РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2015Справа №910/19606/15

За позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Прогрес - Е»

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Сател Україна»

Про стягнення 32 621,44 грн.

Суддя Мельник В.І.

Представники:

від позивача Титковська О.І., довіреність № б/н від 10.08.2015

від відповідача не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Прогрес - Е» (далі -позивач) подало на розгляд господарського суду міста Києва позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сател Україна» (далі - відповідач) про стягнення 32 621,44 грн.

Позовні вимоги позивача мотивовані тим, що відповідачем не виконуються умови договору № 01-02 від 01.02.2014р.

Ухвалою суду від 03.08.2015р. порушено провадження у справі № 910/19606/15 та призначено розгляд на 21.09.2015 р.

18.09.2015р. позивач подав через канцелярію суду документи по справі.

21.09.2015р. представник позивача у судовому засіданні надав пояснення по справі, підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав, про причини своєї відсутності суд не повідомив.

Суд вирішив задовольнити позовні вимоги позивача у повному обсязі.

Згідно ст.87 Господарського процесуального кодексу України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Розглянувши подані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01 лютого 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОГРЕС-Е» (далі - позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «CATEJI УКРАЇНА» (далі - відповідач) укладено Договір поставки №01-02 (далі - договір), згідно якого позивач зобов'язася поставити і передати у власність відповідача Товар, а відповідач - прийняти й оплатити Товар у повному розмірі на умовах та в порядку, визначених Договором.

Пунктом 5.2. договору передбачено, що розрахунки за поставлений Постачальником товар здійснюється протягом 3-х банківських днів з моменту його поставки, або у інший строк попередньо узгоджений Сторонами.

На виконання умов договору позивач, взяті на себе договірні зобов'язання, виконав у повному обсязі та поставив, у погоджені між сторонами строки, товар на загальну суму 101 723,42 грн., що підтверджується підписаними у двосторонньому порядку та скріпленими печатками підприємств видатковими накладними.

З метою підтвердження виконання своїх зобов'язань 21.02.2015 р. директором TOB «CATEJI Україна» надано гарантійний лист, щодо здійснення оплати за поставлений бетон та послуги бетононасосу на суму 93 881,98 грн. Однак, TOB «CATEJI УКРАЇНА» не виконало у повному обсязі свої зобов'язання щодо здійснення оплати за поставлений товар, а розрахувався частково, чим спричинив виникнення заборгованості у розмірі 20109,78 грн.

30.03.2015р. позивач направив на адресу відповідача вимогу про сплату боргу та нарахованих штрафних санкцій, проте відповідач на вимогу не відреагував.

Згідно п.7.2. договору, за несвоєчасну оплату за договором, Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі 0,5% від суми простроченої суми за кожен день прострочення

платежу.

Внаслідок не врегулювання спору у досудовому порядку, позивач подав на розгляд суду позов, в якому просив суд стягнути з відповідача 32621,44 грн., з яких: 20109,78 грн. - основного боргу, 4926,42 грн. - пені, 249,91 грн. - 3% річних, 7335,33 грн. - інфляційних втрат та 1827,00 грн. - судового збору.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми.

Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526, 530, 629, 712 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до договору; замовник зобов'язується прийняти та оплатити надані послуги; одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язань, настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Укладений між сторонами договір за своєю юридичною природою є договором поставки.

Відповідно до п.1 ст.712 ЦК України, за договором поставки постачальник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк товар у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п.2 ст.712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 2 ст.193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 173 ГК України, один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України визначено, що сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Ст.36 ГПК України зазначає, що письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

На підставі викладеного, враховуючи вищенаведене, позовні вимоги підлягають задоволенню, у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України суми, які підлягають сплаті за витрати, пов'язані з розглядом справи, при задоволенні позову, покладаються на відповідача, у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 173, 193 ГК України, ст.ст. 525, 526, 530, 625, 629, 712, 714 ЦК України, ст.ст. 22, 33, 49, 81-1, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сател Україна» (, 04119, м.Київ, вул. Зоологічна 4-А, кв. 139) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес - Е» (, 04208 м.Київ, просп.Гонгадзе 5-А, офіс 4) 20 109 (двадцять тисяч сто дев'ять) грн. 78 грн. - основного боргу, 4926 (чотири тисячі дев'ятсот двадцять шість) грн. 42 коп. - пені, 249 (двісті сорок дев'ять) грн. 91 коп. - 3% річних, 7335 (сім тисяч триста тридцять п'ять) грн. 33 коп. - інфляційних втрат та 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. - судового збору.

Видати наказ відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

(Повний текст рішення складено 25.09.2015р.)

Суддя В.І.Мельник