КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2015 р. Справа№ 910/11535/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Ільєнок Т.В.

Тарасенко К.В.

секретар судового засідання - Пугачова А.С.,

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 29.09.2015 року по справі № 910/11535/15 (в матеріалах справи)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення господарського суду міста Києва від 08.07.2015 року (оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України 13.07.2015 року) по справі № 910/11535/15 (суддя - Ломака В.С.)

За позовом державного підприємства "Національна енергетична компанія

"Укренерго"

до товариства з обмеженою відповідальністю "НТП Континент"

про стягнення 606 257,23 грн.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "НТП Континент" про стягнення 606 257,23 грн., в тому числі 377 490,55 грн. пені та 228 766,68 грн. штрафу за порушення строків поставки за договором № 03-0/5028-13 від 15.11.2013 року.

Рішенням господарського суду міста Києва від 08.07.2015 року у справі № 910/11535/15 у позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням місцевого суду, позивач, державне підприємство "Національна енергетична компанія "Укренерго", звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду та просить скасувати рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

Апеляційну скаргу скаржник мотивує тим, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи та має місце невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого суду обставинам справи.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями апеляційну скаргу державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" по справі № 910/11535/15 передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Яковлєва М.Л., суддів Ільєнок Т.В., Куксов В.В.

У зв'язку з перебуванням судді Куксова В.В. у відпустці розпорядженням секретаря палати Київського апеляційного господарського суду від 07.08.2015 року здійснено заміну судової колегії та для розгляду апеляційної скарги по справі № 910/11535/15 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Яковлєв М.Л., судді Ільєнок Т.В. та Тарасенко К.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.08.2015 року по справі № 910/11535/15 прийнято апеляційну скаргу державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" до провадження і призначено перегляд рішення на 29.09.2015 року.

Товариством з обмеженою відповідальністю "НТП Континент" подано відзив на апеляційну скаргу, в яких останній просить у задоволенні апеляційної скарги позивача на рішення господарського суду міста Києва від 08.07.2015 року у справі № 910/11535/15 відмовити повністю, а рішення залишити без змін.

29.09.2015 року представником відповідача подано додаткові документи на виконання вимог ухвали суду.

Представник позивача був присутнім в судовому засіданні та надав свої пояснення, якими підтримав доводи, що викладені в апеляційній скарзі та просив апеляційну скаргу задовольнити, а рішення господарського суду міста Києва скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

Представники відповідача в судовому засіданні надавав свої пояснення та просив рішення господарського суду міста Києва від 08.07.2015 року залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача - без задоволення.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, виступ представників сторін, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення господарського суду міста Києва від 08.07.2015 року по справі № 910/11535/15 - залишається без змін, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Слід зазначити, що відповідно ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Договір - це категорія цивільного права, яка визначається як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. До зобов'язань, що виникають з договорів, застосовуються загальні положення про зобов'язання, якщо інше не випливає із закону або самого договору. Як і будь-який правочин, він є вольовим актом, оскільки виражає спільну волю сторін, що втілюється у договорі. Змістом договору є, власне, ті умови, на яких сторони погоджуються виконувати договір, і вони мають дотримуватися взятих на себе зобов'язань.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.11.2013 року між державним підприємством "Національна енергетична компанія "Укренерго" (позивач, покупець) та товариством з обмеженою відповідальністю "НТП Континент" (відповідач, постачальник) було укладено договір поставки № 03-0/5028-13 (договір, а.с. 21-30).

За своєю правовою природою договір, укладений між сторонами, є договором поставки. Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Відповідно до п. 1.1. договору постачальник зобов'язався поставити покупцю 54 штуки трансформаторів, виробництва фірми Trench (Siemens AG), за номенклатурою, марками (типами), цінами, з технічними, якісними характеристиками, зазначеними у специфікації, яка є додатком № 1 до договору, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити такі товари на умовах Договору.

Кількість товарів взагалі та кількість кожної марки зокрема зазначена у специфікації, яка є додатком № 1 до договору.

Відповідно до п. 2.1. договору було передбачено, що його ціна визначена у специфікації та становить 15 500 364,00 грн.

Пунктом 2.7. договору сторони передбачили, що розрахунки за договором здійснюються покупцем шляхом перерахування ним авансу з подальшими розрахунками (оплатою) після поставки товарів (партії товарів) та їх прийняття покупцем на підставі підписаних обома сторонами актів приймання-передачі товарів.

Відповідно до п. 3.1. договору було визначено, що поставка (передача) товарів здійснюється постачальником на умовах DDP (Міжнародні правила Інкотермс в редакції 2010 року) партіями, одержувачам товарів згідно з рознарядкою покупця; одержувачами товарів виступають відокремлені підрозділи покупця, які забезпечують приймання товарів та надають довіреність для прийняття-передачі товарів.

Строк поставки (передачі) товарів визначається на підставі Графіку планових поставок товарів, який є додатком № 2 до договору.

Відповідно до п. 3.10. договору сторони передбачили, що передачі покупцю (одержувачам) товарів, що відповідають умовам договору, нормативним актам (по кількості, якості, включаючи тару, маркуванню, комплектності, з належними документами щодо товарів), засвідчуються підписами кожної із сторін (їх повноважних представників) в акті приймання-передачі товарів (партії товарів), який складається постачальником відповідно до вимог щодо складання первинних документів та передається покупцю (одержувачу) одночасно з передачею товарів.

Пунктом 5.2.4. договору сторони визначили, що у разі порушення строків поставки товарів, порушення строків виконання гарантійних зобов'язань постачальник повинен сплатити покупцю згідно з частиною другою статті 231 Господарського кодексу України пеню у розмірі 0, 1 % ціни товарів, з яких допущено прострочення поставки, за кожний день прострочення пеню у розмірі 0, 1 % ціни товарів, щодо яких допущено прострочення виконання гарантійних зобов'язань, за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів постачальник повинен додатково сплатити покупцю штраф у розмірі 7 % від вказаної ціни.

При цьому, відповідно до п. 5.12. договору сторони встановили, що вони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за договором у разі дії обставин непереборної сили, які не існували під час укладення договору та виникли поза волею сторін (аварія, катастрофа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, війна тощо). Сторона, що не може виконувати зобов'язання за Договором унаслідок дії обставин непереборної сили, повинна протягом 3 робочих днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу сторону у письмовій формі. Доказом виникнення та строку дії обставин непереборної сили є документи (оригінали) Торгово-Промислової палати України або іншого державного органу/установи, уповноважених на надання відповідних документів.

Згідно з п. 6.1. договору він набирає чинності з дати його підписання обома сторонами та діє по 22.12.2014 року, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

Додатком № 1 до договору сторони визначили специфікацію товарів, які мали бути поставлені позивачем на загальну суму 15 500 364,00 грн. та додатком № 2 до договору встановили графік поставок - четвертий квартал 2013 року (а.с. 31-34).

Додатковою угодою № 1 від 30.12.2013 року сторони змінили графік поставок та визначили його - квітень, травень 2014 року (а.с. 35-36).

Після чого між сторонами було підписано ряд додаткових угод (а.с. 39-42).

На виконання умов договору позивачем 27.11.2013 року було перераховано відповідачу 4 650 109,20 грн. за трансформатори (а.с. 43).

15.05.2014 року відповідач передав відокремленому підрозділу позивача 6 трансформаторів на суму 2 135 296,80 грн. (а.с. 44), 19.05.2014 року 3 трансформатори на суму 1 067 648,40 грн. (а.с. 45), 19.05.2014 року 3 трансформатори на суму 411 307,20 грн. (а.с. 46), 19.05.2014 року 3 трансформатори на суму 746 769,60 грн. (а.с. 47), 20.05.2014 року 3 трансформатори на суму 1 079 319,60 грн. (а.с. 48), 20.05.2014 року 3 трансформатори на суму 1 061 816,40 грн. (а.с. 49), 20.05.2014 року 3 трансформатори на суму 1 061 816,40 грн. (а.с. 50), 21.05.2014 року 6 трансформаторів на суму 822 614,40 грн. (а.с. 51), 23.05.2014 року 3 трансформатори на суму 411 307,20 грн. (а.с. 52), 23.05.2014 року 3 трансформатори на суму 1 061 816,40 грн. (а.с. 53), 26.05.2014 року 1 трансформатор на суму 248 923,20 грн. (а.с. 54), 26.05.2014 року 6 трансформаторів на суму 2 123 632,80 грн. (а.с. 55), 03.06.2014 року 3 трансформатори на суму 1 073 848,00 грн. (а.с. 56), 04.06.2014 року 1 трансформатор на суму 375 330,00 грн. (а.с. 57), 04.06.2014 року 1 трансформатор на суму 351 993,60 грн. (а.с. 58), 04.06.2014 року 3 трансформатори на суму 1 055 980,80 грн. (а.с. 59), 26.08.2014 року 3 трансформатори на суму 411 307,20 грн. (а.с. 60).

У зв'язку, з поставкою товару з порушенням строків покупець звернувся до продавця з претензією № 01/01-6/7011 від 03.07.2014 року, в якою покупець просив здійснити поставку трьох одиниць товару та сплатити нараховані позивачем штрафні санкції (а.с. 61-63).

27.08.2014 року продавець направив на адресу покупця відповідь, якою відхилив претензію (а.с. 66-68), оскільки порушення строків поставки відбулось внаслідок обставин непереборної сили, а саме: проведення бойових дій в зоні Донецької та Луганської областей.

19.11.2014 року державним підприємством "Національна енергетична компанія "Укренерго" повторно направлено на адресу товариства з обмеженою відповідальністю "НТП Континент" претензію № 01/01-6-2/13145 з вимогами про сплату штрафних санкцій (а.с. 74-77).

Однак, зазначена претензія залишена без реагування.

У зв'язку з чим, державне підприємство "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "НТП Континент" про стягнення 606 257,23 грн., в тому числі 377 490,55 грн. пені та 228 766,68 грн. штрафу за порушення строків поставки за договором № 03-0/5028-13 від 15.11.2013 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 269 ГК України строки поставки встановлюються сторонами в договорі з урахуванням необхідності ритмічного та безперебійного постачання товарів споживачам, якщо інше не передбачено законодавством.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Додатком № 2 до договору сторони встановили графік поставок - четвертий квартал 2013 року.

Додатковою угодою № 1 від 30.12.2013 року сторони змінили графік поставок та визначили його - квітень, травень 2014 року.

В силу приписів ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних випадках ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Судом першої інстанції вірно було встановлено, що відповідачем було порушено строки поставки продукції, з огляду на що позивач вирішив застосувати до відповідача передбачені договором штрафні санкції.

Пунктом 5.2.4. договору сторони визначили, що у разі порушення строків поставки товарів, порушення строків виконання гарантійних зобов'язань постачальник повинен сплатити покупцю згідно з частиною другою статті 231 Господарського кодексу України пеню у розмірі 0, 1 % ціни товарів, з яких допущено прострочення поставки, за кожний день прострочення пеню у розмірі 0, 1 % ціни товарів, щодо яких допущено прострочення виконання гарантійних зобов'язань, за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів постачальник повинен додатково сплатити покупцю штраф у розмірі 7 % від вказаної ціни.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

В силу ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов'язань передбачено частиною другою статті 231 ГК України.

Разом з тим, слід враховувати, що згідно зі статтею 218 Господарського кодексу України у разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Господарським кодексом також встановлено, що сторони зобов'язання можуть передбачити певні обставини, які через надзвичайний характер цих обставин є підставою для звільнення їх від господарської відповідальності у випадку порушення зобов'язання через дані обставини, а також порядок засвідчення факту виникнення таких обставин (ч. 4 ст. 219 ГК України).

Відповідно до п. 5.12. договору сторони встановили, що вони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за Договором у разі дії обставин непереборної сили, які не існували під час укладення Договору та виникли поза волею сторін (аварія, катастрофа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, війна тощо). Сторона, що не може виконувати зобов'язання за Договором унаслідок дії обставин непереборної сили, повинна протягом 3 робочих днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу сторону у письмовій формі.

Листом відповідач повідомив позивача про порушення строків поставки за спірним договором внаслідок обставин непереборної сили, а саме: бойових дій в зоні проведення антитерористичної операції в Луганській та Донецькій областях, так як на час укладення та виконання Договору відповідач був зареєстрований за адресою: 83037, місто Донецьк, вулиця Академічна, 4/2, у зв'язку з чим він був позбавлений можливості з незалежних від нього обставин виконати взяті на себе зобов'язання в строк.

Що підтверджується Сертифікатом про форс-мажорні обставини № 5911/05-4 від 10.12.2014 року, складений Торгово-промисловою палатою України, в якому зазначається, що з 14.04.2014 року відповідач був позбавлений будь-яких правових механізмів щодо захисту товару та майнових прав щодо нього, а також реальної можливості виконати свої зобов'язання щодо поставки товару, вказаного в додатку № 1 до договору, що зумовлено наступними обставинами.

Указом Президента України від 14.04.2014 року № 405/2014 було введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України". Прийняття вищевказаного Указу Президента зумовило проведення антитерористичної операції (АТО) на сході України. За інформацією Служби безпеки України (лист від 13.06.2014 р. № 33/2117) та Міністерства внутрішніх справ України (лист від 26.06.2014 р. №12/3-2428) 7 квітня 2014 року згідно з вимогами чинного законодавства України (ст. 10.11 Закону України "Про боротьбу з тероризмом") було прийнято рішення щодо проведення антитерористичної операції в Донецькій, Луганській і Харківській областях.

При цьому, в ході проведення АТО уповноваженими правоохоронними органами виявляються та розслідуються численні кримінальні правопорушення, які мають ознаки терористичних актів, диверсій, умисних вбивств, захоплень будівель і споруд, незаконного заволодіння транспортними засобами, незаконного позбавлення волі, захоплення заручників, блокування і пошкодження об'єктів транспортної системи тощо. Зазначені правопорушення, вчинювані озброєними організованими злочинними угрупованнями та окремими фізичними особами, створюють загрозу життю і здоров'ю людей, збереженню їх майна, обмежують свободу пересування територією зазначених областей.

Вищевказана ситуація призвела до того, що офісні, складські, технічні приміщення відповідача, починаючи з квітня 2014 року регулярно піддавались нападам зазначених терористичних угруповань, в результаті чого було знищено великий обсяг бухгалтерської і фінансової документації, офісну техніку, засоби збереження інформації тощо. Крім того, постійні обстріли території Донецької області та безпосередньо міста Донецьк терористичними організаціями призвели до повного знищення комунікаційного забезпечення товариства.

Враховуючи зазначене, Торгово-промислова палата України на підставі наданих документів підтвердила, що вищевказані дії, які спричинили невиконання відповідачем обов'язків за договором, є форс-мажорними обставинами з 14.04.2014 року, які продовжують діяти по теперішній час.

Таким чином, відповідач, хоч і з порушенням вказаного строку, але повідомив позивача про настання обставин непереборної сили. Наслідків спливу зазначеного строку в 3 робочих днів сторони не визначили.

Крім того, договором було передбачено, що доказом виникнення та строку дії обставин непереборної сили є документи (оригінали) Торгово-Промислової палати України або іншого державного органу/установи, уповноважених на надання відповідних документів.

Згідно зі ст. 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що відповідачем доведено перед судом, що порушення зобов'язань відбулось через обставини непереборної сили, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Внаслідок цього, доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими та не можуть бути підставою для скасування рішення місцевого суду.

За правилами ст. 4-7 ГПК України, судове рішення приймається колегіально за результатами обговорення усіх обставин справи.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень та подати до суду відповідні докази.

Як встановлено ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 року "Про судове рішення" рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Виходячи з викладеного вище, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення господарського суду міста Києва від 08.07.2015 року у справі № 910/11535/15 - залишається без змін.

З огляду на вищезазначене, керуючись ст. ст. 4-7, 33, 43, 99, 101-103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення господарського суду міста Києва від 08.07.2015 року (оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України 13.07.2015 року) по справі № 910/11535/15 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 08.07.2015 року у справі № 910/11535/15 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/11535/15 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 107 ГПК України.

Постанова Київського апеляційного господарського суду за наслідками перегляду відповідно до ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді Т.В. Ільєнок

К.В. Тарасенко