ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.09.15р. Справа № 904/5696/15

За позовом Міського комунального підприємства "Дніпропетровські міські теплові мережі", м. Дніпропетровськ

до Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна контора № 1", м. Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості в сумі 16 639, 83 грн.

Суддя Мельниченко І.Ф.

Представники:

від позивача: Запороженко, дов. № 1804 від 04.11.14р., представник;

від відповідача: ОСОБА_1, дов. № 3 від 06.01.15р., представник.

СУТЬ СПОРУ:

Міське комунальне підприємство „Дніпропетровські міські теплові мережі звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення 12 097, 69 грн., що складають суму заборгованості за Договором № 0104511 від 14.10.2005 р., 738, 49 грн. пені, 273, 24 грн. річних, 3 520, 41 грн. інфляції.

Відповідач заявлені вимоги не визнав, посилаючись на те, що він в період з жовтня 2013 р. по квітень 2015 р. фактично споживав послуги з теплопостачання за адресою: вул. Фрунзе, 18, загальною площею 1 195 кв.м., за які здійснив розрахунки в повному обсязі, в підтвердження чого останнім надані платіжні доручення.

Нараховану плату за пусті приміщення, площею 103, 56 кв.м. в будинку № 18 по вул. Фрунзе, відповідачем знято з рахунку № 010511 від 18.06.15 р., зважаючи на те, що послуги з теплопостачання в цих приміщеннях останнім не споживались.

Договір на теплопостачання № 010511 від 14.10.2005 р. укладено не було, оскільки, сторонами не було досягнуто згоди по всім його суттєвим умовами.

10.09.15 року в судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

14.10.2005 року Міським комунальним підприємством „Дніпропетровські міські теплові мережі (Позивач; енергопостачальна організація) та Комунальним підприємством „Житлово-експлуатаційна контора -1 Ювілейної селищної ради (Відповідач; споживач) складено проект Договору № 010511 про постачання теплової енергії (далі Договір).

Відповідно до п. 1.1. вище зазначеного проекту Договору, Енергопостачальна організація бере на себе зобовязання постачати Споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а Споживач зобовязується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами в терміни, передбачені Договором.

Згідно п. 2.1. Договору, теплова енергія постачається Споживачу в обсягах згідно з додатком 1 до Договору у вигляді гарячої води на такі потреби:

Опалення та вентиляцію - в період опалювального сезону (175 діб);

Гаряче водопостачання - протягом 350 діб;

Технологічні потреби - відповідно з виробничою програмою;

Кондиціювання повітря - по мірі необхідності.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на те, що у період з 01.10.13 р. по 01.05.15 р. відповідачу згідно Договору та додатків до нього надані послуги з теплопостачання на загальну суму 39 001, 87 грн., за які розрахунки здійснено відповідачем частково, у звязку з чим позивач просить стягнути заборгованість в сумі 12 097, 69 грн., а також 738, 49 грн. пені, 273, 24 грн. річних, 3 520, 41 грн. інфляції.

Заявлені вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтями 6 та 627 ЦК України визначено свободу договору, у вигляді того, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

При цьому, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ч. 1, 2, 3, 4, 5, 6 ст. 181 Господарського кодексу України (далі ГК України), господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках.

Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони.

У разі досягнення сторонами згоди щодо всіх або окремих умов, зазначених у протоколі розбіжностей, така згода повинна бути підтверджена у письмовій формі (протоколом узгодження розбіжностей, листами, телеграмами, телетайпограмами тощо).

Частиною 8 ст. 181 ГК України встановлено, що у разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України.

Як вбачається із матеріалів справи, Договір № 010511 про постачання теплової енергії від 14.10.2005 р. та Додаток № 1 до Договору з переліком приміщень, в які здійснюється теплопостачання, підписані відповідачем із застереженням „при погодженні з протоколом розбіжностей.

Так, відповідно до листів № 444 від 20.08.14 р. та № 110 від 05.02.15 р. відповідач повідомив позивача про те, що договір про постачання теплової енергії підписується, проте, з певними зауваженнями, викладеними в протоколі розбіжностей. В укладенні Додатку №1 до Договору відповідачем відмовлено. (а.с. 78-80).

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору встановлюються на підставі доказів.

При цьому, в силу ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Документального підтвердження, яке б свідчило про те, що сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов, позивачем надано не було, у звязку з чим суд приходить до висновку про те, що договір про постачання теплової енергії є неукладеним.

Не надано позивачем і інших доказів, як б свідчили про те, що відповідач споживав у спірний період послуги з теплопостачання, в інших приміщеннях (ніж ті, за які здійснено розрахунки), які внесено в проект додатку № 1 до проекту договору № 010511 від 14.10.2005 р.

З огляду на викладене, позивач не довів позовних вимог щодо наявності заборгованості за теплову енергію на спірну суму, та відповідно здійснених ним нарахувань, у зв'язку з чим у суду відсутні підстави для задоволення вимог останнього.

Керуючись ст.ст. 626, 627, 628 Цивільного кодексу України, ст. 181 Господарського кодексу України, ст.ст. 32, 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено: 15.09.15 р.

Суддя ОСОБА_2