ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

28.09.2015 р. Справа№ 914/3403/15

Суддя Сухович Ю.О. розглянувши матеріали

за позовом Заступника військового прокурора Західного регіону України в інтересах держави в особі:

позивача- 1 Міністерства оборони України, м.Київ

позивача -2 ОСОБА_1 квартирно-експлуатаційної частини району, м.Яворів

до відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства Київстар, м.Київ

про 1. Визнання недійсним укладеного між ОСОБА_1 квартирно-експлуатаційною частиною району та ОСОБА_2 акціонерним товариством Київстар договору №12 від 01 листопада 2010р.

2. Зобовґязання ОСОБА_2 акціонерного товариства Київстар усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 квартирно-експлуатаційною частиною району нерухомим майном будівлею №21 військового містечка №41 по вул. Яворівська,32, смт.Івано-Франкове Яворівського району Львівської області шляхом демонтажу контейнера з телекомунікаційним обладнанням та антенно-фідерних пристроїв.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду Львівської області Заступником військового прокурора Західного регіону України в інтересах держави в особі позивача- 1 Міністерства оборони України та позивача -2 ОСОБА_1 квартирно-експлуатаційної частини району подано позов до ОСОБА_2 акціонерного товариства Київстар про 1. Визнання недійсним укладеного між ОСОБА_1 квартирно-експлуатаційною частиною району та ОСОБА_2 акціонерним товариством Київстар договору №12 від 01 листопада 2010р. 2. Зобовґязання ОСОБА_2 акціонерного товариства Київстар усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 квартирно-експлуатаційною частиною району нерухомим майном будівлею №21 військового містечка №41 по вул. Яворівська,32, смт. Івано-Франкове Яворівського району Львівської області шляхом демонтажу контейнера з телекомунікаційним обладнанням та антенно-фідерних пристроїв.

Вирішуючи питання про прийняття позовної заяви від 23.09.2015р. вих.№10/2/3-656вих-15 (від 24.09.2015р. вх.№3504) до провадження, судом встановлено наявність підстав для її повернення без розгляду зважаючи на наступне.

Відповідно до ст. 8 Конституції України кожному гарантовано право звернення до суду для захисту його конституційних прав і свобод безпосередньо на підставі Конституції України.

Звернення до господарського суду здійснюється у формі позовної заяви у спорах, які виникають із господарських правовідносин.

Відповідно до ст. 2 ГПК України, господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. Частинами 2 та 3 зазначеної статті передбачено, що прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді. Невиконання прокурором вимог щодо надання господарському суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів держави в господарському суді має наслідком повернення поданої ним позовної заяви в порядку, встановленому статтею 63 цього Кодексу.

Вимоги, що пред'являються до форми та змісту позовної заяви, а також вимоги щодо надання разом з нею певних доказів, визначені ст.ст. 54 - 57 ГПК України.

Відповідно до статті 23 Закону України Про прокуратуру (із змінами та доповненнями) представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Згідно з частиною 4 вказаного Закону, наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб'єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

У разі відсутності суб'єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесений захист законних інтересів держави, а також у разі представництва інтересів громадянина з метою встановлення наявності підстав для представництва прокурор має право:

1) витребовувати за письмовим запитом, ознайомлюватися та безоплатно отримувати копії документів і матеріалів органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ і організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, що знаходяться у цих суб'єктів, у порядку, визначеному законом;

2) отримувати від посадових та службових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ та організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування усні або письмові пояснення. Отримання пояснень від інших осіб можливе виключно за їхньою згодою.

У позовній заяві заступник прокурора вказав на нездійснення позивачами захисту інтересів держави, що підтверджується, згідно доводів прокурора, листами ОСОБА_3 територіального квартирно-експлуатаційного управління від 18.09.2015р. та ОСОБА_1 КЕЧ району від 18.09.2015р. Зазначену обставину прокурором визначено як підставу для реалізації повноважень шляхом предявлення господарського позову.

Заступник прокурора не подав доказів наявності підстав для представництва позивачів у господарському суді Львівської області. Наведені ж прокурором у позовній заяві обставини є недоведеними належними доказами.

ОСОБА_1 КЕЧ району №2286 від 18.09.2015р. не містить жодного посилання ні на договір, ні на майно (в тому числі на місце розташування такого), які визначені прокурором у предметі позову.

ОСОБА_3 територіального КЕУ №303/23/1/3616/1248 від 18.09.2015р. також не містить конкретного посилання на договір, який прокурор просить визнати недійсним чи на майно або його місцезнаходження, усунути перешкоди в користуванні яким просить прокурор.

Пунктом 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 року № 7 "Про деякі питання участі прокурора у розгляді справ, підвідомчих господарським судам" зокрема роз'яснено, що господарський суд повинен оцінювати правильність визначення прокурором органу, на який державою покладено обов'язок щодо здійснення конкретних функцій у правовідносинах, пов'язаних із захистом інтересів держави. Інтереси держави мають чітко формулюватися й умотивовуватися прокурором. Якщо прокурор у позовній заяві не вказав обставин, пов'язаних з порушенням інтересів держави або з обґрунтуванням необхідності захисту таких інтересів, то господарський суд повертає позовну заяву без розгляду на підставі пункту 3 частини першої статті 63 ГПК.

Як зазначено у позовній заяві, у звязку з тим, що органи державної влади, до компетенції котрих віднесені відповідні повноваження не здійснюють захист інтересів держави, прокурор змушений був звернутися з позовом до суду. На підтвердження викладеного прокурор долучив до позовної заяви лист ОСОБА_3 ТКЕУ від 18.09.2015 р. №303/23/1/3616/1248 та лист ОСОБА_1 КЕЧ району від 18.09.2015 р. №2286. Проте із змісту вказаних листів жодним чином не прослідковується, що ОСОБА_1 КЕЧ району та Західне ТКЕУ не здійснюють захист інтересів держави в даних правовідносинах. Більше того, лист ОСОБА_1 КЕЧ району свідчить про те, що відділом розпочато процедуру укладення договорів оренди із дотриманням вимог ЗУ Про оренду державного та комунального майна, направлено запити на можливість оренди нерухомого військового майна, також в листі йдеться про те, що ОСОБА_1 КЕЧ району проводиться робота щодо укладення договорів оренди, тому немає підстав для розірвання діючих договорів.

Окрім цього, з листа ОСОБА_3 ТКЕУ вбачається, що по більшості обєктів КЕВ, КЕЧ районів проводиться процедура укладення договорів оренди, однак така процедура є досить довготривалою, а тому укладення договорів згідно чинного законодавства ще не завершене. В листі ОСОБА_3 ТКЕУ йдеться про те, що заступником Хмельницького прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері ОСОБА_3 регіону України в 2013 році подавалися позови щодо визнання договорів на розміщення та зберігання обладнання мобільних операторів недійсними, демонтаж майна мобільних операторів, однак такі залишалися та поверталися судами без розгляду.

Таким чином викладене у листах спростовує твердження заступника прокурора, що органи державної влади, до компетенції котрих віднесені відповідні повноваження, не здійснюють належного захисту інтересів держави.

Окрім цього в порушення вимог ч. 4 ст. 23 Закону України Про прокуратуру заступник прокурора не просив попередньо суд підтвердити наявність підстав для здійснення представництва інтересів держави у даній справі. Більше того, до позовної заяви не долучено доказів того, що до подання позову до суду заступник прокурора повідомляв Міністерство оборони України та ОСОБА_1 КЕЧ району про здійснення представництва їх інтересів в господарському суді Львівської області.

Також, на думку суду, звернення до суду заступника прокурора в інтересах держави саме в особі ОСОБА_1 квартирно-експлуатаційної частини не відповідає вимогам ч. 3 ст. 23 Закону України Про прокуратуру, відповідно до якої не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а зі змісту позовної заяви неможливо визначити в чому саме полягає інтерес держави, а не ОСОБА_1 КЕЧ району, на захист якого звернувся прокурор. При цьому у позовній заяві заступником прокурора заявлено вимогу про визнання недійсним укладеного між ОСОБА_1 КЕЧ району та ПАТ Київстар договору №12 від 01.11.2010 р., строк дії якого додатковою угодою від 30.10.2014 р. продовжено до 30.10.2015 р., тоді як на переконання ОСОБА_1 КЕЧ району підстав для розірвання діючих договорів немає, оскільки між сторонами договорів діє тісна співпраця, постійно поповнюється державний бюджет, тому розірвання договорів зберігання є економічно невигідним, що відображено у листі ОСОБА_1 КЕЧ району від 18.09.2015 р. №2286.

Відтак, заступником прокурора не надано суду жодних доказів неможливості звернення з даним позовом до суду позивача- 1 та позивача- 2.

Отже, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 63 ГПК України, позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до п.3 ч.1 ст.57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

В порушення вимог закону, заступником прокурором не долучено до позовної заяви належних доказів сплати судового збору у розмірі та порядку, визначеному Законом України «Про судовий збір».

Натомість, у прохальній частині позовної заяви заступник прокурора просить суд відстрочити сплату судового збору за подачу позовної заяви до господарського суду Львівської області до прийняття місцевим господарським судом рішення по суті спору.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» із змінами та доповненнями, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Важке фінансове становище заступник прокурора обгрунтовує відсутністю фінансування на сплату судового збору, що підтверджує довідкою №18/2-161 вих. 15 від 17.09.2015р. Згідно якої вбачається, що кошторисом військової прокуратури ОСОБА_3 регіону України на 2015р. не передбачено видатків на сплату судового збору за подачу до суду позовних заяв (заяв, подань), апеляційних та касаційних скарг, заяв про перегляд судових рішень.

Відповідно до абз.3 п.3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013р. Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України (зі змінами та доповненнями), роз"яснено, що оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

У п.3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013р. Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України вказано, що у разі відстрочення або розстрочення сплати судового збору господарський суд повинен зазначити в ухвалі (про прийняття заяви чи скарги до провадження або в іншій) конкретний строк (строки) сплати судового збору, який (які) не може бути пізнішим за дату, на яку судом призначено розгляд заяви чи скарги.

Водночас, заступник прокурора просить відстрочити сплату судового збору до прийняття місцевим господарським судом рішення по суті, при цьому посилається на відсутність виділених з державного бюджету коштів на фінансування оплати судового збору.

Згідно з п.4 ч.1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Додатково, суд звертає увагу заступника прокурора на те, що частиною 1 ст. 56 ГПК України передбачено, що позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України визначено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Господарський суд звертає увагу на те, що в силу приписів Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009р. №270 доказом надіслання копії позовної заяви та долучених до неї документів є оригінал поштової квитанції (фіскального чеку) та опису вкладення у цінний лист.

Проте, всупереч наведеному, заступником прокурора до позовної заяви долучено копію фіскального чека.

Також суд звертає увагу на те, що відповідно до ч.1 ст.56 ГПК України, копії позовної заяви та доданих до неї документів надсилаються прокурором (чи його заступником) листом з описом вкладення не тільки відповідачам, але й позивачу (позивачам), і відповідні докази слід додавати до позовної заяви.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відтак наявними є підстави для повернення позовної заяви згідно п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Враховуючи наведене та керуючись п.п.1,4,6 ч. 1 ст.63, ГПК України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити заступнику військового прокурора Західного регіону України у відстроченні сплати судового збору до прийняття місцевим господарським судом рішення по суті.

2. Повернути заступнику військового прокурора Західного регіону України позовну заяву без розгляду. Додаток: позовна заява з додатками всього на 129 аркушах.

3. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Суддя Сухович Ю.О.