ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" вересня 2015 р. Справа № 926/534-б/14

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого-судді Кордюк Г.Т.

суддів Давид Л.Л.

ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернівецькій області від 24.07.15 за вих. № 10-08-02710

на ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 21.07.15

у справі № 926/534-б/14

за заявою ПП виробничо-будівельної фірми Конструктив, м. Чернівці

до ПП Нова хвиля, м. Чернівці

за участю прокуратури Чернівецької області

про банкрутство

за участю представників:

від ініціюючого кредитора: не зявився;

від ліквідатора: не зявився;

від апелянта: ОСОБА_2, ОСОБА_3 представники, ОСОБА_4 начальник РВ ФДМ по Чернівецькій області;

від прокуратури: ОСОБА_5 прокурор;

Автоматизованою системою документообігу суду справу № 926/534-Б/14 розподілено до розгляду судді доповідачу Кордюк Г.Т., введено до складу судової колегії суддів Гриців В.М. та Давид Л.Л.

Розпорядженням голови Львівського апеляційного господарського суду від 05.08.15 до складу судової колегії внесено зміни замість суддів Гриців В.М. та Давид Л.Л. введено суддів ГнатюК Г.М. та Кравчук Н.М.з підстав, викладених у розпорядження.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 05.08.15 апеляційну скаргу у даній справі прийнято до провадження, справу призначено до розгляду на 03.09.15.

Розпорядженням в.о.голови Львівського апеляційного господарського суду від 02.09.15 до складу судової колегії внесено зміни замість суддів Гнатюк Г.М. та Кравчук Н.М. введено суддів Давид Л.Л. та Данко Л.С. з підстав, викладених у розпорядженні.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 03.09.15 розгляд апеляційної скарги відкладено на 17.09.15.

Розпорядженням голови Львівського апеляційного господарського суду від 17.09.15 до склад усудової колегії внесено зміни замість судді Данко Л.С. введено суддю Гриців В.М. з підстав, викладених у розпорядженні.

Ухвалою господарського суду Чернівецької області від 21.07.15 року (суддя Ковальчук Т.І.) вимоги регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернівецькій області до ПП "Нова хвиля" в розмірі 11 677 929,60 грн. збитків відхилено.

При цьому місцевий господарський суд виходив з того, що кредитором документально не підтверджено заявлені до визнання збитки в розмірі 11 761 929,60 грн., також вони не повязані із здійсненням ліквідаційної процедури банкрута ПП Нова хвиля, а тому відповідні вимоги кредитора відхилено.

Також, стосовно вимог у розмірі 6000 грн. витрат на оплату послуг з оцінки майна (т.с. 2, а.с. 136), судом зазначено, що такі могли б бути визнані за умови визнання судом вимог щодо основної суми збитків, однак відповідні вимоги судом відхилено.

Не погоджуючись з ухвалою місцевого господарського суду РВ Фонду державного майна України по Чернівецькій області подало апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 21.07.15 та прийняти нове рішення, яким задоволити заяву про визнання РВ ФДМ У по Чернівецькій області кретиром на суму 11 677 929,60 грн. по справі №926/534-б/14 за заявою ПП виробничо-будівельної фірми Конструктив до ПП Нова хвиля про банкрутство.

При цьому, скаржник посилається на порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт зазначає, що посилання місцевого господарського суду на те, що міркування встановлені під час розгляду справи №926/1524/14 не є беззаперечними доказами у даній справі є помилковим, оскільки, на думку скаржника, факти встановлені під час розгляду справи в якій брали участь ті самі сторони не доводяться знову, відповідно до вимог ст.35 ГПК України.

Відтак, як зазначає апелянт, в рішенні суду у справі №926/1524/14 встановлено невиконання відповідачем умов договору щодо розбирання обєкта, що стало підставою для розірвання договору №КП 349-НБ від 19.12.2003р. купівлі продажу обєкта незавершеного будівництва державної власності виробничих та адміністративних приміщень укладений між РВ ФДМ України по Чернівецькій області та ПП «Нова Хвиля» про що, як вказує скаржник, зазначено в ухвалі місцевого господарського суду у даній справі.

При цьому, скаржник зазначає, що існує причиново наслідковий звязок між діями відповідача невиконанню умов договору та завданими збитками від таких дій та, відповідно, підтверджує вину покупця (ПП «Нова Хвиля») за такі дії.

Зважаючи на наведене, скаржник вважає, що державою в особі РВ ФДМ України по Чернівецькій області не отримано вигоди у вигляді підвищення соціально економічної ефективності виробництва та залучення коштів для здійснення структурної перебудови національної економіки.

Щодо цього, апелянт посилається також на ст..19 ЗУ «Про особливості приватизації обєктів незавершеного будівництва», в якій зазначено, що покупець, з яким розірвано договір купівлі продажу відшкодовує державі збитки, завдані невиконанням умов договору. На підставі наведеного, як вказує скаржник, з метою повернення обєкта купівлі продажу за договором у державну власність, було виконано оцінку майна станом на 16.03.15.

Як зазначено апелянтом, ринкова вартість збитків, що призвели до завдання ПП «Нова Хвиля» майнової шкоди державі, під час володіння обєктом незавершеного будівництва, становить 11 671 929,60 грн., зазначена сума відображена у прорецензованому звіті №26/15 про незалежну оцінку майна станом на 16.03.15, висновку про вартість майна від 15.05.15 та протоколі засідання комісії про повернення у державну власність обєкта незавершеного будівництва від 08.06.15.

Наведеним, на думку скаржника підтверджується факт завдання ПП «Нова Хвиля» збитків державі на суму 11 671 929, 60 грн. у звязку з невиконанням умов договору купівлі продажу.

Крім цього, апелянтом зазначено, що посилання місцевого господарського суду на те, що вимоги РВ ФДМ України по Чернівецькій області не повязані із здійсненням ліквідаційної процедури банкурута ПП «Нова Хвиля» є помилковими на підставі ч.4 ст.23 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкурутом».

14 вересня 2015 року від апелянта надійшли також доповнення до апеляційної скарги, в яких скаржником додатково обґрунтовано доводи викладені в апеляційній скарзі.

26 серпня 2015 року до суду від арбітражного керуючого ліквідатора ПП «Нова Хвиля» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення. При цьому він зазначає про те, що сам по собі факт невиконання ПП «Нова Хвиля» договору купівлі продажу №КП 349-НБ від 19.12.2003р. не є безумовноною підставою для стягнення збитків з боржника.

14 вересня 2015 року до суду від ПП ВБФ «Конструктив» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про законність та обґрунтованість ухвали місцевого господарського суду, а тому просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Ініціюючий кредитор та ліквідатор у судове засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомили.

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне:

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 ГПК України, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для реалізації якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи те, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення даної справи, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду дійшла висновку про можливість закінчення розгляду апеляційної скарги на підставі наявних у справі матеріалів за відсутності зазначених учасників судового процесу.

Присутні у судовому засіданні представники та прокурор навели свої доводи, міркування та заперечення.

Колегія суддів, заслухавши пояснення присутніх учасників судового процесу, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права не знайшла підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали Господарського суду Чернівецької області від 21.07.15 у даній справі з огляду на наступне:

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 19.12.2003 р. Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Чернівецькій області (продавець) та Приватним підприємством Нова Хвиля (покупець) укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу №КП-349-НБ обєкта незавершеного будівництва спільної власності виробничих адміністративних приміщень (часткова добудова, часткове розбирання) та обладнання, завезене на будівельний майданчик і не використане для монтажу або таке , що не потребує монтажу, які перебувають на балансі СП Новоселицький мясокомбінат, згідно п.1.1. якого Продавець зобовязується передати у власність Покупцеві обєкт незавершеного будівництва спільної власності виробничі адміністративні приміщення (часткова добудова, часткове розбирання) та обладнання, завезене на будівельний майданчик і не використане для монтажу або таке, що не потребує монтажу, які перебувають на балансі СП Новоселицький мясокомбінат (Чернівецька область, м. Новоселиця, вул. Фрунзе, 31), яке складається з: приладів 62 найменування, запірної арматури 33 найменування, обладнання 126 найменувань, нестандартного обладнання 13 найменувань (додаток №1) та додатків №№ 3, 3, 4 які є невідємною частиною цього договору, що розташовані на земельній ділянці площею 12,6 га. (згідно Державного акту на право користування землею від 1989 р. Б №038533), а Покупець зобовязується прийняти зазначений обєкт незавершеного будівництва і сплатити за нього ціну відповідно до умов, що визначені в цьому Договорі.

Пунктом 1.2. Договору визначено, що право власності на обєкт незавершеного будівництва переходить до Покупця з моменту підписання акта приймання-передачі обєкта.

У відповідності до п.1.5. Договору зазначений в ньому обєкт продано за 250 000 грн.

В розділі 5 Договору обовязки Покупця зазначено, що Покупець зобовязаний завершити будівництво окремих споруд обєкта та ввести їх в експлуатацію протягом пяти років з дня підписання акта приймання-передачі (п.5.6.) а також визначено, що Покупець зобовязаний розібрати окремі споруди (10 обєктів) протягом трьох років з дня підписання акта приймання-передачі (п.5.7).

У відповідності до п.7.4. Договору у разі невиконання Покупцем умов, зазначених в п.5 цього Договору, Договір купівлі-продажу підлягає розірванню в установленому законодавством порядку. При цьому, Покупець, з яким розірвано Договір купівлі-продажу, повертає обєкт приватизації в державну власність за актом приймання-передачі, а також відшкодовує державі збитки, завдані невиконанням умов Договору.

Згідно акту приймання-передачі від 23.12.2003 р. обєкт незавершеного будівництва за Договором передано покупцю ПП Нова хвиля.

Як вбачається з обставин справи, сторонами в подальшому укладались нотаріально посвідчені додаткові договори про внесення змін до договору №КП-349-НБ обєкта незавершеного будівництва спільної власності виробничих адміністративних приміщень (часткова добудова, часткове розбирання) та обладнання, завезене на будівельний майданчик і не використане для монтажу або таке, що не потребує монтажу, які перебувають на балансі СП Новоселицький мясокомбінат (Чернівецька обл., м. Новоселиця, вул. Фрунзе, 31) від 06.08.2004 р., від 12.12.2008 р. та від 19.04.2012 р.

В остаточній редакції сторони погодили додатки № 3 (обєкти, що підлягають добудові) та № 4 (обєкти, що підлягають розбиранню) до Договору таким чином:

1) обєкти, що підлягають добудові (додаток № 3) : вагова-прохідна, дезінфектор, очисні зливних вод, розподільчий пристрій, водонапірна насосна станція, пожежні резервуари ємкістю 250 м3, резервуари 1400 м3 (2 шт.), водонапірна башта 300 м3, пункт мийки та дезінфекції, димохідна труба, внутрішні майданчикові мережі каналізації,

2) обєкти, що підлягають розбиранню (додаток № 4): перехідна галерея з адміністративного корпусу до мясожирового корпусу, камера перемикань, ОЧС від мийки автомобілів, ГРП, блок підсобних цехів, блок очисних споруд, внутріплощадні тепломережі, котельня (з встановленим обладнанням, додаток № 2), фільтри поглиначі, тимчасові будівлі та споруди, залізниця, адміністративно-побутовий корпус, хлораторна, санбойня, мясожировий корпус, холодильник з компресорною, склад аміаку та масел, матеріальний склад, канижна, мясопереробний корпус, жирозбірник, установка мазутопостачання, корпус передубойного утримання худоби.

Також, додатковим договором від 19.04.2012 р. пункт 5.6 розділу 5 договору купівлі-продажу КП-349-НБ від 19.12.2003 р. сторони виклали в такій редакції:

Завершити будівництво окремих споруд обєкта приватизації та ввести їх в експлуатацію до 30.04.2015 р. (згідно додатку № 3 до цього договору).

До 30.04.2015 року вкласти в завершення будівництва обєкта приватизації не менше 13328322 гривень (дана сума включає в себе податок на додану вартість) та що півроку звітувати про обсяги вкладень у завершення обєкту приватизації (з наданням підтверджуючих документів) регіональному відділенню ФДМУ по Чернівецькій області.

При цьому питома вага вкладень, з наростаючим підсумком, повинна становити:

станом на 01.01.2013 р. не менше 10% від загальної суми вкладення;

станом на 01.01.2014 р. не менше 40% від загальної суми вкладення;

станом на 01.01.2015 р. не менше 70% від загальної суми вкладення;

станом на 30.04.2015 р. не менше 100% від загальної суми вкладення.

Пункт 5.7 Договору доповнено абзацом наступного змісту: Розібрати в термін до 31.12.2013 р. окремі споруди, а саме 12 обєктів, наведених в пунктах 12-23 Додатку № 4 до цього договору.

З матеріалів справ вбачається, що рішенням господарського суду Чернівецької області від 25.12.2014 р. у справі № 926/1524/14 частково задоволено позов регіонального відділення Фонду державного майна по Чернівецькій області до ПП Нова хвиля про розірвання договору купівлі-продажу та повернення обєкта приватизації в державну власність, розірвано договір № КП-349-НБ від 19.12.2003 р. із змінами від 06.08.2004 р., від 20.12.2008 р. та від 19.04.2012 р. купівлі-продажу обєкта незавершеного будівництва спільної власності виробничих і адміністративних приміщень (часткова добудова, часткове розбирання) та обладнання, завезене на будівельний майданчик і не використане для монтажу або таке, що не потребує монтажу, які перебувають на балансі СП Новоселицький мясокомбінат (60300, Чернівецька обл., м. Новоселиця, вул. Фрунзе, 31), укладений між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Чернівецькій області та приватним підприємством Нова хвиля. Зобовязано приватне підприємство Нова хвиля (м. Чернівці, вул. Буковинська, 41, ) повернути регіональному відділенню Фонду державного майна по Чернівецькій області (м. Чернівці, вул. Л.Кобилиці, 21А, ) за актом приймання-передачі відповідно до Порядку повернення у державну власність обєктів приватизації у разі розірвання або визнання недійсними договорів купівлі-продажу таких обєктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 р. № 32, обєкт приватизації незавершене будівництво спільної власності виробничих і адміністративних приміщень (часткова добудова, часткове розбирання) та обладнання, завезене на будівельний майданчик і не використане для монтажу або таке, що не потребує монтажу, які перебувають на балансі СП Новоселицький мясокомбінат (60300, Чернівецька обл., м. Новоселиця, вул. Фрунзе, 31) у складі таких будівель і споруд: Вагова-прохідна; Дезінфектор; Розподільчий пристрій 10 кв.; Водонапірна насосна станція; Пожежні резервуари ємкістю 250 м3; Резервуари 1400 м3 2 шт.; Водонапірна башта 300 м3; Пункт мийки та дезінфекції; Димохідна труба; Внутрішні майданчикові мережі каналізації; Адміністративно-побутовий корпус; Хлораторна; Санбойня; Мясожировий корпус; Холодильник з компресорною; Склад аміаку та масел; Матеріальний склад; Канижна; Мясопереробний корпус; Жирозбірник; Установка мазутопостачання; Корпус передубойного утримання худоби. У решті вимог у позові відмовлено.

Вказане рішення залишено без змін постановами Львівського апеляційного господарського суду від 16.03.15 та Вищого господарського суду України від 02.06.15.

Із зазначених судових рішень вбачається, що підставою для розірвання договору купівлі-продажу № КП-349-НБ від 19.12.03 став встановлений той факт, що станом на 20.05.14 ПП Нова хвиля не виконало взяті на себе зобовязання за договором щодо розбирання в строк до 31.12.13. дванадцяти споруд, наведених в пунктах 12-23 додатку № 4 до Договору, та вкладення в завершення будівництва обєкта приватизації станом на 01.01.14 не менше 40% від загальної суми, визначеної договором (13328322 грн. х 40% = 5331328 грн.).

При цьому судами зазначено, що відповідач не довів відсутності його вини в невиконанні вказаних зобовязань, та зробив посилання на ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або Законом, а також на пункт 7.4 Договору, відповідно до якого у разі невиконання Покупцем (ПП Нова хвиля) умов, зазначених в п. 5 цього Договору, Договір купівлі-продажу підлягає розірванню в установленому законодавством порядку. При цьому покупець за договором, з яким розірвано договір купівлі-продажу, повертає обєкт приватизації в державну власність за актом приймання-передачі, а також відшкодовує державі збитки, завдані невиконанням умов договору.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою господарського суду Чернівецької області від 05.05.2014 р. за заявою ПП Виробничо-будівельної фірми Конструктив порушено провадження у справі №926/534-б/14 про банкрутство ПП Нова хвиля (покупця за договором), введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та процедуру розпорядження майном. Розпорядником майна призначено арбітражного керуючого ОСОБА_6

Постановою господарського суду Чернівецької області від 07.08.2014 р. ПП Нова хвиля визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру. Ліквідатором ПП Нова Хвиля (покупця за договором) призначено арбітражного керуючого ОСОБА_6

22 червня 2015 року до місцевого господарського суду надійшла заява від РВ ФДМ України по Чернівецькій області про визнання його кредитором на суму 11 677 929,60 грн.

В обгрунтування вимог про визнання його кредитором банкрута на суму 11 677 929,60 грн. збитків, заподіяних в звязку з невиконанням ПП Нова хвиля договору купівлі-продажу № КП-349-НБ від 19.12.2003 р., регіональне відділення Фонду державного майна України по Чернівецькій області посилається на встановлені рішенням господарського суду Чернівецької області від 25.12.2014 р. у справі № 926/1524/14 факти невиконання банкрутом умов приватизаційного договору, трактуючи їх як преюдиційні (ч. 3 ст. 35 ГПК України), такі, що не потребують доведення під час вирішення в справі про банкрутство питання про визнання кредиторських вимог регіонального відділення до банкрута стосовно збитків.

Відповідно до абз. 9 ч. 1 ст. 38 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури вимоги за зобовязаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть предявлятися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

У пункті 29 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013 р. № 01-06/606/2013 Про Закон України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (у редакції Закону України від 22.12.2011 N 4212-VI) розяснено, що після оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом поточні вимоги (грошові вимоги, що виникли під час проведення процедур банкрутства), стають конкурсними вимогами та можуть бути заявлені згідно з частиною першою статті 38 Закону.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України господарсько-правова відповідальність полягає в застосуванні до правопорушників господарських санкцій, поняття яких охоплює відшкодування збитків, штрафні санкції та оперативно-господарські санкції (ч. 2 ст. 217 ГК).

Статтею 224 Господарського кодексу України унормовано, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобовязання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки субєкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобовязання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Склад та розмір відшкодування збитків визначається статтею 225 Господарського кодексу України, яка унормовує, що до складу збитків, які підлягають відшкодуванню особою, що допустила господарське правопорушення, включаються:

вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;

додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим субєктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобовязання другою стороною;

неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобовязання другою стороною;

матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

З огляду на положення ст. 22 Цивільного кодексу України та ст. 224 Господарського кодексу України для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, необхідна наявність повного складу правопорушення: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; шкідливого результату такої поведінки шкоди (збитків); причинного звязку між протиправною поведінкою та збитками; вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності, хоча б одного з елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не наступає.

Для правильного вирішення спорів, повязаних з відшкодуванням шкоди, важливе значення має розподіл між сторонами обовязку доказування, тобто визначення, які юридичні факти повинен довести позивач, які відповідач. Кредитор не повинен доводити вину боржника у порушенні зобовязання. На нього покладений обовязок доведення факту невиконання або неналежного виконання зобовязання, прямого (безпосереднього) причинного звязку між порушенням зобовязання (тобто неправомірними діями або бездіяльністю особи, яка заподіяла шкоду) і самими завданими збитками та обґрунтування їх розміру. Це правило базується на положеннях ст. 218 ГК.

При цьому, розглянувши матеріали справи та оцінивши докази, що містяться у справі, колегія суддів зазначає, що місцевий господарський суд дійшов вірного висновку стосовно того, що у справі № 926/1524/14 суд встановлював, які саме порушення умов договору були допущені відповідачем ПП Нова хвиля, та надавав їм відповідну правову оцінку як фактам, які надають підстави для розірвання договору в судовому порядку та повернення обєкта приватизації в державну власність, а не для стягнення збитків.

При цьому, збитки визначаються виходячи не із змісту самого порушення, а з характеру наслідків порушення договірного зобовязання, тому що одне й те ж порушення може викликати різні наслідки (зменшення обсягу виробництва, зниження якості продукції та інші), так само різні порушення можуть викликати одні й ті ж наслідки.

Зважаючи на наведене, колегія суддів погоджується з твердженням місцевого господарського суду стосовно того, що обставини встановлені у справі № 926/1524/14 не є беззаперечними доказами, які засвідчують обовязок боржника ПП Нова хвиля відшкодувати збитки, завдані невиконанням договору купівлі-продажу № КП-349-НБ від 19.12.2003 р., та розмір заподіяних збитків, натомість обставини виникнення та наявності збитків повинні доводитися заявником у справі за правилами ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, про що зроблено вірний висновок місцевим господарським судом. Наведеним спростовуються доводи апелянта щодо обовязкового застосування обставин встановлених рішеннями судів у справі № 926/1524/14 в силу ст.35 ГПК України, оскільки, як зазначено вище, обставини які підлягають доведенню у даній справі є іншими ніж ті які досліджувалися під час розгляду справи № 926/1524/14.

У відповідності до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Так, як вбачається з матеріалів справи заявлені регіональним відділенням збитки в розмірі 11 671 929,60 грн. складаються з двох складових: 117 454 грн. по обєкту Очисні зливних вод як ліквідаційна вартість матеріалів, вкладених у будівництво даного обєкту на дату укладення договору купівлі-продажу в цінах на дату оцінки, та 9 609 154 грн. як відновна вартість добудови 10 обєктів, які підлягали добудові відповідно до договору купівлі-продажу № КП-349-НБ від 19.12.03, в цінах на дату оцінки без ПДВ, сума нарахованого ПДВ складає 1 945 321,60 грн.

Як зазначенов вище, за законом відшкодування збитків повязується з невиконанням (неналежним виконанням) зобовязань за договором.

Відповідно до п. 5.6 договору купівлі-продажу № КП-349-НБ від 19.12.2003 р. в редакції додаткового договору від 19.04.2012 р. ПП Нова хвиля зобовязалося завершити будівництво окремих споруд обєкта та ввести їх в експлуатацію до 30.04.2015 р.

Серед таких окремих споруд була будівля Очисні зливних вод, яку ПП Нова хвиля добудувало, ввело в експлуатацію як Кормоцех та оформило своє право власності на цей нерухомий обєкт, посилання на це міститься і в рішенні господарського суду Чернівецької області від 25.12.14 у справі № 926/1524/14.

Відтак, ПП Нова хвиля виконало взяте на себе зобовязання щодо добудови і введення в експлуатацію будівлі Очисні зливних вод, тобто не існує порушення умов договору в цій частині зобовязань покупця, а відтак заявлені вимоги щодо збитків у розмірі 117 454 грн. по вказаному обєкту є необґрунтованими.

Стосовно заявлених збитків у розмірі 9 609 154 грн. відновної вартості добудови 10 обєктів, зазначених у рядках 1-10 Таблиці 3 розділу 6 Звіту № 26/15 про незалежну оцінку майна (т.с. 2, а.с. 114 на звороті), суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно умов договору купівлі-продажу № КП-349-НБ від 19.12.03 ПП Нова хвиля було зобовязане до 30.04.15 добудувати та ввести в експлуатацію (окрім будівлі Очисні зливних вод) такі будівлі і споруди: вагову-прохідну; Розподільчий пристрій 10 кв.; Водонапірну насосну станцію; Пункт мийки та дезінфекції; Дезінфектор; Пожежні резервуари ємкістю 250 м3; Резервуари 1400 м3 2 шт.; Димохідну трубу; Внутрішні майданчикові мережі каналізації; Водонапірну башту 300 м3.

Зазначені обєкти боржник не добудував, а відтак вони підлягають поверненню в державну власність в звязку з розірванням договору, про що зазначено в рішенні господарського суду від 25.12.2014 р. у справі № 926/1524/14.

Крім того, у державну власність також повертаються 12 обєктів, які підлягали розбиранню, а саме: Мясопереробний корпус; Мясожировий корпус; Холодильник з компресорною; Корпус передубойного утримання худоби; Матеріальний склад; Адміністративно-побутовий корпус; Хлораторна; Санбойня; Склад аміаку та масел; Жирозбірник; Канижна; Установка мазутопостачання.

Відповідно до висновку експерта, ринкова вартість майна, яке повертається в державну власність в звязку з розірванням договору купівлі-продажу № КП-349-НБ від 19.12.2003 р., становить 7 618 501 грн. (без ПДВ).

Разом з цим, у вартість цього майна ввійшла вартість 12-ти обєктів, які за умови виконання договору купівлі-продажу взагалі не повинні були існувати, оскільки підлягали розбиранню.

Як вбачається із звіту про експертну оцінку, загальна вартість обєктів, що підлягали розбиранню і відображені в рядках 12, 17, 18, 19, 21, 22 Таблиці 3 розділу 6 Звіту № 26/15 про незалежну оцінку майна складає 4 755 362,00 грн.

Вартість споруд і будівель у рядках 11, 13, 14, 15, 16, 20 цієї ж Таблиці експертом визначена нульовою у звязку із їх 100% фізичним зносом уже при продажу обєкта в 2003 році (т.с. 2, а.с. 114, 125).

При цьому, визначаючи розміру збитків незалежний оцінювач не врахував розмір коштів, сплачених боржником за придбаний по договору купівлі-продажу № КП-349-НБ від 19.12.2003 р. обєкт приватизації.

Крім цього, враховуючи, що згідно з висновком експерта варіантом найбільш ефективного використання обєкту оцінки є розбирання будівель та споруд для повторного використання вивільнених від розбирання матеріалів (т.с. 2, а.с. 113 на звороті), колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду стосовно того, що від розбирання обєктів з нульовою вартістю все одно буде отримана певна кількість будівельних матеріалів, які матимуть певну вартість, яка б мала зараховуватися в зменшення збитків, однак експертом зазначеного до уваги не взято.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що судом у справі про банкрутство не може прийматися як неспростовний доказ, що підтверджує розмір заподіяних боржником збитків, виконаний ТОВ Оцінка-Інформ Звіт № 26/15 про незалежну оцінку майна обєкта незавершеного будівництва спільної власності виробничих та адміністративних приміщень (часткова добудова, часткове розбирання) та обладнання, завезене на будівельний майданчик і не використані для монтажу або таке, що не потребує монтажу, які перебували на балансі СП Новоселицький мясокомбінат (60300, Чернівецька обл., м. Новоселиця, вул. Фрунзе, 31), що повертається у державну власність у звязку з розірванням договору купівлі-продажу № КП-349-НБ від 19.12.2003 р.

Так, зокрема, ліквідатором ОСОБА_6 заперечено проти вказаного звіту, зазначаючи, що відсутні докази, які підтверджують витрати заявника, які внаслідок невиконання договору боржником стали збитками, і що матеріальні втрати та погіршення майнового стану складових обєкту приватизації є наслідком того, що боржник не добудував передані йому приміщення, а також стверджує, що для визначення збитків по обєкту Очисні зливних вод має застосовуватися інший підхід для визначення втрат та й то такі не можна вважати збитками тощо. Зазначені доводи ліквідатора у відповідності до ст. 43 ГПК України потребують перевірки відповідними доказами на засадах змагальності, коли сторони та інші особи, що беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами (ст. 43 ГПК України). Разом з тим, провадження у справах про банкрутство здійснюється за правилами конкурсного процесу (ч. 2 ст. 41 ГПК України). Про що зроблено вірний висновок місцевим господарським судом.

Також, господарським судом першої інстанції вірно зазначено, що в Конвенції ООН про договори міжнародної купівлі-продажу товарів (Відень, 1980 р.), яка є частиною національного законодавства України в силу ст. 9 Конституції України і положення якої застосовуються до відносин, що складають її предмет, переважно перед нормами українського національного законодавства (ст. 1 Віденської конвенції, ч. 2 ст. 10 ЦК України), передбачено застереження, згідно з яким збитки, що підлягають відшкодуванню, понесені внаслідок порушення договору (які за Конвенцією також включають у себе як прямі збитки, так і втрачену вигоду), не можуть перевищувати шкоди, яку сторона, що порушила договір, передбачувала або повинна була передбачувати в момент укладення договору як можливий наслідок його порушення, враховуючи обставини, про які вона в той час знала чи повинна була знати (ст. 74 Конвенції).

Відповідно до Віденської конвенції аналогічне застереження зроблено у ст. 7.4.4 Принципів УНІДРУА. Основна мета такого підходу полягає в тому, щоб сторона, яка не виконала договірні зобовязання, не була обтяжена компенсацією шкоди, яку вона ніколи б не могла передбачити в момент укладення договору і ризик настання якої вона могла б покрити страхуванням.

Зважаючи на наведене, судова колегія зазначає, що продажна ціна обєкта приватизації при укладенні договору купівлі-продажу № КП-349-НБ від 19.12.2003 р. складала 250 000 грн., при цьому ПП Нова хвиля ніколи б не могло передбачити, що у разі невиконання ним умов договору щодо розбирання 12 будівель і споруд та добудови 10 будівель і споруд заподіяні таким невиконанням збитки складатимуть 11 761 929,60 грн.

Зважаючи на наведене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок місцевого господарського суду стосовно того, що кредитором документально не підтверджено заявлені до визнання збитки в розмірі 11 761 929,60 грн., а тому відповідні вимоги кредитора належить відхилити.

Щодо посилання скаржника на помилковість зазначення місцевим господарським судом про те, що вимоги РВ ФДМ України по Чернівецькій області не повязані із здійсненням ліквідаційної процедури банкурута ПП «Нова Хвиля», оскільки такі можуть бути заявлені відповідно до ч.4 ст.23 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкурутом» колегія судів зазначає наступне:

Віповідно до вимог ст.45 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» витрати, повязані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді та роботою ліквідаційної комісії, у тому числі: витрати на оплату судового збору; витрати кредиторів на проведення аудиту, якщо аудит проводився за рішенням господарського суду за рахунок їхніх коштів; витрати заявника на публікацію оголошення про порушення справи про банкрутство, введення процедури санації, визнання боржника банкрутом; витрати на публікацію в офіційних друкованих органах інформації про порядок продажу майна банкрута; витрати на публікацію в засобах масової інформації про поновлення провадження у справі про банкрутство у звязку з визнанням мирової угоди недійсною;вимоги щодо виплати основної грошової винагороди арбітражному керуючому; вимоги щодо відшкодування витрат арбітражного керуючого, повязаних з виконанням ним повноважень розпорядника майна, керуючого санацією боржника або ліквідатора банкрута; витрати арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), повязані з утриманням і збереженням майнових активів банкрута; витрати Гарантійного фонду виконання зобовязань за складськими документами на зерно, повязані з набуттям ним права регресної вимоги щодо зернового складу, - у розмірі всієї виплаченої ним суми відшкодування вартості зерна.

При цьому, вимоги, які заявлені РВ ФДМ України по Чернівецькій області та які заявник вважає збитками не повязани з ліквідаційною процедурою та не підтверджені матеріалами справи, а тому місцевим господарським судом зроблено вірний висновок щодо цього.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.43 ГПК України відповідно господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом; ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Оскільки, обставини, на які посилається скаржник в апеляційній скарзі, не підтверджені належними та допустимими доказами, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів апеляційної інстанції не знайшла підстав для їх задоволення та скасування ухвали Господарського суду Чернівецької області від 21.07.15.

Судові витрати покласти на скаржника відповідно до вимог ст.49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу господарського суду Чернівецької області від 21.07.15 у справі № 926/534-б/14 залишити без змін, апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернівецькій області без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до ВГС України в порядку і строки встановлені ст.ст.109,110 ГПК України.

Повний текст постанови складено 22.09.15

Головуючий суддя Кордюк Г.Т.

Суддя Давид Л.Л.

Суддя Гриців В.М.