РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2015Справа №910/18789/15
За позовом Комунального закладу "Театрально-видовищний заклад культури "Київський муніципальний академічний театр опери і балету для дітей та юнацтва"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аудиторська фірма "Нюанс-Інформ"

про стягнення грошових коштів

Суддя Демидов В.О.

У засіданні брали участь:

від позивачa: Ткаченко І.В. (представник за довіреністю);

від відповідача: Галабудський І.І. (представник за довіреністю);

встановив:

У липні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аудиторська фірма "Нюанс-Інформ" про стягнення з відповідача на свою користь 22 500,00 грн. збитків, завданих невиконанням умов договору № 2/К від 04.10.2011.

Позивач зазначає, що на виконання умов договору він сплатив на користь відповідача 22500,00 грн. в оплату послуг останнього.

Втім, як вказує позивач, під час проведення ревізії фінансово-господарської діяльності Комунального закладу «Театрально-видовищний заклад культури «Київський муніципальний академічний театр опери і балету для дітей та юнацтва» за період з 01.10.2008 по 01.07.2012 від 27.08.2012 Державною фіскальною інспекцією в місті Києві було встановлено, що розрахунок за послуги здійснено без виконання істотних умов договору, оскільки відповідачем не складались звіти про проведену роботу (п. 3.1. Договору 2/К), внаслідок чого позивачеві як Замовнику послуг за договором завдано матеріальної шкоди (збитків) на суму 22 500,00 (двадцять дві тисячі п'ятсот) грн.

Зважаючи на викладене та враховуючи те, що Виконавець завдав Замовнику матеріальної шкоди, позивач просить суд стягнути з відповідача 22 500,00 грн. збитків по Договору.

З викладеними позивачем в позовній заяві твердженнями відповідач не погоджується та у своєму відзиві зауважив на тому, що, беручи до уваги сам предмет договору та наявні підписані акти прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг), в яких зазначено, що претензій щодо об'єму, якості та строкам виконання наданих послуг Замовник не має, то жодних матеріальних збитків відповідно до чинного законодавства відповідач не завдав. З посиланням на викладені обставини відповідач просить відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, вислухавши присутніх під час судового розгляду справи представників учасників судового процесу, суд встановив такі фактичні обставини.

04.10. 2011 між позивачем (Замовником) та відповідачем (Виконавцем) укладено договір № 2/К (далі за тестом - договір), згідно умов п. 1.1. якого Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов'язання з надання таких послуг: надання аудиторських послуг у вигляді консультаційного обслуговування з питань податкового законодавства, бухгалтерського обліку, а також інших питань, які виникають у процесі фінансово-господарської діяльності Замовника; надання аудиторських послуг у вигляді інформаційного обслуговування з питань податкового законодавства і бухгалтерського обліку в тісному зв'язку зі специфікою діяльності Замовника; щомісячна перевірка податкового та бухгалтерського обліку Замовника.

У період жовтня 2011 року по грудень 2011 року, а також в січні, березні та квітні 2012 року сторонами складені акти надання послуг №№ 2, 8, 13, 2, 14 та 21 відповідно на загальну суму 27000,00 грн. Згідно вказаних актів відповідачем як Виконавцем були виконані, а позивачем як Замовником прийняті роботи за договором на вказану суму.

У відповідності до р. 3 Договору по завершенню кожного місяця до 17 числа наступного місяця Виконавець передає Замовнику звіт про проведену роботу та акт прийому-передачі наданих послуг (за умови своєчасного надання Замовником документів для перевірки). При наявності у Замовника претензій до Виконавця, йому надається право заявити про них протягом 3-х днів після отримання відповідних документів.

Зміст вказаних вище актів свідчить, що Замовник претензій по об'єму, якості та строкам виконання робіт до Виконавця не має.

Доказів, що підтверджують звернення Замовника до Виконавця з претензіями щодо робіт протягом 3-х днів, як визначено за п. 3.2. Договору, суду не надано.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та необхідність відмови у задоволенні позову з таких підстав.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

У відповідності з приписами ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного Кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як вже було установлено, 04 жовтня 2011 року між сторонами укладено договір № 2/К за п. 1.1. якого Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов'язання по наданню наступних послуг: надання аудиторських послуг у вигляді консультаційного обслуговування з питань податкового законодавства, бухгалтерського обліку, а також інших питань, які виникають у процесі фінансово-господарської діяльності Замовника; надання аудиторських послуг у вигляді інформаційного обслуговування з питань податкового законодавства і бухгалтерського обліку в тісному зв'язку зі специфікою діяльності Замовника; щомісячна перевірка податкового та бухгалтерського обліку Замовника.

У відповідності до р. 3 Договору по завершенню кожного місяця, до 17 числа наступного місяця, Виконавець передає Замовнику звіт про проведену роботу та акт прийому-передачі наданих послуг (за умови своєчасного надання Замовником документів для перевірки). При наявності у Замовника претензій до Виконавця, йому надається право заявити про них протягом 3-х днів після отримання відповідних документів.

З матеріалів справи вбачається, що в період жовтня-грудня 2011 року, а також в січні, березні та квітні 2012 року сторонами складені акти надання послуг №№ 2, 8, 13, 2, 14 та 21 відповідно на загальну суму 27000,00 грн.

Зі змісту вказаних актів слідує, що Замовник претензій по об'єму, якості та строкам виконання робіт до Виконавця не має.

В силу ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України правові наслідки, зокрема, такі як відшкодування збитків настають у випадку порушення зобов'язання.

З огляду на прийняття позивачем виконаних відповідачем робіт без зауважень та заперечень суд доходить висновку про доведеність факту надання Виконавцем Замовнику послуг за Договором на відповідну суму.

Доказів, що підтверджують звернення Замовника до Виконавця з претензіями щодо робіт протягом 3-х днів, як визначено за п. 3.2. договору, суду не представлено.

Є необґрунтованими також твердження позивача щодо здійснення розрахунків за договором безпідставно, на що послалась Державна фіскальна інспекція в місті Києві в своєму листі № 26-04-14-14/12463 від 27.09.2012, оскільки відповідно до умов п. 2.1. Договору передбачено плату робіт у розмірі 4 500,00 грн. за надані відповідні послуги, які, як вже зазначалося, прийняті Замовником без претензій по об'єму, якості та строкам виконання робіт до Виконавця згідно актів надання послуг №№ 2, 8, 13, 2, 14 та 21.

Згідно ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ч. 2, ч. 3 ст. 22 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 2 статті 217 названого Кодексу відшкодування збитків є господарською санкцією.

Частиною 1 статті 218 Господарського кодексу України, унормовано, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною

Згідно з приписами ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються, зокрема, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Таким чином, юридичною підставою для усіх видів цивільно-правової чи господарсько-правової відповідальності є наявність певних умов, що у своїй сукупності утворюють склад цивільного (господарського) правопорушення. Необхідними умовами цивільно-правової та господарсько-правової відповідальності за загальним правилом є: протиправність поведінки особи; шкода як результат протиправної поведінки; причинний зв'язок між протиправною поведінкою і шкодою; вина особи, що заподіяла шкоду.

За викладених вище обставин у справі суд дійшов висновку про необгрунтованість доводів позивача у справі про невиконання (неналежне виконання) відповідачем умов укладеного сторонами договору підряду.

З урахуванням викладеного вище у задоволенні позову слід відмовити за необгрунтованістю.

Судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. У позові відмовити у повному обсязі.

2. Судові витрати покласти на позивача.

В судовому засіданні 15.09.2015 оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Повне рішення складено 21.09.2015.

Суддя В.О. Демидов