ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.09.15р. Справа № 904/7558/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничого підприємства "Стандарт", м. Дніпропетровськ

до Приватного акціонерного товариства "Криворізький завод гірничого обладнання", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення 55 800,00 грн.

Суддя Рудовська І.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 20.01.2015 р.

від відповідача: не з'явився

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробничого підприємства "Стандарт" (далі-позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Криворізький завод гірничого обладнання" (далі-відповідач) про стягнення 55 800,00 грн. заборгованості та витрат по сплаті судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов'язань щодо оплати поставленого товару по договору №КЗГО/453-14П від 02.12.2014 р.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.2015 р. по справі № 904/7558/15 порушено провадження і розгляд справи призначено до розгляду у судовому засіданні на 08.09.2015 р.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 08.09.2015 р. розгляд справи відкладено на 23.09.2015 р.

Представник позивача у судових засіданнях наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача у судові засідання не з'явився про місце, дату та час судового засідання повідомлений належним чином, доказом чого є поштове повідомлення (судова повістка) про вручення ухвали господарського суду Дніпропетровської області (а.с. 60).

За таких обставин, господарський суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на участь представника у судовому засіданні.

Згідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 23.09.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

02.12.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробничого підприємства "Стандарт" (постачальник) та Приватним акціонерним товариство "Криворізький завод гірничого обладнання" (покупець) укладений Договір № КЗГО/453-14П (на придбання сировинних, паливно-енергетичних або матеріально-технічних ресурсів) надалі Договір, за умови п. 1.1. якого постачальник зобовязується передати, а покупець прийняти та оплатити матеріали (далі - ресурси) на умовах, передбачених цим Договором.

Кількість, номенклатура ресурсів вказуються в специфікаціях до цього Договору, які є його невідємною частиною (далі - Специфікації) п.2.1. Договору.

Загальна сума Договору визначається як сумарна вартість ресурсів, постачання яких здійснюється згідно доданих до нього Специфікацій (п. 4.3. Договору).

Згідно п. 5.2. Договору оплата за поставлені ресурси буде проводитися протягом терміну, зазначеного в специфікації, який обчислюється з моменту постачання ресурсів.

Цей Договір діє до 31.12.2015 р. Закінчення строку дії цього Договору не звільняє сторони від виконання прийнятих на себе зобовязань (в тому числі гарантійних) за цим Договором (п. 10.5. Договору).

Відповідно до п.п. 5.,7 Специфікації № 1 від 02.12.2014 р. до Договору умови оплати: протягом 25 календарних днів з моменту поставки. Датою поставки вважається дата видаткової накладної.

На виконання умов Договору позивач поставив відповідачу товар, за найменуванням та цінами узгодженими сторонами на загальну суму 55 800,00 грн.

Факт поставки товару відповідачу підтверджується видатковою накладною № 1425-1 від 15.01.2015 р., яка підписані обома сторонами без зауважень, копія якої долучена до матеріалів справи (а.с. 16).

Відповідач свої зобов'язання за Договором не виконав, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість перед позивачем зі сплати товару на суму 55 800,00 грн., що і є причиною виникнення спору.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Основні засади господарювання в Україні визначає Господарський кодекс України (надалі по тексту ГК України), який регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб'єктами господарювання, а також між цими суб'єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання (ст. 1 ГК України).

Стаття 193 ГК України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

На момент розгляду справи заборгованість відповідача складає 55 800,00 грн., докази погашення якого в матеріалах справи відсутні, внаслідок чого суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене та з урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що вимоги позивача до відповідача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у розмірі: 55 800,00 грн. заборгованості.

Судовий збір у справі покладається на відповідача, згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 36, 49, 75, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Криворізький завод гірничого обладнання" (50057, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Заводська, 1; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничого підприємства "Стандарт" (49101, м. Дніпропетровськ, вул. Свердлова, буд. 6; ) 55 800,00 грн. (пятдесят пять тисяч вісімсот грн. 00 коп.) заборгованості, 1827,00 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім грн. 00 коп.) судового збору, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя ОСОБА_2

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК

України 23 вересня 2015 р.