору від 16.02.2012р. підтримали та просять про задоволення позову.

Також, 25.09.2015р. на адресу суду від Фонду державного майна України надійшла письмова заява за вх.№05-08/2702/15, відповідно до якої позивач в порядку ст.78 ГПК України відмовляється від позовних вимог в частині зобов'язання ФОП ОСОБА_1 повернути ДП „Укрриба нерухоме майно, а саме: наг. став с. Чернелівка, 167,0 га (інв. №2-752), балансовою вартістю 135 650,83 грн.; вирос. стави с. Чернелівка, 5,0 га (інв. №2-755), балансовою варстістю 4997,00 грн., нерест. стави с. Чернелівка, 0,20 га (інв. №2-756), балансовою вартістю 6 686,67 грн.; зимувал. риби №1-2-757/1, 757,3, 0,40 га (інв. №2-757), балансовою вартістю 6 144,57 грн., загальною балансовою вартістю вказаного державного майна 153 479,07 грн. та припинити провадження у справі в цій частині. Прокурор підтримав подану позивачем заяву про часткову відмову позивача від позову.

Представник відповідача-1 в засідання суду 25.09.2015р. участі не приймав, натомість 03.08.2015р. на адресу суд від останнього надійшло клопотання за вих.№11-09/41 від 29.07.2015р., відповідно до якого повідомив, що 08.07.2015р. договір зберігання державного майна №18/12 від 15.02.2012р. припинено за згодою сторін на підставі п.6.3. Договору та ч.1 ст.651 ЦК України, а також актом приймання-передачі повернуто майно із зберігання.

В підтвердження викладеного, до клопотання долучено завірені копії Угоди від 08.07.2015р. про припинення дії договору зберігання державного майна №18/12 від 15.02.2012р., Акту приймання-передачі гідротехнічних споруд (повернення державного майна із зберігання від 08.07.2015р. та Наказу №25-К від 24.07.2015р.). Враховуючи вище викладене, відповідач-1 просить суд припинити провадження у справі №924/1133/15 у звязку із відсутністю предмету спору (п.1-1 ст.80 ГПК України).

Представник відповідача-2 в засідання суду 25.09.2015р. не прибув, відзиву на позов не подав, будь-яких клопотань на адресу суду від відповідача-2 на час розгляду справи не надходило. Натомість, в матеріалах справи наявні поштові повідомлення про повернення судових повісток із відмітками „за закінченням терміну зберігання.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

ОСОБА_4, м. Красилів як фізична особа-підприємець значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців згідно наявних в матеріалах справи витягів із ЄДР від 06.04.2015р., від 17.07.2015р.

15.02.2012р. між Державним підприємством „Укрриба (за договором - поклажодавець) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (за договором - зберігач) було укладено Договір №18/12 зберігання державного майна (далі - договір).

Згідно п.п.1.1 вказаного договору сторони передбачили, що Поклажодавець за участю уповноважених представників сторін передає, а Зберігач приймає на відповідальне зберігання згідно Акту приймання-передачі нерухоме державне майно - гідротехнічні споруди рибницьких ставів, які обліковуються на балансі Поклажодавця і передані йому на підставі спільного наказу Міністерства аграрної політики України та Фонду державного майна України „Про передачу гідротехнічних споруд від 06 травня 2003 року за №126/752.

Відповідно до п.п.1.2, 1.3, 1.4 вказаного договору передбачено, що об'єктом зберігання є гідротехнічні споруди включаючи ставкові рибоводні споруди, греблі, дамби, будівлі, насосні станції, пов'язані з ними робочі машини і обладнання, інше майно, що перебуває в державній власності відповідно до п.1.1. договору. Зазначене майно розташоване за адресою: Хмельницька область, Красилівський район, в межах Чернелівської селищної ради. Вартість переданого Зберігачу майна визначається на підставі даних бухгалтерського обліку і відображається по кожному найменуванню (інвентарному номеру) в Акті приймання-передачі майна, який є невід'ємним додатком до цього Договору.

Вказаним договором сторони передбачили, що зберігач в 3-денний строк з моменту укладання договору приймає від Поклажодавця майно згідно з Актом приймання-передачі. Зберігач вживає всі заходи для збереження майна, його цілісності, комплектності протягом всього строку дії Договору відповідно до вимог глави 66 Цивільного кодексу України. Зберігач забезпечує додержання норм і правил охорони життя, правил техніки безпеки, протипожежних, санітарно-епідеміологічних правил під час збереження майна відповідно до вимог чинного законодавства. У випадках, коли для збереження якісних властивостей майна необхідне його використання, Зберігач звертається до Поклажодавця за дозволом стосовно використання майна, переданого на зберігання в порядку дії ст.944 Цивільного кодексу України.(п.п.2.1, 2.2, 2.3, 2.4 договору).

На виконання договору 15.02.2012р. між ДП „Укрриба та ФОП ОСОБА_1 було підписано Акт приймання-передачі державного майна згідно договору №18/12 від 15.02.2012р., який є додатком вказаного договору, згідно якого поклажодавець передає, а зберігач приймає на зберігання нерухоме державне майно (гідротехнічні споруди), яке обліковується на балансі ДП „Укрриба та розташоване за адресою: Хмельницька область. Красилівський район, с. Чернелівка, балансова вартість якого становить 153 479,07 грн. залишкова вартість станом на 01.02.2012р. становить 43287,32 грн., а саме: наг.став с. Чернелівка, 167,0 га (інв. №2-752) балансовою вартістю 135 650,83 грн.; вирос. стави с. Чернелівка 5,0 га, (інв. №2-755) балансовою вартістю 4 997,00 грн.: нерест. стави с. Чернелівка, 0,20 га (інв. №2-756) балансовою вартістю 6 686,67 грн.: зимувал. риби №1-2-757/1, 757,2, 0,40 га (інв. №2-757) балансовою вартістю 6144,57 грн.

Вказаний акт підписаний представниками сторін, скріплений печатками.

16.02.2012 між ДП „Укрриба та ФОП ОСОБА_1 було підписано Додаткову угоду до договору зберігання державного майна №18/12 від 15.02.2012р., згідно умов п.1.1 якої, у зв'язку із заявою зберігача щодо надання дозволу на користування майном, яке передано зберігачеві згідно з актом приймання-передачі, сторони вирішили, що відповідно до ст.944 ЦК України поклажодавець надає згоду зберігачеві на користування майном, переданого останньому на зберігання в порядку даного Договору, а зберігач засвідчує свою обізнаність з усіма властивостями майна та його цільовим призначенням.

Згідно п.1.3 Додаткової угоди до договору зберігання державного майна №18/І2 від 15.02.2012р., зберігач зобов'язується здійснювати оплату за користування державним майном, зазначеним в Акті приймання-передачі. Ціна за користування майном становить 1515,74 грн., в тому числі ПДВ, яку зберігач повинен вносити до 14 числа місяця, наступного за звітним.

Відповідно до п.1.5 вказаної вище Додаткової угоди передбачено, що у разі затримки оплати за використання майна, переданого для зберігання, зберігач сплачує поклажодавцеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

08.07.2015р. між ДП „Укрриба (поклажодавець) та ФОП Остап`юком А.В. (зберігачем) було підписано Угоду про припинення дії договору зберігання державного майна №18/12 від 15.02.2012р., згідно якої слідує, що відповідно до заяви зберігача, ч.1 ст. 651 Цивільного кодексу України та п. 6.3 договору, сторони вважають договір зберігання державного майна №18/12 від 15.02.2012р., припиненим за згодою сторін із „08 липня 2015р. Вказана Угода підписана представниками сторін, скріплена печатками.

Згідно із Актом приймання-передачі гідротехнічних споруд (повернення державного майна із зберігання) від 08.07.2015р. слідує, що зберігач передав, а поклажодавець прийняв із зберігання державне нерухоме майно гідротехнічні споруди ставів балансовою вартістю 153 479,07 грн., яке розташоване за адресою: Хмельницька область, Красилівський район с. Чернелівка, а саме: : наг.став с. Чернелівка, 167,0 га (інв. №2-752) балансовою вартістю 135 650,83 грн.; вирос. стави с. Чернелівка 5,0 га, (інв. №2-755) балансовою вартістю 4 997,00 грн.: нерест. стави с. Чернелівка, 0,20 га (інв. №2-756) балансовою вартістю 6 686,67 грн.: зимувал. риби №1-2-757/1, 757,2, 0,40 га (інв. №2-757) балансовою вартістю 6144,57 грн.

Зазначений акт підписано представниками сторін, скріплений печатками.

Вважаючи спірний правочин удаваним, прокурор в інтересах позивача звернувся до суду із позовом, згідно якого просить суд визнати недійсним договір №18/12 зберігання державного майна від 15.02.2012р. та додаткову угоду до вказаного договору від 16.02.2012р.; а також зобов'язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 повернути Державному підприємству „Укрриба нерухоме майно, а саме: наг. став с. Чернелівка, 167,0 га (інв. №2-752), балансовою вартістю 135 650,83 грн.; вирос. стави с. Чернелівка, 5,0 га (інв. №2-755), балансовою варстістю 4 997,00 грн., нерест. стави с. Чернелівка, 0,20 га (інв. №2-756), балансовою вартістю 6 686,67 грн.; зимувал. риби №1-2-757/1, 757,3, 0,40 га (інв. №2-757), балансовою вартістю 6 144,57 грн., загальною балансовою вартістю вказаного державного майна 153 479,07 грн.

В ході вирішення справи позивач та прокурор подали спільну заяву від 25.09.2015р. про відмову від позовних вимог в частині зобов'язання ФОП ОСОБА_1 повернути ДП „Укрриба нерухоме майно, а саме: наг. став с. Чернелівка, 167,0 га (інв. №2-752), балансовою вартістю 135 650,83 грн.; вирос. стави с. Чернелівка, 5,0 га (інв. №2-755), балансовою варстістю 4997,00 грн., нерест. стави с. Чернелівка, 0,20 га (інв. №2-756), балансовою вартістю 6 686,67 грн.; зимувал. риби №1-2-757/1, 757,3, 0,40 га (інв. №2-757), балансовою вартістю 6 144,57 грн., загальною балансовою вартістю вказаного державного майна 153 479,07 грн.

Відтак, прокурор та позивач підтримали позов в частині визнання недійсним договору №18/12 зберігання державного майна від 15.02.2012р. та додаткової угоди до вказаного договору від 16.02.2012р., із підстав, викладених у позові.

Досліджуючи подані сторонами докази та матеріали, оцінюючи їх в сукупності, судом до уваги приймається таке:

Згідно ст.36-1 Закону України „Про прокуратуру передбачено, що підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави.

Приписами ст.2 ГПК України визначено, що господарський суд порушує справи, зокрема, за позовними заявами прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. Прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до господарського суду прокурор зазначає про це в позовній заяві.

Відповідно до рішення Конституційного суду України від 08.04.1999р. у справі №3-рп/99 вказується про те, що, інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарюючих товариств з частиною державної власності у статутному фонді. Разом з тим, держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й у діяльності приватних підприємств, товариств. В кожному конкретному випадку прокурор чи його заступник самостійно визначає, з посиланням на законодавство в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту та зазначає орган уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Із поданих в обґрунтування позову доказів вбачається, що прокурор, звертаючись із даним позовом в інтересах держави в особі Фонду держмайна України, просить визнати спірні правочини недійснимиіз посиланням на ст.235 ЦК України як такий, що вчинений сторонами для приховування іншого правочину. При цьому, прокурор вважає договір зберігання державного майна №18/12 від 15.02.2012р. та додаткову угоду до вказаного договору від 16.02.2012р., удаваними право чинами, оскільки, оскільки сторони мали на меті приховати інший правочин, а саме договір оренди майна.

Аналізом наявного у справі спірного договору №18/12 від 15.02.2012р. (із врахуванням додаткової угоди від 16.02.2012р.) встановлено, що його предметом є передача поклажодавцем зберігачу нерухомого державного майна, а саме: гідротехнічних споруд рибницьких ставів, які обліковуються на балансі Поклажодавця і передані йому на підставі спільного наказу Міністерства аграрної політики України та Фонду державного майна України „Про передачу гідротехнічних споруд від 06.05.2003 року за №126/752.

При цьому, п.п.4.1 спірного договору із врахуванням змін, внесених п.п.1.3 Додаткової угоди від 16.02.2012р., передбачено, що зберігач зобов'язується здійснювати оплату за користування державним майном, зазначеним в Акті приймання-передачі. Ціна за користування майном становить 1515,74 грн., в тому числі ПДВ, яку зберігач повинен вносити до 14 числа місяця, наступного за звітним. Строк дії вказаного до договору встановлено по 15.02.2022р.

Згідно ч.1 ст.235 Цивільного кодексу України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили.

Частиною 1 ст.759 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч.1 ст.936 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Згідно приписів ст.944 ЦК України, зберігач не має права без згоди поклажодавця користуватися річчю, переданою йому на зберігання, а також передавати її у користування іншій особі.

Правовий аналіз норм чинного законодавства свідчить про те, що, як правило, договір зберігання укладається без права користування річчю, право користування річчю зберігач може отримати за попередньою згодою поклажодавця, і в такому разі виникають правовідносини найму (якщо користування платне).

Також, за змістом приписів цивільного законодавства вбачається, що оскільки при вчиненні удаваного правочину настання його мети - приховати інший правочин, бажають досягти обидві сторони, то до відносин цих сторін застосовуються правила того правочину, якому відповідала внутрішня воля сторін і який вони насправді вчинили.

Згідно ч.2 ст.235 ЦК України передбачено, що у разі, якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховування іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Положенням ч.1 ст.215 ЦК передбачено, що недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.1 ст.203 цього Кодексу, є підставою для визнання правочину недійсним. При цьому, за змістом ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Згідно із роз'ясненнями, викладеними в п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними від 06.11.2009 р. №9 передбачено, що за удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини.

За удаваними правочином права та обов'язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину. Встановивши під час розгляду справи, що правочин вчинено з метою приховати інший правочин, суд на підставі ст. 235 Цивільного кодексу України має визнати, що сторонами вчинено саме цей правочин, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин. Якщо правочин, який насправді вчинено, суперечить закону, суд ухвалює рішення про встановлення його нікчемності або про визнання його недійсним.

До удаваних правочинів наслідки недійсності, передбачені ст. 216 Цивільного кодексу України, можуть застосовуватися тільки у випадку, коли правочин, який сторони насправді вчинили, є нікчемним або суд визнає його недійсним як оспорюваний.

Суд, проаналізувавши умови спірного договору зберігання з правом користування вважає, що останній є удаваним правочином, оскільки за своєю суттю є договором оренди майна з огляду на те, що основною ознакою спірного договору є користування майном за плату, а плата за користування майном є неспіврозмірною з платою за послуги зберігання за даним договором.

Крім того, із аналізу норм чинного законодавства слідує, що договір зберігання укладається без права користування річчю, натомість право користування такою річчю зберігач може отримати за попередньою згодою із поклажодавцем, і лише в такому разі виникають правовідносини найму (якщо користування платне).

За таких обставин, судом встановлено, що відповідно до Договору №18/12 від 15.02.2012р., із врахуванням змін, внесених Додатковою угодою від 16.02.2012р., які укладені між ДП „Укрриба та ФОП ОСОБА_1, останньому фактично надано у користування державне нерухоме майно - гідротехнічні споруди рибницьких ставів, що обліковуються на балансі ДП „Укрриба та розташоване за адресою: Хмельницька область. Красилівський район, с. Чернелівка. Відтак, між сторонами фактично виникли відносини оренди вказаного майна, приховані під видом договору зберігання державного майна.

Відповідно до вимог „Положенням про управління майном, яке не увійшло до статутних фондів господарських товариств в процесі приватизації, але перебуває на їх балансі, яке затверджене наказом Фонду держаного майна України та Міністерства економіки України від 19.05.1999р. №908/68, одним із способів управління державним майном є передача майна в управління центральних та місцевих органів виконавчої влади в порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України №1482 від 21.09.1998р.

Згідно п.п.2.4.1 вказаного Положення передбачено, що такий спосіб управління державним майном як передача його в управління центральних та місцевих органів виконавчої влади, передусім застосовується у випадках, за яких майно не підлягає приватизації та не може передаватися в оренду.

Відповідно до спільного наказу Міністерства аграрної політики України та Фонду державного майна України від 06.05.2003р. №126/752 „Про передачу гідротехнічних споруд, до сфери управління Міністерства аграрної політики України та на баланс Державного підприємства „Укрриба передані гідротехнічні споруди, включаючи ставкові рибоводні споруди та інше майно, які під час приватизації не увійшли до статутних фондів господарських товариств. Зазначені гідроспоруди є державним майном, що знаходиться у сфері управління Міністерства аграрної політики України та перебувають на балансі Державного підприємства „Укрриба.

Судом приймається до уваги, що передача державного майна в користування відбувалась на підставі правочинів, які укладені без участі Фонду державного майна України та без його дозволу, а тому з порушенням вимог чинного законодавства.

За таких обставин, спірний Договір №18/12 від 15.02.2012р., із врахуванням змін, внесених Додатковою угодою від 16.02.2012р. є удаваним правочином, оскільки за своїм правовим змістом фактично є довгостроковим договором оренди. Разом з тим правомочною особою на укладення договору оренди державного майна є саме Фонд державного майна України, а отже ДП „Укрриба при укладенні оспорюваного договору було перевищено свою компетенцію як балансоутримувача майна.

Відтак, судом приймається до уваги, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності ст.283 ГК України).

Згідно ч.1 ст.287 ГК України, орендодавцями щодо державного та комунального майна є: 1) Фонд державного майна України, його регіональні відділення - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, яке є державною власністю, а також іншого майна у випадках, передбачених законом; 2) органи, уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим або місцевими радами управляти майном, - відповідно щодо майна, яке належить Автономній Республіці Крим або є у комунальній власності; 3) державні (комунальні) підприємства, установи та організації - щодо нерухомого майна, загальна площа якого не перевищує 200 квадратних метрів на одне підприємство, установу, організацію, та іншого окремого індивідуально визначеного майна.

Аналогічні положення щодо оренди державного майна передбачено ст.5 Закону України „Про оренду державного та комунального майна від 10.04.1992р. №2269-ХІІ із зазначенням - орендодавцями є Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, а також майна, що не увійшло до статутного (складеного) капіталу господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), що є державною власністю.

Враховуючи те, що спірні правочини: Договір зберігання державного майна №18/12 від 15.02.2012р. та Додаткова угода від 16.02.2012р., були підписані без участі Фонду державного майна України та за відсутності згоди на передачу обєктів оренди в платне строкове користування зберігачу, суд вважає спірні правочини такими, що укладені із порушенням вимог чинного законодавства.

За таких обставин, позовні вимоги прокурора в інтересах держави в особі Фонду державного майна України в частині визнання недійсним договору №18/12 зберігання державного майна від 15.02.2012р. та додаткової угоди до вказаного договору від 16.02.2012р., є такими, що відповідають фактичним обставинам справи та узгоджується із вимогами чинного законодавства України.

Відтак, клопотання відповідача-1 про припинення провадження у справі за відсутністю предмета спору із посиланням на п.п.1-1 ст.80 ГПК України, суд вважає безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню.

Натомість, судом приймається до уваги, що в ході вирішення справи позивач та прокурор подали спільну заяву від 25.09.2015р. про відмову від позовних вимог в частині зобов'язання ФОП ОСОБА_1 повернути ДП „Укрриба нерухоме майно, а саме: наг. став с. Чернелівка, 167,0 га (інв. №2-752), балансовою вартістю 135 650,83 грн.; вирос. стави с. Чернелівка, 5,0 га (інв. №2-755), балансовою варстістю 4997,00 грн., нерест. стави с. Чернелівка, 0,20 га (інв. №2-756), балансовою вартістю 6 686,67 грн.; зимувал. риби №1-2-757/1, 757,3, 0,40 га (інв. №2-757), балансовою вартістю 6 144,57 грн., загальною балансовою вартістю вказаного державного майна 153 479,07 грн.

Судом враховується, що згідно із п.4 ч.1 ст.80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

Відповідно до п.4.6. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції №18 від 26.12.2011р. у випадках відмови позивача від позову (пункт 4 частини першої статті 80 ГПК України) господарському суду слід керуватись частиною шостою ст.22 ГПК, тобто перевіряти, чи не суперечить ця відмова законодавству та чи не порушує вона інтереси інших осіб.

Якщо у справі заявлено кілька позовних вимог і позивач відмовився від деяких з них, провадження у справі на підставі пункту 4 частини першої статті 80 ГПК припиняється у частині тих вимог, від яких було заявлено відмову (за умови, що судом не буде застосовано припис частини шостої статті 22 ГПК щодо неприйняття відмови від позовних вимог), а розгляд решти позовних вимог здійснюється в загальному порядку.

За таких обставин, враховуючи те, що відмова прокурора та позивача від частини позовних вимог до відповідачів не суперечить законодавству, не порушує права та охоронювані законом інтереси інших осіб, і наслідки такої відмови останнім відомі та зрозумілі, вона приймається господарським судом.

Відтак, провадження у справі №924/1133/15 в частині зобов'язання ФОП ОСОБА_1 повернути ДП „Укрриба нерухоме майно, а саме: наг. став с. Чернелівка, 167,0 га (інв. №2-752), балансовою вартістю 135 650,83 грн.; вирос. стави с. Чернелівка, 5,0 га (інв. №2-755), балансовою варстістю 4997,00 грн., нерест. стави с. Чернелівка, 0,20 га (інв. №2-756), балансовою вартістю 6 686,67 грн.; зимувал. риби №1-2-757/1, 757,3, 0,40 га (інв. №2-757), балансовою вартістю 6 144,57 грн., загальною балансовою вартістю вказаного державного майна 153 479,07 грн., підлягає припиненню відповідно до п.4 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно п.5.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України від 21.02.2013р. №7 (із змінами та доповненнями) припинення провадження у справі з підстав, передбачених статтею 80 ГПК, не тягне за собою наслідків у вигляді повернення або відшкодування за рахунок відповідачів судового збору.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги прокурора підлягають задоволенню в частині визнання недійсним договору №18/12 зберігання державного майна від 15.02.2012р. та додаткової угоди до вказаного договору від 16.02.2012р. із вищевикладених підстав.

Згідно ст.ст.44, 49 ГПК України судовий збір підлягає покладенню на відповідачів пропорційно та стягується до Державного бюджету України в частині задоволених судом позовних вимог.

Керуючись ст.ст.12, 29, 32, 33, 44, 49, 78, п.4 ст.80, ст.ст.82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, СУД -

В И Р І Ш И В:

Позов прокурора Красилівського району, м. Красилів в інтересах держави в особі Фонду Державного майна України, м. Київ до 1.Державного підприємства „Укрриба, м. Київ; 2.Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Красилів, Красилівський район, Хмельницька область про визнання недійсним договору №18/12 зберігання державного майна від 15.02.2012р., укладеного між Державним підприємством „Укрриба та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та додаткової угоди до вказаного договору від 16.02.2012р., задовольнити частково.

Визнати недійсним договір №18/12 зберігання державного майна від 15.02.2012р., укладеного між Державним підприємством „Укрриба та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та додаткову угоду до вказаного договору від 16.02.2012р.

Стягнути із Державного підприємства „Укрриба, 04050, м. Київ, вул. Тургенєвська, 82-а () в дохід Державного бюджету України (код класифікації доходів 22030001, отримувач коштів УДКСУ у м. Хмельницькому, рахунок отримувача №3002, код ЄДРПОУ отримувача 38045529, банк отримувача ГУ ДКСУ у Хмельницькій області, МФО 815013 судовий збір в розмірі 609,00 грн. (шістсот девять гривень 00 коп.).

Видати наказ.

Стягнути із Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, 31000, АДРЕСА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) в дохід Державного бюджету України (код класифікації доходів 22030001, отримувач коштів УДКСУ у м. Хмельницькому, рахунок отримувача №3002, код ЄДРПОУ отримувача 38045529, банк отримувача ГУ ДКСУ у Хмельницькій області, МФО 815013) судовий збір в розмірі 609,00 грн. (шістсот девять гривень 00 коп.)

Видати наказ.

Провадження у справі №924/1133/15 за позовом прокурора Красилівського району, м.Красилів в інтересах держави в особі Фонду Державного майна України, м. Київ до 1. Державного підприємства „Укрриба, м. Київ; 2. Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Красилів, Красилівський район, Хмельницька область про зобов'язання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 повернути Державному підприємству „Укрриба нерухоме майно, а саме: наг. став с. Чернелівка, 167,0 га (інв. №2-752), балансовою вартістю 135 650,83 грн.; вирос. стави с. Чернелівка, 5,0 га (інв. №2-755), балансовою варстістю 4 997,00 грн., нерест. стави с. Чернелівка, 0,20 га (інв. №2-756), балансовою вартістю 6 686,67 грн.; зимувал. риби №1-2-757/1, 757,3, 0,40 га (інв. №2-757), балансовою вартістю 6 144,57 грн., загальною балансовою вартістю вказаного державного майна 153 479,07 грн., припинити.

Повне рішення складено 29.09.2015р.

Суддя В.В. Магера

Віддрук. 5 прим.:

1 - до справи;

2 - прокуратура області (пров. Військоматський, 3, м. Хмельницький, 29000 згідно заяви;

3 Фонд державного майна України (вул. Кутузова,18/9, м. Київ-133, 01601 згідно заяви;

4 - ДП "Укрриба" (вул. Тургенєвська, 82-а, м. Київ, 04050) рекоменд. кореспонд.;

5 ФОП ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, 31000) рекоменд. коерспонд.