ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2015 р.Справа № 922/4713/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Макаренко О.В.

при секретарі судового засідання Нагірна М.Т.

розглянувши справу

за позовом Державного підприємства "Південна залізниця", м. Харків
до Водопровідно-каналізаційного комунального управління Люботинської міської рада, м. Люботин
про стягнення 682 729,56 грн.
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, довіреність №651 від 05.05.2014 р.

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Південна залізниця" (позивач) звернулось до господарського суду з позовною заявою до Водопровідно-каналізаційного комунального управління Люботинської міської ради (відповідача) про стягнення заборгованості в розмірі 682 729,56 грн. за договором про постачання електричної енергії №П/Е-13518/НЮо/р3/57 від 19.03.2013 р., а також судового збору в розмірі 13 655,00 грн.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Подав до суду заяву (вх.№39106 від 29.09.2015 р.), яку долучено до матеріалів справи.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився. У наданій до суду заяві (вх.№38650 від 25.09.2015 р.) визнає позовні вимоги в повному обсязі, просить суд розглянути справу без участі представника відповідача.

Представники позивача проти клопотання відповідача про розгляд справи без участі представника відповідача не заперечує.

Розглянувши клопотання відповідача про розгляд справи без участі представника відповідача, суд вважає за можливе задовольнити його як таке, що не суперечить інтересам сторін та вимогам чинного законодавства.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, вивчивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

19.03.2013 року між позивачем (постачальник), що здійснює ліцензовану діяльність з постачання електричної енергії за регульованим тарифом на підставі ліцензії серії АД № 036317 від 03.05.2012. та відповідачем (споживач) укладено договір про постачання електричної енергії № П/Е-13518/НЮ о/р 3/57 (далі -договір), за умовами якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю 400,0 кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

За умовами пунктів 2.2.2., 2.3.3., 2.3.4. договору постачальник зобов'язується постачати споживачу електроенергію в обсягах, визначених умовами договору, та згідно з умовами, викладеними в додатку до вказаного договору, а споживач оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків "Порядок розрахунків" та "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії".

Згідно з п. 1 Додатку 2 до договору розрахунковим вважається період з 8:00 годин 20 числа попереднього місяця до 8:00 годин також числа наступного місяця.

Згідно з п. 2. Додатку 2 до договору відповідно до визначеної згідно пункту 3 цього додатку величини коштів за фактично спожиту електричну енергію. Постачальник електричної енергії виписує споживачу рахунок на оплату електричної енергії, який має бути оплачений протягом 5 операційних (10 операційних для споживачів, які здійснюють розрахунки через структурний підрозділ, який розташований в іншому місті) днів від дня виписки рахунка.

Як свідчать матеріали справи, позивач виконав свої зобов'язання належним чином, на виконання договору поставив відповідачеві електричну енергію, що підтверджується відповідними актами приймання-передачі товарної-продукції за період з 25.03.2015 р. по 31.07.2015 р.

Проте відповідач частково розрахувався за отриману електроенергію.

Позивач у позові стверджує, що станом на теперішній час у відповідача перед позивачем існує заборгованість в розмірі 682 729,56 грн. (розрахунок на а.с. 11), розмір якої визнано відповідачем в акті звірки взаєморозрахунків за спожиту електроенергію за період з 01.06.2015 р. по 01.08.2015 р. та у листі від 06.08.2015 р. № 388.

При цьому відповідач у наданій до суду заяві (вх.№38650 від 25.09.2015 р.) визнав позовні вимоги про стягнення заборгованості в розмірі 682 729,56 грн., просить позов задовольнити.

Відповідно до частини 1 статті 35 ГПК України обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Таким чином судом встановлено, що у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість за договором про постачання електричної енергії №П/Е-13518/НЮо/р3/57 від 19.03.2013 р. в розмірі 682 729,56 грн.

Надаючи правову кваліфікацію фактичним обставинам справи та спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

В силу ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 526 ЦК України та ч. 1 ст. 193 ГК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищевикладені обставини, приписи закону і те, що відповідач в повному обсязі визнав позовні вимоги, суд вважає позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 682 729,56 грн. за договором про постачання електричної енергії №П/Е-13518/НЮо/р3/57 від 19.03.2013 р. є правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір слід покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 6, 11, 509, 525, 526, 628, 629 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 4, 4-3, 32-34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Водопровідно-каналізаційного комунального управління Люботинської міської ради (62433, Харківська область, м. Люботин, вул. Ушакова, 3а, ) на користь Державного підприємства "Південна залізниця" (61052, м. Харків, вул. Червоноармійська, 7, ) на:

- п/р 2701 в ХОУ АТ "Ощадбанк" м. Харків, МФО 351823 - заборгованість в розмірі 682 729,56 грн.;

- п/р 270 в ХОУ АТ "Ощадбанк" м. Харків, МФО 351823 - судовий збір в розмірі 13 655,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 30.09.2015 р.

Суддя ОСОБА_2