КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2015 р. Справа№ 910/8646/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Зеленіна В.О.

Синиці О.Ф.

За участю секретаря судового засідання Криворотька В.В.

представників сторін:

від позивача: Ковальчук Р.М. за дов. № 3111 від 24.10.2014 р.;

від відповідача: не з'явилися.

розглянувши матеріали

апеляційної скарги Комунального підприємства «Міськзелентрест»

на рішення Господарського суду міста Києва

від 23.06.2015 року

у справі № 910/8646/15-г (суддя Ломака В.С.)

за позовом Комунального підприємства «Міськзелентрест»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотос-Енергія»

про стягнення 340 366,44 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.06.2015 року по справі № 910/8646/15-г у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Комунальне підприємство «Міськзелентрест» звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 23.06.2015 року по справі № 910/8646/15-г скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.07.2015 року апеляційну скаргу Комунального підприємства «Міськзелентрест» було прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя - Ткаченко Б.О., судді: Гончаров С.А., Зеленін В.О. та призначено до розгляду на 16.09.2015 року.

Розпорядженням Заступника голови Київського апеляційного господарського суду від 16.09.2015 року змінено склад судової колегії на наступний: головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді: Зеленін В.О., Синиця О.Ф.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.09.2015 року справу № 911/1540/15 прийнято до провадження у вищезазначеному складі суду.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірного судового рішення.

Представник Комунального підприємства «Міськзелентрест» у поясненнях, наданих у судовому засіданні, підтримав доводи, викладені в його апеляційній скарзі, просив суд рішення Господарського суду міста Києва від 23.06.2015 року по справі № 910/8646/15-г скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотос-Енергія» у судове засідання не з'явився.

Відповідно до абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно з абз. 1 п. 3.9.2 вищезазначеної постанови Пленуму Вищого господарського суду України, у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Ухвала Київського апеляційного господарського суду від 30.07.2015 року про прийняття справи до свого провадження надсилалась сторонам за адресами вказаними у позовній заяві та апеляційній скарзі.

Колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника відповідача.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

01.09.2014 року між Комунальним підприємством «Міськзелентрест» (далі - позивач, замовник, КП «Міськзелентрест») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лотос-Енергія» (далі - відповідач, постачальник, ТОВ «Лотос-Енергія») було укладено Договір про закупівлю товарів за державні кошти № ОД-906-Т/137-210/14 (далі - Договір).

За умовами Договору постачальник зобов'язався у 2014 році поставити замовнику продукти нафтоперероблення рідкі по талонах (бензин А-95, бензин А-92, Дизельне пальне) (далі - ПММ), зазначені в п. 1.2 Договору, а замовник прийняти і оплатити такі ПММ.

Пунктом 1.2 Договору було визначено найменування товару (ПММ): код. ДК 016-2010-19.20.2 Паливо рідинне та газ; оливи мастильні (Бензин А-95, А-92, Дизельне пальне) по талонах. Кількість товару, асортимент, одиниця виміру, вартість за одиницю та загальна вартість ПММ по талонах зазначається у Специфікації (Додаток 1), яка є невід'ємною частиною даного Договору.

Специфікацією до Договору сторони визначили, що відповідач зобов'язаний поставити позивачу: Бензин А-95 у кількості 15 000,00 л. за ціною 16,14 грн. за 1 л. на суму 242 100,00 грн.; Бензин А-92 у кількості 155 000 л. за ціною 15,75 грн. за 1 л. на суму 2 441 250,00 грн.; Дизельне пальне у кількості 69 300,00 л. за ціною 15,24 грн. на суму 1 056 132,00 грн.

Пунктом 3.1 Договору сторонами погоджено, що ціна цього Договору становить 3 739 482,00 грн., у тому числі ПДВ 623 247,00 грн.

Відповідно до п. 3.2 Договору ціна цього Договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін шляхом укладання додаткових угод про зменшення ціни за одиницю товару або зменшення ціни окремих його партій, не змінюючи кількості ПММ.

Згідно з п. 3.3 Договору зміна ціни за одиницю товару може мати місце не більше ніж на 10% у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що не збільшуватиметься загальна сума Договору.

Як передбачено п. 4.1 Договору, розрахунки проводяться шляхом перерахування замовником грошових коштів на рахунок постачальника за отримані ПММ протягом 5 банківських днів з дня підписання сторонами видаткової накладної на ПММ та отримання рахунку.

За умовами п. 6.3 Договору постачальник зобов'язаний забезпечити поставку ПММ у строки, встановлені цим Договором; забезпечити поставку ПММ, якість якого відповідає умовам, установленим розділом ІІ цього Договору; здійснювати погашення талонів, по яких було здійснено відпуск ПММ шляхом проставлення відмітки у вигляді штампу АЗС або здійснювати погашення талонів шляхом порушення їх цілісності.

Пунктом 5.1 Договору було передбачено, що строк поставки ПММ - протягом 2014 року.

Згідно з п. 5.2 Договору сторони передбачили, що постачальник зобов'язується поставити ПММ замовнику на місце поставки протягом одного календарного дня з моменту отримання заявки, а Замовник - оплатити та прийняти ПММ, але не пізніше закінчення терміну дії талону.

У відповідності до п. 5.3 Договору, місце поставки ПММ: мережа поставки АЗС постачальника, м. Одеса.

Умовами п. 10.1 Договору сторони визначили, що він набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2014 року, а в частині зобов'язань - до повного їх виконання.

В подальшому сторонами укладались додаткові угоди до Договору, якими вони змінювали вартість товару.

На виконання умов Договору відповідач передав позивачу талони на паливно-мастильні матеріали на загальну суму 783 482,40 грн., що підтверджується видатковими накладними:

№ 12892 від 07.11.2014 року на суму 221 993,00 грн.;

№ 12897 від 07.11.2014 року на суму 201 543,00 грн.;

№ 9855 від 08.09.2014 року на суму 179 878,40 грн.;

№ 10464 від 19.09.2014 року на суму 180 068,00 грн.

Вказані видаткові накладні позивачем були оплачені в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями:

№ 7 від 04.02.2015 року в сумі 221 993,00 грн.;

№ 154 від 26.09.2014 року в сумі 180 068,00 грн.;

№ 167 від 10.11.2014 року в сумі 201 543,00 грн.;

№ 133 від 26.09.2014 року в сумі 79 878,40 грн.;

№ 133 від 26.09.2014 року в сумі 100 000,00 грн.

За доводами позивача, з початку листопада місяця 2014 року відповідач не здійснював поставку пального на автозаправні станції, що унеможливило здійснення погашення талонів на пальне. Як стверджує позивач, сума непогашених талонів А-95 складає 12 719,00 грн., сума непогашених талонів А-92 складає 132 094,60 грн., сума непогашених талонів дизельного палива складає 191 330,00 грн.

Враховуючи вказане, оскільки відповідач в повному обсязі так і не поставив на АЗС паливно-мастильні матеріали та не погасив талони, то позивач вирішив звернутись до суду та просить стягнути, з урахуванням зменшення розміру позовних вимог 336 143,60 грн.

Відповідно до ст. ст. 11, 629 ЦК України договір є однією з підстав виникнення зобов'язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За приписами ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України визначено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

З аналізу вказаних норм судом встановлено, що у покупця, який здійснив попередню оплату товару виникає право вимагати повернення сплачених коштів за умови, якщо постачальник порушив взяті на себе зобов'язання з поставки такого товару.

Як зазначалося вище, п. 5.2 Договору сторони передбачили, що постачальник зобов'язується поставити ПММ замовнику на місце поставки протягом одного календарного дня з моменту отримання заявки, а Замовник - оплатити та прийняти ПММ, але не пізніше закінчення терміну дії талону.

За таких обставин, поставці передує заявка покупця, тобто, позивач повинен звернутися до відповідача з відповідною заявкою на поставку, а останній поставити ПММ протягом одного календарного дня.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) - п. 1 ст. 530 ЦК України.

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Доказів звернення позивача з відповідною заявкою чи заявками суду надано не було.

Колегія суддів звертає увагу, що судом першої інстанції було неодноразово ухвалами від 08.04.2015 року, 06.05.2015 року, 19.05.2015 року, 09.06.2015 року витребувано від позивача докази звернення до відповідача із заявками на поставку ПММ за спірними талонами. Проте, позивачем не надано вказаних доказів.

Посилання позивача на те, що талони і є підставою поставки колегією не приймаються, оскільки п. 5.2 Договору чітко визначено порядок поставки ПММ, в якому зазначено, що спочатку позивач повинен звернутися із заявкою на поставку до відповідача.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заявлені позивачем позовні вимоги є передчасними, оскільки він не представив доказів настання строку виконання спірних зобов'язань. Тобто, не надав доказів звернення до відповідача з відповідними заявками.

Посилання позивача на те, що він звертався до відповідача з претензіями щодо поставки паливно-мастильних матеріалів, до уваги судом не приймається, оскільки зі змісту таких претензій не можливо встановити, що вони стосуються саме тих талонів, на які позивач вказує у своєму позові, як такі, по пред'явленню яких не було здійснено видачу паливно-мастильних матеріалів.

При цьому, колегія суддів зазначає, що позивач не позбавлений права звернутися до відповідача з відповідними заявками на умовах Договору та у випадку невиконання відповідачем своїх зобов'язань з поставки - звернутися до суду з відповідним позовом, підставою якого буде саме невиконання заявок за умовами Договору.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини, викладені Комунальним підприємством «Міськзелентрест» в апеляційній скарзі, не знайшли підтвердження під час розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 23.06.2015 року по справі № 910/8646/15-г прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Комунального підприємства «Міськзелентрест» задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Комунальне підприємство «Міськзелентрест» (апелянта).

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 99, 101-103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Міськзелентрест» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 23.06.2015 року по справі № 910/8646/15-г залишити без змін.

2. Матеріали справи № 910/8646/15-г повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді В.О. Зеленін

О.Ф. Синиця

Повний текст рішення складено 21.09.2015 року.