ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.09.15р. Справа № 904/6362/15

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "УНМАК ПЛЮС", м. Вільнянськ, Запорізька область

до товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОХЛІБ № 8", м. Дніпропетровськ

про стягнення 5 998 грн. 05 коп.

Суддя Кармазіна Л.П.

Представники:

від позивача - представник не з'явився

від відповідача - представник не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "УНМАК ПЛЮС" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОХЛІБ № 8" про стягнення 5 998 грн. 05 коп.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем договору щодо оплати заборгованості за поставлений товар та рішень господарського суду Дніпропетровської області по справах № 904/8740/14 від 25.12.2014 р., № 904/1098/15 від 02.04.2015 р. та №904/3339/15 від 02.06.2015 року, в частині сплати основного боргу у розмірі 289 741,20 грн. Внаслідок того, що заборгованість відповідачем не була сплачена та продовжувала існувати, позивачем було донараховано відповідачу 3% річних від простроченої суми та інфляційні втрати.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 20.07.2015 року, порушено провадження у справі, а розгляд справи призначено на 04.08.2015 року.

04.08.2015 року представник позивача в призначене судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення про вручення поштового відправлення. (а.с.54)

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення про вручення поштового відправлення. (а.с.53)

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 04.08.2015 року, в зв'язку з неявкою представників сторін в судове засідання, розгляд справи відкладено на 18.08.2015 року.

18.08.2015 року представник відповідача в призначене судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, подав через канцелярію суду клопотання про відкладення розгляд у справи.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Ухвалами господарського суду Дніпропетровської області від 18.08.2015 року, в зв'язку з неявкою представника відповідача в судове засідання, продовжено строк вирішення справи до 27.09.2015 року, а розгляд справи відкладено на 24.09.2015 року.

24.09.2015 року представник позивача в призначене судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується протоколом судового засідання господарського суду від 18.08.2015р. (а.с.64).

Представник відповідача в призначене судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, оскільки ухвала суду була направлена на адресу відповідача, яка вказана у наявному в матеріалах справи Спеціальному витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.68-69), до суду повернувся поштовий конверт з відміткою поштової установи "за закінченням терміну зберігання поштового відправлення".

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2 постанови).

Відповідно до пункту 2.6.15. Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013р. № 28 (з подальшими змінами), на звороті у лівому нижньому куті оригіналу процесуального документа, який виготовляється судом та залишається у справі, проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправлення документа, що містить вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправлення, підпис працівника, який її здійснив.

Дана відмітка є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам та іншим учасникам судового процесу.

Статтею 69 ГПК України передбачено, що спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Позовну заяву подано до господарського суду Дніпропетровської області 17.07.2015р., ухвалою суду від 18.08.2015р. строк розгляду справи продовжено до 27.09.2015р., а тому двохмісячний строк розгляду спору спливає 27.09.2015р.

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч.1 ст.4 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Враховуючи, що ухвали суду було направлено на адресу відповідача, яка вказана у наявному в матеріалах справи Спеціальному витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та повернуто поштовою установою з відміткою про закінчення терміну зберігання поштового відправлення, суд вважає, що позивач та відповідач повідомлені належним чином про час та місце судового засідання, проте не скористались своїм правом на участь у судовому засіданні та вважає можливим розглянути справу за відсутності представників позивача та відповідача, оскільки останні повідомлені про час та місце судового засідання належним чином, а матеріали справи містять достатньо документів необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення.

Відзиву на позов до суду не надано, тому справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п.3.9.2. Постанови Вищого господарського суду України від 26.12.11р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

24.09.2015р. в порядку ст. 85 ГПК України, у судовому засіданні прийнято рішення.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 25.12.2014 року по справі №904/8740/14, яке за результатами апеляційного оскарження постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 25.02.2015 року залишено без змін та встановлено наступні обставини:

Між товариством з обмеженою відповідальністю "УНМАК ПЛЮС" (далі-постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОХЛІБ №8" (далі-покупець) укладений договір поставки №69-М від 13.08.2014р., відповідно до умов якого постачальник зобов'язався в порядку та строки, встановленні цим договором, передати у власність покупцеві борошно пшеничне, в певній кількості, відповідної якості і за узгодженою ціною, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити поставлену продукцію згідно з умовами договору (п.1.1 договору).

Асортимент, кількість продукції, що поставляється однією партією, одиниця виміру, ціна одиниці, загальна вартість, а також строки поставки кожної партії продукції визначаються відповідно до двосторонньої узгодженої специфікації, яка є невід'ємною частиною цього договору і не підлягає перегляду в односторонньому порядку (п.1.2 договору).

Загальна кількість продукції, яка підлягає поставці за договором, визначається як наростаюча кількість по всіх поставках, проведених згідно оформлених специфікацій (п.1.3 договору).

Поставка продукції здійснюється на умовах DDP- склад покупця (ІНКОТЕРМС 2010) (п. 2.2 договору).

Ціна одиниці продукції та її загальна вартість встановлюються у відповідності зі специфікацією, яка є невід'ємною частиною договору (п.5.1 договору).

Оплата за цим договором здійснюється покупцем на умовах:

- 100% передплати на підставі виставлених постачальником рахунків або належним чином підписаних специфікацій;

- оплата продукції здійснюється в національній валюті України безготівковим платежем за реквізитами постачальника, зазначеним у цьому договорі або рахунку (п.5.2 договору).

Строк дії договору - до 31.12.2014 року (п.8.1 договору).

На виконання умов договору позивачем було поставлено відповідачу за період з 23.08.2014р. по 15.12.2014р. товар на загальну суму 1109311,20 грн.

Відповідач свої зобов'язання по повній та своєчасній оплаті отриманої продукції виконав частково на суму 819570,00 грн., внаслідок чого у останнього заборгованість відповідача перед позивачем складає 289741,20грн.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області по справі №904/8740/14 від 25.12.2014 р. за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "УНМАК ПЛЮС" до товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОХЛІБ № 8" про стягнення 491 106,78 грн. позов задоволено в повному обсязі та стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрохліб №8" суму заборгованості за поставлену продукцію у розмірі 289 741,20 грн., пеню у розмірі 17 374,42 грн., штраф у розмірі 196 565,08 грн., інфляційні у розмірі 12 878,87 грн.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суд від 25.02.2015 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОХЛІБ № 8" по справі № 904/8740/14 залишено без задоволення, рішення - без змін.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області по справі №904/1098/15 від 02.04.2015 р. за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "УНМАК ПЛЮС" до товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОХЛІБ № 8" про стягнення про стягнення 17764,22грн. інфляційних втрат; 1085,46грн. три відсотки річних, у зв'язку з невиконанням рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25.12.2014 року по справі № 904/8740/14 позов задоволено частково та стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОХЛІБ № 8" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УНМАК ПЛЮС" 33120,50 грн. інфляційних втрат; 2286,18грн. три відсотки річних.

Крім того, рішенням господарського суду Дніпропетровської області по справі №904/3339/15 від 02.06.2015 р. за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "УНМАК ПЛЮС" до товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОХЛІБ № 8" про стягнення 3 % річних в розмірі 857,31 грн., інфляційних втрат - 71 855,81 грн. та збитків в розмірі 20 000,00 грн., у зв'язку з невиконанням рішення господарського суду Дніпропетровської області по справі № 904/8740/14 від 25.12.2014 р. позов задоволено частково та стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОХЛІБ № 8" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УНМАК ПЛЮС" 3% річних за період з 03.04.2015 по 08.05.2015р. у сумі 857,31 грн., інфляційних втрат за період з березня 2015 року по квітень 2015 року - 71 855,81 грн.

Позивач зазначає, що відповідач частково сплатив позивачу основну заборгованість, стягнуту рішенням господарського суду Дніпропетровської області по справі №904/8740/14 від 25.12.2014 р., про що свідчать наявні в матеріалах банківські виписки (а.с.23-29), станом на 19.06.2015 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 209 859,58 грн.

Таким чином, оскільки товариство з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОХЛІБ № 8" (відповідач) своєчасно не здійснило розрахунки, позивач нарахував та просив стягнути з відповідача 3% річних за період з 03.06.2015 року по 19.06.2015 р. у розмірі 534,71 грн. та інфляційні збитки за травень 2015 р. в розмірі 5436,34 грн., що і є предметом даного спору.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав:

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов'язання або одностороння змiна його умов не допускається, якщо iнше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, iнших актiв цивiльного законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 598 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зокрема, стаття 599 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з приписами частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Порушенням зобов'язання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Пунктом 7.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 року № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" встановлено, що за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України сум.

Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов'язання.

Положеннями ст. 229 Господарського кодексу України встановлено, що учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов`язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов`язаний відшкодувати збитки завдані невиконанням зобов`язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

За прострочення оплати заборгованості позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 3% річних за період з 03.06.2015 року по 19.06.2015 р. у розмірі 534,71 грн. та інфляційні збитки за травень 2015 р. в розмірі 5436,34 грн.

Відповідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошових зобов'язань на вимогу кредитора, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Тому підставою відповідальності за грошовим зобов'язанням є сам факт порушення зобов'язання, який полягає в неповерненні відповідних грошових коштів у строк, і цей факт є вирішальним для застосування такої відповідальності.

За своїми ознаками три відсотки річних є платою за користування чужими коштами в цей період прострочки виконання відповідачем його договірного зобов'язання, і за своєю правовою природою вони є самостійним способом захисту цивільних прав і забезпечення виконання цивільних зобов'язань.

Суд перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат відповідно до до вимог чинного законодавства встановив, що останній зроблено вірно, в зв'язку з чим позовні вимоги позивача про стягнення із відповідача інфляційних втрат за травень 2015 р. у сумі 5436,34 грн. - є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи той факт, що відповідачем було порушено умови укладеного договору, щодо строків оплати товару, зазначений факт встановлений рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 25.12.2014 у справі №904/8740/14, суд перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних встановив, що при здійсненні розрахунку позивачем було допущено арифметичну помилку у підрахуванні кількості днів прострочення зобов'язання за період з 03.06.2015 року по 19.06.2015 року та зазначено 31 день прострочення, тоді як цей період становить 17 днів, в зв'язку з чим суд доходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача суми 3% річних у розмірі 534,71 грн. підлягають частковому задоволенню на суму 293 грн. 23 коп.

Отже, факт неналежного виконання відповідачем зобов'язань, щодо своєчасної оплати за отриманий товар встановлено судом та доведено матеріалами справи.

Згідно зі ст.49 ГПК України судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 4, 32, 33, 36, 43, 49, 69, 75, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОХЛІБ № 8", (49107, м. Дніпропетровськ, вул. Шинна, 18, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "УНМАК ПЛЮС" (70002, Запорізька область, м. Вільнянськ, вул. Леніна, 17, ) 3% річних у сумі 293 грн. 23 коп., інфляційних втрат у розмірі 5436 грн. 34 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1745 грн. 21 коп.

В решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскаржене протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 24.09.2015р.

Суддя Л.П. Кармазіна