ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

"22" вересня 2015 р. Справа № 911/3427/15

Суддя господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., розглянувши справу

за позовом Споживчого товариства «Макарівське районне споживче товариство», Київська обл., смт Макарів
доГружчанської сільської ради Макарівського району Київської області, Київська обл., Макарівський р-н, с. Грузьке
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачаСпілка споживчих товариств «Київська обласна спілка споживчих товариств», м. Київ
провизнання права власності
за участю представників:

позивача:ОСОБА_1 адвокат
відповідача:не зявились, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином
третьої особи:не зявились, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином
суть спору:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Споживчого товариства «Макарівське районне споживче товариство» (далі позивач) до Гружчанської сільської ради Макарівського району Київської області (далі відповідач) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Спілка споживчих товариств «Київська обласна спілка споживчих товариств» (далі третя особа) про визнання права власності на нерухоме майно будівлю магазину-кафе «Мисливське», 1986 року побудови, яке розташоване в с. Грузьке Макарівського району Київської області, вул. Піонерська, 24/2, загальною площею 285,9 кв. м. (в тому числі площа основних приміщень 139,3 кв. м., підсобних приміщень 146,6 кв. м.).

Присутній в судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги та просить суд їх задовольнити з мотивів викладених в позові.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, відзиву на позовну заяву не надіслав, про причини неявки суд не повідомив.

Третя особа, належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявилась, про причини неявки суд не повідомила. Проте, від третьої особи надійшов лист від 22.09.2015, в якому остання зазначає, що підтримує позовні вимоги та просить суд їх задовольнити.

Враховуючи, що неявка відповідача та третьої особи в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи відповідно до ст. 75 ГПК України за відсутності представників відповідача та третьої особи за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, присутнього в судовому засіданні, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Позивач зазначає, що він є власником спірного майна, яке було передано третьою особою у справі в якості внеску до статутного капіталу Споживчого товариства «Макарівське районне споживче товариство».

Рішенням державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області про відмову в реєстрації прав та їх обтяжень від 26.06.2015 № 22402422, завірена копія якого залучена до матеріалів справи, позивачу відмовлено в державній реєстрації права власності на нежитлове приміщення, магазин-кафе, що розташований Київська обл., Макарівський р., с. Грузьке, вул. Піонерська, 24/2, кадастровий номер земельної ділянки :01:020:0016 з підстав, що розбіжності в поданих документах не дають змоги державному реєстратору встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Позивач зазначає, що відмова у реєстрації права власності на спірне майно, є невизнанням його права власності на спірне майно, у звязку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За змістом наведеної норми права позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правовстановлюючих документів.

Передумовою для застосування статті 392 Цивільного кодексу України є відсутність іншого, окрім зазначеного, шляху для відновлення порушеного права.

Застосування позову про визнання права власності можливе лише за умови, що особи, які не визнають, заперечують та/або оспорюють право власності, не перебувають із власником у зобов'язальних відносинах.

Позивач звертаюсь з даним позовом зазначає, що відмова державного реєстратора у реєстрації права власності позивача на спірне майно, є невизнанням його права власності на спірне майно.

В той же час, доказів того, що відповідач у справі Гружчанська сільська рада Макарівського району Київської області не визнає право власності позивача на спірне майно чи оспопорює таке право та порушує його охоронювані законом інтереси, позивач суду не надав.

Відповідач у справі Гружчанська сільська рада Макарівського району Київської області, як орган місцевого самоврядування не здійснює державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачем належними засобами доказування не доведено суду порушення з боку сільської ради законних та охоронюваних інтересів позивача, оскільки відповідач у справі сільська рада не оспорює право власності позивача на спірне майно, не претендує на таке право.

Таким чином, обставини справи не свідчать про наявність між сторонами у справі спору в межах ст. 392 Цивільного кодексу України.

Зазначена позовна заява по суті є вимогою про встановлення факту, а не спором між сторонами у справі про цивільне право.

Враховуючи відсутність наявності між сторонами у справі спору в межах ст. 392 Цивільного кодексу України, а також відсутність порушення відповідачем у справі прав або охоронюваних законом інтересів позивача, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем позовних вимог, в звязку з чим його вимоги є безпідставними, недоведеними та необґрунтованими, а відтак суд відмовляє в їх задоволенні.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відмова державного реєстратора в реєстрації права власності позивача на спірне майно не є оспоренням чи невизнанням його права власності на спірне майно.

Така відмова державного реєстратора в реєстрації права власності позивача у даній справі на спірне майно могла бути оскаржена ним у відповідності до законодавства, про що останньому було розяснено в ч. 2 резолютивної частини рішення державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 26.06.2015 № 22402422.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на позивача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 43, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

В позові відмовити повністю.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Суддя Ю.В. Подоляк

Дата підписання рішення 28.09.2015.