РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2015Справа №910/21870/15
За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна»

до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронна-страхова компанія»

про стягнення 38683,50 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники сторін:

від позивача - Невідома Т.М. (представник за довіреністю);

від відповідача - Павлюк В.С. (представник за довіреністю).

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (далі - Позивач) звернулося до суду з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронна-страхова компанія» (далі - Відповідач) заборгованості з відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, в розмірі 38683,50 грн., оскільки Відповідач, як страховик винної в ДТП особи, всупереч вимогам Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не відшкодував Позивачу шкоду, завдану страхувальником Відповідача внаслідок ДТП.

Відповідач не визнав заявлений Позивачем розмір страхового відшкодування, та натомість вважає обгрунтвоаною розраховану ним суму відшкодування в розмірі 37005,64 грн., із розрахунку: від встановленої Звітом оцінювача на замовлення Відповідача вартості відновлювального ремонту 37515,64 грн. (коефіцієнт зносу 0) віднято встановлену полісом франшизу (510 грн.). Тобто заявлені вимоги визнав частково.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

15.03.2014 по вул. Нагірній, м. Києві, була скоєна ДТП та участі шести автомобілів. Причинами ДТП стало те, що водій Кавунник В.І., керуючи автомобілем «Тойота», д.р.н. АА8777ІМ, не обрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням, здійснив зіткнення з припаркованим автомобілем, що викликало зіткнення з іншими автомобілями, у тому числі з автомобілем «Шкода», д.р.н. АА5412КК, чим порушив ПДР України. Дані обставини підтверджуються довідками ДАІ про обставини ДТП, копії містяться у справі.

Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль «Шкода», д.р.н. АА5412КК (Застрахований автомобіль), який відповідно до залученої до матеріалів справи копії реєстраційного талону належить ТОВ «Рабен Україна» на праві власності, був під керуванням Цимбал А.С. на час ДТП, та який був застрахований Позивачем на підставі Договору добровільного страхування, копія якого залучена до справи (далі - Договір добровільного страхування). Вигодонабувачем за вказаним договором є страхувальник - ТОВ «Рабен Україна».

На підставі вищевказаного, за умовами Договору добровільного страхування, враховуючи Звіт оцінювача від 15.05.2014 № 679-1/14 (вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля 43017,60 грн., коефіцієнт зносу 0), наряд-замовлення (акт виконаних робіт) від 16.06.2014 (40683,50 грн.) Позивачем було складено страховий акт, відповідно до якого Позивач розрахував та виплатив страхове відшкодування в розмірі 39683,50 грн. на користь ремонтного СТО застрахованого автомобіля.

При цьому, закон не зобов'язує страховика запитувати згоду вигодонабувача на виплату страхового відшкодування на відновлення Застрахованого автомобіля, та матеріали справи не містять доказів, що вигодонабувач за Договором страхування заперечував проти виплати Позивачем суми страхового відшкодування на ремонтне СТО Застрахованого автомобіля для відновлення останнього, та оскільки відновлення пошкодженого майна (Застрахованого автомобіля) не суперечить ні інтересам вигодонабувача, ні страхувальника за вказаним договором; суду не доведено протилежного.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відтак, Позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув права потерпілої особи в межах здійсненої виплати.

Як убачається з матеріалів справи, шкоду було заподіяно водієм автомобіля «Тойота», д.р.н. АА8777ІМ, Кавунник В.І., під час експлуатації вказаного автомобіля, і його вину у вчиненні ДТП та скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП встановлено залученою до матеріалів справи постановою районного суду.

На час скоєння вищевказаної ДТП цивільно-правова відповідальність Кавунник В.І., як особи, яка експлуатує автомобіль «Тойота», д.р.н. АА8777ІМ, на законних підставах, була застрахована Відповідачем на підставі договору (полісу) № АС/4323644 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до занесених у поліс даних ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб - 50000 грн., франшиза - 510 грн. Отже, Відповідач є особою на яку вказаним полісом покладено обов'язок з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації автомобіля «Тойота», д.р.н. АА8777ІМ.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Отже, до Позивача у зв'язку зі здійсненою страховою виплатою за вищеописаним ДТП перейшло право вимоги на суму відшкодування в розмірі 39683,50 грн.

Відповідач не визнає заявлений Позивачем розмір страхового відшкодування, та натомість вважає обгрунтвоаною розраховану ним суму відшкодування в розмірі 37005,64 грн., із розрахунку: від встановленої Звітом оцінювача на замовлення Відповідача вартості відновлювального ремонту 37515,64 грн. (коефіцієнт зносу 0) віднято встановлену полісом франшизу (510 грн.).

Однак суд з доводами Відповідача щодо обґрунтованості його звіту та необґрунтованості звіту Позивача не погоджується, оскільки наданий Відповідачем не обгрунтвоано, яким чином наданий ним звіт спростовує звіт Позивача, та натомість клопотання про призначення судової експертизи в порядку ст. 41 ГПК України відповідачем не заявлялось.

Також суд приймає до уваги, що Відповідачем не спростовано встановлену Позивачем відсутність коефіцієнту зносу деталей Застрахованого автомобіля (дорівнює 0).

Отже у даному випадку виплативши страхове відшкодування відповідно до умов Договору добровільного страхування Позивач набув права зворотної вимоги до Відповідача, як до страховика винної особи у сумі виплаченого страхового відшкодування, але у межах фактичних затрат із вирахуванням франшизи (постанова Верховного Суду України від 15.04.2015 у справі № 3-50гс15 містить аналогічну правову позицію).

Фактичні затрати на відновлення Застрахованого автомобіля підтверджені нарядом-замовленням (акт виконаних робіт) від 16.06.2014 ремонтного СТО - 40683,50 грн., а розмір виплаченого страхового відшкодування становить 39683,50 грн.

Відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Аналогічну позицію викладено в ст. 9 Закону України «Про страхування».

Враховуючи вищезазначені обставини, умови полісу № АС/4323644 та положення статей 12, 22, 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статей 9, 27 Закону України «Про страхування» та статей 993, 1192 ЦК України, у Відповідача в зв'язку з настанням ДТП виник обов'язок відшкодувати Позивачу шкоду виходячи з фактичної вартості відновлювального ремонту Застрахованого автомобіля (40683,50 грн.), але не більше суми, право на вимогу якої перейшло до Позивача в зв'язку з виплатою страхового відшкодування (39683,50 грн.), у межах ліміту відповідальності Відповідача, як страховика, за спірним страховим випадком (50000 грн.), і при цьому за мінусом франшизи (510 грн.), та отже в сумі 39173,50 грн.

При цьому суд також зауважує, що Позивач у справі, що розглядається, отримав право вимоги потерпілої особи після виплати останній страхового відшкодування та не був зобов'язаний звертатися безпосередньо до особи, відповідальної за заподіяний збиток, або до особи, у якої застраховано її цивільно-правову відповідальність, з вимогою виплати матеріального відшкодування, та може реалізувати своє право шляхом подачі позову до суду. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 04.11.2014 (справа № 3-165гс14), і відповідно до ст. 111-28 ГПК України вона є обов'язковою до застосування та для всіх судів України.

З огляду на все вищенаведене, позовні вимоги про стягнення 38683,50 грн. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню.

Судовий збір відповідно до статті 49 ГПК України покладається на Відповідача.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» (м. Київ, вул. Борщагівська, 145; ідентифікаційний код 23734213) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (м. Київ, вул. Артема, 40; ідентифікаційний код 20782312) 38683 (тридцять вісім тисяч шістсот вісімдесят три) грн. 50 коп. відшкодування матеріальної шкоди (виплати страхового відшкодування), а також 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 23.09.2015

Суддя Сташків Р.Б.