ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про припинення провадження

"22" вересня 2015 р. Справа № 916/484/15-г

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

головуючого судді: О.Л. Воронюка

суддів:, В.В. Лашина, М.А. Мирошниченко

при секретарі Кіртоки Л.В.

Представники учасників провадження у справі про банкрутство у судове засідання не з'явились. Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ДПІ у Приморському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області

на постанову господарського суду Одеської області від 10.03.2015р.

у справі №916/484/15-г

За заявою боржника: товариства з обмеженою відповідальністю "Квантум Плюс"

про визнання банкрутом

Встановила:

Голова ліквідаційної комісії товариства з обмеженою відповідальністю „Квантум Плюс" звернувся до господарського суду з заявою про визнання останнього банкрутом у зв'язку з неспроможністю сплатити заборгованість перед кредитором в сумі 94 500,00 грн. та недостатністю майна та грошових коштів для повного задоволення вимог кредиторів у порядку ст.95 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвалою від 24.02.2015р. порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ „Квантум Плюс", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Постановою від 10.03.2015р. ТОВ „Квантум Плюс" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено голову ліквідаційної комісії.

Вказане судове рішення обґрунтовано тим, що майна боржника недостатньо для задоволення наявних боргів.

Ліквідаційна комісія з дотриманням положень ч.1 статті 95 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" звернулась до суду з заявою про порушення справи про банкрутство боржника, оскільки при ліквідації боржника не у зв'язку з процедурою банкрутства встановлено неможливість боржника задовольнити вимоги кредиторів у повному обсязі.

На виконання п.3 резолютивної частини постанови від 10.03.2015р. з метою виявлення всіх кредиторів було здійснено офіційне оприлюднення повідомлення про визнання ТОВ „Квантум Плюс" банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет № 15521 від 10.03.2015р.

Після публікації зазначеного оголошення до ліквідатора звернулось товариство з обмеженою відповідальністю "Проф-Інвест" з заявою про визнання кредиторських вимог до боржника у сумі 94500 грн., які ліквідатором банкрута розглянуті та визнані у повному обсязі.

Заяв можливих санаторів до суду не надійшло.

За результатами роботи ліквідатором надано суду ліквідаційні звіт та баланс банкрута.

У своєму звіті ліквідатор доповідає, що в ході ліквідаційної процедури майнових активів банкрута, що підлягають включенню до ліквідаційної маси, не виявлено.

В ході виявлення майна, зареєстрованого за ТОВ „Квантум Плюс", були направлені запити до УДАІ ГУМВС України в Одеській області, державному реєстратору речових прав на нерухоме майно, банку, що обслуговує боржника.

Згідно отриманих відповідей нерухомого майна та транспортних засобів за боржником не зареєстровано, рахунки в банківській установі закриті, що підтверджується довідками Центру №1 надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування м. Одеса підпорядкованого УДАІ ГУМВС України в області від 24.03.2015р., ПАТ "Фінбанк" від 12.09.2012р., ПАТ "Імексбанк" від 10.09.2014р., АБ "Південний", витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.04.2015р.

Не погоджуючись з зазначеною постановою, Державна податкова інспекція у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області звернулась до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційної скаргою в якій просить скасувати постанову господарського суду Одеської області від 10.03.2015р. у справі №916/484/15-г та припинити провадження у справі.

В обгрунтування своїх вимог скаржник послався на порушення господарським судом Одеської області норм матеріального та процесуального права при прийнятті осаржуваного судового рішення.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

У судове засідання представники учасників провадження по справі не з'явились, хоча були належним чином повідомлені про час, дату та місце проведення судового засідання.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги, судова колегія апеляційної інстанції дійшла до наступних висновків.

Відповідно до частини 2 статті 41 ГПК України, провадження у справах про банкрутство здійснюється у порядку, передбаченому цим кодексом з врахуванням вимог Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Стаття 129 Конституції України встановлює, як одну з основних засад судочинства, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Господарський процесуальний кодекс України містить імперативні норми про те, в яких випадках та яка саме особа має право оскаржувати прийняті господарським судом рішення (в цьому випадку - постанову місцевого господарського суду) в апеляційному чи касаційному порядку.

Положеннями частини 1 ст. 91 ГПК України встановлено, що сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Статтею 1 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що сторонами у справі про банкрутство є конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів) та боржник (банкрут); учасниками у справі про банкрутство є сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) суб'єкта підприємницької діяльності-боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у проваджені у справі про банкрутство.

При цьому, відповідно до приписів ст. 1 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", кредитор - це юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні ограни, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника.

Провадження у даній справі здійснюється в порядку ст. 95 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", яка передбачає спрощену процедуру банкрутства відсутнього боржника.

Пункт 1 ст. 23 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлює порядок пред'явлення кредиторами своїх вимог до боржника, який (порядок) включає також подання до господарського суду письмових заяв із вимогами до боржника, а також документів, що їх підтверджують.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те що визначені законом органи справляння податків, зборів (обов'язкових платежів) користуються правами кредиторів щодо неплатоспроможних боржників. Ця норма міститься в ст. 210 Господарського кодексу України. Однак, вказана норма не встановлює автоматичного визнання цих органів кредиторами у всіх справах про банкрутство.

Статус кредитора щодо неплатоспроможного боржника набувається, у тому числі і цими органами, через вказані вище певні процедури, які визначені спеціальною нормою законодавства - Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", зокрема після визнання його вимог і тільки після цього така особа має процесуальне право на оскарження судових рішень.

При цьому слід врахувати, що особливості та порядок заявлення кредиторами своїх вимог до боржника, що ліквідується в порядку ст. 95 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", визначені положеннями ч. 3 вказаної статті та передбачають направлення кредиторами до боржника заяв із вимогами до банкрута в місячний строк з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника, який ліквідується, банкрутом.

На підставі вищезазначеного, та виходячи зі змісту ст. 1 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", орган державної податкової служби (а в даному випадку - Державна податкова інспекція у Приморському районі м. Одеси) в процедурах банкрутства не може мати іншого правового статусу, окрім статусу кредитора боржника, тобто сторони у справі про банкрутство.

Необхідно зазначити, що особа, яка має грошові вимоги до банкрута, набуває статусу учасника провадження у справі про банкрутство, а саме кредитора, лише після визнання цих вимог і тільки після цього така особа має процесуальне право на оскарження судових рішень.

Отже, у справі про банкрутство боржника, порушеної за ознаками ст. 95 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", особа може набути статусу кредитора - сторони у справі про банкрутство, лише після прийняття постанови про визнання банкрутом та у разі звернення із кредиторськими вимогами до боржника.

У відповідності до п. 52 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 17.05.2011р. „Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України" (в редакції Постанови Вищого господарського суду від 23.03.2012 р. № 3), у розгляді апеляційної скарги, поданої особою, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції і яка вважала, що місцевим господарським судом вирішено питання про її права та обов'язки, апеляційний господарський суд, прийнявши апеляційну скаргу до провадження (якщо вона не підлягала поверненню з передбачених ГПК підстав), повинен з'ясувати наявність правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі.

Якщо при цьому буде встановлено, що права такої особи оскаржуваним судовим рішенням не порушені та що питання про її права і обов'язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою припиняє апеляційне провадження на підставі пункту 1 частини першої статті 80 ГПК, оскільки у такому випадку не існує правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі, в зв'язку з чим відсутній суб'єкт апеляційного оскарження.

Тобто, з'ясування обставини щодо наявності у скаржника права на апеляційне оскарження - чи вирішив господарський суд питання про права та обов'язки такої особи оскаржуваним судовим рішенням, як це передбачено нормами ст. 91 ГПК України, має здійснюватись апеляційним господарським судом у відкритому судовому засіданні під час розгляду відповідної апеляційної скарги.

Враховуючи відсутність у матеріалах справи доказів звернення Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси з грошовими вимогами до боржника в установленому порядку та відсутність посилання на наявність таких вимог в апеляційній скарзі, податкова інспекція не набула статусу кредитора у справі про банкрутство ТОВ "Квантум Плюс", а тому й не мала процесуального права на оскарження в апеляційному порядку постанови господарського суду Одеської області від 10.03.2015р.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що в оскарженій постанову господарського суду Одеської області від 10.03.2015р. про визнання ТОВ "Квантум Плюс" банкрутом питання про права і обов'язки органів Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси в розумінні ст. 91 ГПК України, не вирішувались. Звідси, ДПІ у Приморському районі м. Одеси не будучи учасниками провадження у справі, не набула права на апеляційне оскарження постанови господарського суду Одеської області від 10.03.2015р.

Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 р. № 15 юридичні та фізичні особи, акціонери, учасники господарських товариств, що не мають статусу сторони чи учасника у справі про банкрутство, не мають права на оскарження судових рішень у справі про банкрутство, а помилково порушене апеляційне і касаційне провадження підлягають припиненню в порядку, передбаченому ст. 80 ГПК України.

З урахуванням викладеного, апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси на постанову господарського суду Одеської області від 10.03.2015р. підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Керуючись п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст. 86, ст. 91, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА :

Апеляційне провадження з перегляду постанову господарського суду Одеської області від 10.03.2015р. по справі № 916/484/15-г за апеляційною скаргою ДПІ у Приморському районі м. Одеси - припинити.

Головуючий суддя О.Л. Воронюк

Суддя В.В. Лашин

Суддя М.А. Мирошниченко