ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.09.15р. Справа № 904/7047/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агора-Рент", м. Дніпропетровськ

до Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ

про зобов`язання вчинити певні дії

Суддя Колісник І.І.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № б/н від 11.06.2015 року, представник;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 04/28-06 від 05.01.2015 року, представник.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агора-Рент" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпропетровської міської ради у якому просить:

- визнати таким, що є недійсним розрахунок величини плати за збір стічних вод з понаднормативних забруднень, в якому передбачається штраф у сумі 33 269,40 грн.;

- скасувати рахунок, виставлений Комунальним підприємством "Дніпроводоканал" Дніпропетровської міської ради № 38100 від 30.04.2015 року за скид понаднормативних забруднень з урахуванням кратності і нормативу плати за очищення (перевищення ДК) згідно договору № 0948 від 10.05.2006 року та п.п. 2.1., 2.4., 7.10. Правил приймання стічних вод підприємств № 37 від 19.02.2002 року у сумі 33 269,40 грн., як такий, що складений безпідставно;

- зобов'язати Комунальне підприємство "Дніпроводоканал" Дніпропетровської міської ради зробити правильний розрахунок величини плати за збір стічних вод з наднормативних забруднень згідно договору на надання послуг з водопостачання та водовідведення № 0948 від 10.05.2006 року.

Судовий збір позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги вмотивовані безпідставним нарахуванням відповідачем плати за скид понаднормативних забруднень за три календарних місяця (січень - березень 2015 року) у сумі 33269,40 грн. Зазначене позивач обґрунтовує з посиланням на Правила приймання та збору (водовідведення) стічних вод підприємства в систему каналізації м. Дніпропетровська № 129 від 19.02.2015 року, вказуючи на те, що плата за перевищення гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин стягується за весь обсяг стічних вод, скинутих підприємством протягом місяця, в якому було зафіксовано перевищення допустимих концентрацій. Посилається також на наявність трьох субспоживачів, які теж користуються послугами водовідведення, а тому вважає, що розрахунок штрафу повинен здійснюватись лише на обсяг стічних вод, скинутих саме позивачем. Також позивач зауважує, що ним здійснюються усі необхідні заходи, як профілактичні так і запобіжні, для недопущення перевищення гранично допустимих концентрацій стічних вод.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, наведених у позові та у запереченні на відзив.

У відзиві на позовну заяву відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що відбір разової проби стічних вод позивача та нарахування плати за скид понаднормативних забруднень здійснені відповідно до Правил приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська, затверджених рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 129 від 19.02.2015 року.

Нарахування плати з обсягу стічних вод за три місяця (січень - березень 2015 року) вважає правомірним у зв'язку з повторним встановленням факту перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин, що відповідає пункту 8.6. зазначених Правил.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав заперечення на відзив з підстав, наведених у відзиві.

У поданих 21.09.2015 року запереченнях на відзив позивач в порядку додаткового обгрунтування позову зазначає, що на підприємстві діє пропускна система. За даними журналу обліку відвідувачів присутність представників відповідача на території позивача у день складання акту відбору проб стічних вод - 12.03.2015 року не відображена. Підпис у вказаному акті представника позивача - головного енергетика ОСОБА_3 ставить під сумнів з огляду на перебування його з 12.03.2015 року по 13.03.2015 року у відпустці без збереження заробітної плати.

Крім того, у судовому засіданні 21.09.2015 року представником позивача подано письмове клопотання про витребування від відповідача доказів на підтвердження проходження перевірки термометра лабораторного ТЛС-4 № 01557, який використовувався під час відбору проб стічних вод, доказів на підтвердження проходження лабораторією по контролю якості стічних вод відповідача атестації, а також локального акту відповідача щодо визначення порядку складання актів при перевірці підприємств.

Представник відповідача проти задоволення заявленого клопотання заперечує, посилаючись на те, що процес перевірки термометра лабораторного ТЛС-4 № 01557, про необхідність якої вказано в акті відбору проб стічних вод від 12.03.2015 року, передбачає вчинення дій не щодо періодичної його повірки відповідно до правил метрології та стандартизації, а перевірки на його функціонування самим користувачем перед його використанням. Сам термометр і результати його показів не впливають на покази гранично допустимих концентрацій шкідливих речовин у стічних водах.

Стосовно підтвердження проходження лабораторією по контролю якості стічних вод відповідача атестації, то про наявність відповідного свідоцтва № 57 від 24.12.20112 рок із терміном дії до 24.12.2017 року зазначено у самому протоколі вимірювань показників складу та властивостей стічних вод від 12.03.2015 року.

При цьому представник відповідача також пояснив, що будь-який внутрішній акт відповідача щодо визначення порядку складання актів за результатом перевірки підконтрольних підприємств відсутній, оскільки порядок відбору проб для контролю якості стічних вод підприємств регулюється відповідною Інструкцією, яка є додатком до Правил приймання стічних вод підприємств у систему каналізації міста Дніпропетровська.

Провадження у справі порушено ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 10.08.2015 року з призначенням справи до розгляду у судовому засіданні на 31.08.2015 року, після чого оголошувалася перерва до 21.09.2015 року.

У судовому засіданні 21.09.2015 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

10.05.2006 року між Міським комунальним виробничим підприємством "Дніпроводоканал", правонаступником якого є Комунальне підприємство "Дніпроводоканал" Дніпропетровської міської ради (далі Водоканал, Відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агора-Рент" (далі - Абонент, Позивач) було укладено договір № 0948 на надання послуг з водопостачання та водовідведення (далі - Договір).

Предметом даного договору є зобов'язання водоканалу по наданню абоненту послуг з постачання і водовідведення по об'єкту, що розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, Запорізьке шосе, 37, а також зобов'язання абонента з оплати наданих послуг (пункт 1.1. договору).

Відповідно до пункту 2.1. договору кількість використаної абонентом води і скинутих стоків визначається за показниками повірених і опломбованих приладів обліку споживання води і стоків за умови їхньої роботи в діапазоні вимірів з нормованою погрішністю. У разі, якщо величина, що вимірюється, виходить за межі даного діапазону, то:

- для витратомірів будь-якого типу обсяг води та стоків визначається: а) за нижньою межею діапазону вимірів - у випадку виходу за її межу; б) відповідно до пункту 9.6. Правил - у випадку виходу за верхню межу.

- для водолічильників у даних випадках діє пункт 4.20. Правил.

Згідно з пунктом 2.7. договору водоканал зобов'язаний надати послуги в обсягах: водопостачання - 2500 м3 на місяць; водовідведення - 2500 м3 на місяць.

Згідно з підпунктом 3.1.1. договору водоканал має право здійснювати обстеження водопровідних та каналізаційних систем абонента, приладів і пристроїв на них, контролювати раціональне водокористування.

Пунктом 6.5. договору сторони погодили, що скидання абонентом стоків з перевищенням гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин (ГДК) оплачується по підвищеному тарифу за весь обсяг стічних вод, скинутих абонентом протягом місяця, коли було зафіксовано перевищення ГДК. Підвищений тариф застосовується відповідно до кратності розмірів підвищення тарифу по одному виду забруднень - 5. При перевищенні ГДК одночасно по кількох видах забруднень кратність підсумовується. Дія підвищеного тарифу припиняється в тому випадку, коли якість стоків відповідає вимогам правил прийому (Додаток № 3).

Даний договір набуває чинності з моменту підписання сторонами 10.05.2006 року і діє в частині надання послуг водопостачання і водовідведення до 10.05.2007 року, а в частині здійснення розрахунків за надані послуги - до повного погашення заборгованості (пункт 9.1. договору).

Якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодна зі сторін не заявить про намір його розірвати або внести до нього зміни, він продовжує свою дію на наступний рік (пункт 9.2. договору).

Додатком № 3 до договору є допустимі концентрації шкідливих речовин у стічних водах підприємств.

12.03.2015 року представниками КП "Дніпроводоканал" здійснено виїзд за адресою: м. Дніпропетровськ, Запорізьке шосе, 37 з метою відбору проб для контролю якості стічних вод ТОВ "Агора-Рент".

У присутності представника позивача - головного енергетика ОСОБА_3 виконано відбір разових проб стічних вод підприємства з метою контролю їх складу та якості. За наслідком відбору проб складено акт відбору проб стічних вод від 12.03.2015 року, який підписано повноважними представниками позивача та відповідача (а.с. 20 том 1).

За результатом вимірювань, проведених у період з 12.03.2015 року по 18.03.2015 року, лабораторією відповідача по контролю якості стічних вод підприємств, яка атестована на проведення вимірювань у сфері поширення державного метрологічного нагляду (свідоцтво про атестацію № 57, видане 24.12.2012 року, чинне до 24.12.2017 року), було складено протокол вимірювань показників складу та властивостей стічних вод, відібраних 12.03.2015 року на об'єкті ТОВ "Агора-Рент" у контрольному колодязі - проба № 4 (а.с. 22 том 1).

Результати вимірювань показали перевищення допустимих концентрацій (ДК) за деякими показниками, а саме:

рН - 8,27 од.рН замість 6,5 - 9,0 од.рН;

завислі речовини - 173,25 мг/дм3 замість 150,0 мг/дм3;

азот амонійний - 38,25 мг/дм3 замість 9,31 мг/дм3;

хімічне споживання кисню (ХСК) - 515,00 мгО/дм3 замість 387,50 мгО/дм3;

біохімічне споживання кисню за 5 діб (БСК5) - 249,00 мгО2/дм3 замість 155,00 мгО2/дм3;

ортофосфати - 11,10 мг/дм3 замість 7,59 мг/дм3.

15.04.2015 року відповідач надіслав на адресу позивача листа № 3621/1406 від 15.04.2015 року про порушення Правил прийому стічних вод разом із розрахунком величини плати за скид стічних вод із понаднормативними забрудненнями за січень, лютий, березень 2015 року відповідно до якого плата за скид понаднормативних забруднень складає 33 269,40 грн. (а.с. 23-24 том 1).

30.04.2015 року відповідачем було виставлено позивачеві рахунок № 38100 від 30.04.2015 року за скид понаднормативних забруднень з урахуванням коефіцієнту кратності і нормативу плати за очищення (перевищення ДК) на суму 33 269,40 грн. (а.с. 46 том 1).

Позивач вважає, що нарахування відповідачем плати за збір стічних вод з понаднормативних забруднень у сумі 33 269,40 грн. є необґрунтованим та незаконним, що і є причиною виникнення спору.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України № 1264-ХП від 25.06.1991 року (із змін. і доп.) "Про охорону навколишнього природного середовища", державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

За змістом статті 15 цього Закону місцеві ради несуть відповідальність за стан навколишнього природного середовища на своїй території і в межах своєї компетенції, зокрема, забезпечують реалізацію екологічної політики України, здійснюють контроль за дотриманням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, а також здійснюють інші повноваження відповідно до цього закону та інших законів України.

Відповідно до підпункту 5 пункту а) статті 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" вирішення питань водопостачання, відведення та очищення стічних вод, а також здійснення контролю за якістю питної води належить до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.

Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 37 від 19.02.2002 року (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 квітня 2002 року за № 403/6691) затверджено Правила приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України (далі - Правила № 37), відповідно до пункту 2.1. яких водоканали мають право: контролювати якість, кількість та режим скиду стічних вод підприємств; представляти підприємствам у встановленому порядку рахунки за скид понаднормативних забруднень із застосуванням коефіцієнта кратності, який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень, при порушенні як цих Правил, так і місцевих Правил приймання; здійснювати раптовий (у будь-яку годину доби), не погоджений з підприємством заздалегідь відбір проб для контролю за якістю стічних вод, що скидаються. Порядок та періодичність відбору проб визначається в місцевих Правилах приймання.

У свою чергу, згідно з пунктом 2.4. Правил № 37, підприємства зобов'язані:

виконувати в повному обсязі вимоги цих Правил, місцевих Правил приймання та договору на послуги водовідведення, своєчасно оплачувати рахунки Водоканалу за надані послуги;

дотримуватись установлених Водоканалом кількісних та якісних показників стічних вод на каналізаційних випусках Підприємства;

оплачувати рахунки за скид понаднормативних забруднень при порушенні встановлених показників тощо.

Рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 129 від 19.02.2015 року на підставі Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів та Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених Державним комітетом будівництва, архітектури та житлової політики України, інших нормативних документів, затверджено Правила приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська (далі - Правила № 129), а також Інструкцію про порядок відбору проб для контролю якості стічних вод підприємств.

Відповідно до підпункту 2.1.6. Правил № 129 водоканал має право здійснювати позаплановий (в будь-яку годину доби), непогоджений з підприємством заздалегідь, відбір проб для контролю за якістю стічних вод, що скидаються та застосовувати на підставі результатів контролю (при виявленні порушень Правил приймання та умов договору на надання послуг водопостачання та водовідведення) відповідні заходи. Присутність представника підприємства при відборі проб обов'язкова.

Згідно з підпунктами 2.4.4. та 2.4.8. Правил № 129 підприємства зобов'язані: дотримуватись встановлених кількісних та якісних показників стічних вод на каналізаційних випусках; забезпечувати можливість проведення уповноваженими представниками водоканалу у будь-який час доби обстеження роботи локальних очисних споруд (далі - ЛОС) та контролю за скиданням стічних вод у міську каналізаційну мережу, включаючи надання необхідних документів, визначених цими Правилами приймання та Правилами користування, надавати допомогу при відборі проб стічних вод та вивченні режиму їх скиду.

Пунктом 3.2. Правил № 129 встановлено, що підприємство несе відповідальність за якість стічних вод, які скидає у міську каналізаційну мережу.

Якщо підприємство має на своєму балансі КНС (каналізаційна насосна станція перекачки стічних вод) та каналізаційні мережі і по ним транспортуються стічні води до міських каналізаційних очисних споруд, то воно відповідає за якість не тільки своїх стоків, але і за якість стічних вод субабонентів та інших споживачів, які користуються їх мережами.

Пунктом 7.10. Правил № 129 передбачено, що при відборі проб на випусках стічних вод підприємство повинно забезпечити присутність своїх представників: відповідальну особу за стан каналізаційних мереж, слюсаря для відкриття кришки колодязя та інших (пункт 7.10. Правил № 129).

З метою контролю якості стічних вод підприємств Водоканал здійснює відбір разових (контрольних) проб. Ці проби характеризують склад та властивості стічних вод і відповідальність фактичних концентрацій забруднюючих речовин допустимим. Виявлені в цих пробах перевищення ДК забруднюючих речовин у стічних водах є підставою для нарахування плати за скид понаднормативних забруднень (пункт 7.11. Правил № 129).

Відбір разових проб стічних вод підприємств виконується уповноваженими представниками водоканалу, що фіксується у актах (Додатки 3, 5), які підписують як представник водоканалу, так і представник підприємства. В акт відбору проб (додаток 5) обов'язково заносяться дані про попередню обробку проби (консервування). Акти складаються у двох примірниках - для водоканалу та підприємства. Обов'язково робиться примітка про отримання підприємством свого екземпляра акту. У разі відмови підписати акт представником підприємства останній підписується представниками водоканалу із зазначенням прізвища представника підприємства, який відмовився підписати акт. Такий акт має юридичну силу і є підставою для нарахування плати за скид понаднормативних забруднень (у разі виявлення перевищення ДК) /пункт 7.12. Правил № 129/.

Величина плати за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями (Пс) розраховується Водоканалом за формулою: Пс = Т* Vдог + 5Т * Vпдог + Vпз * Кк * Нп, де

Т - тариф, установлений за надання послуг водовідведення підприємствам, віднесеним до відповідної категорії споживачів, грн./куб.м;

Vдог - обсяг скинутих підприємством стічних вод у межах, обумовлених договором або нормою (куб. м);

Vпдог - обсяг скинутих підприємством стічних вод понад обсяги, обумовлені договором або нормою (куб.м);

Vпз - обсяг скинутих підприємством стічних вод з понаднормативними забрудненнями (куб.м);

Кк - коефіцієнт кратності, який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень для технологічних процесів очищення стічних вод на міських КОС та екологічного стану водойми;

Нп - встановлений норматив плати за скид нормативних забруднень у міську каналізацію - встановлюється на рівні виробничої собівартості послуг з водовідведення (грн./куб.м).

Відповідно до пункту 8.6. Правил № 129 плата за скид понаднормативних забруднень стягується за весь обсяг стічних вод, скинутих підприємством протягом місяця, в якому було зафіксовано перевищення ДК. У випадку повторного встановлення факту перевищення ДК забруднюючих речовин - три календарних місяця (місяця, у якому відібрана проба і було зафіксовано перевищення ДК, та двох попередніх).

За результатом вимірювань показників складу та властивостей стічних вод, проведених водоканалом 05 - 10 вересня 2014 року на підставі відбору проби 05.09.2014 року (акт від 05.09.2014 року; а.с. 70 том 1) позивачеві уже виставлявся рахунок № 92996 від 31.10.2014 року за скид понаднормативних забруднень з урахуванням коефіцієнту кратності і нормативу плати за очищення (перевищення ДК) на суму 4 895,82 грн., який останнім був повністю оплачений 11.11.2014 року (а.с. 65, 68 том 1).

За таких обставин наявні підстави стверджувати про повторне встановлення водоканалом факту перевищення ДК забруднюючих речовин, відображених у протоколі вимірювання 12 - 18 березня 2015 року і нарахування плати за скид понаднормативних забруднень не за один місяць, як вважає позивач, а за три - березень 2015 року та два попередні - січень та лютий 2015 року.

Сам розрахунок позивачем не оскаржується, спору щодо цього у сторін немає.

Згідно з частиною першою статті 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Посилання позивача на користування каналізаційними мережами для транспортування стічних вод до міських каналізаційних очисних споруд іншими субспоживачами не виключає відповідальності позивача, який відповідно до пункту 3.2. Правил № 129 несе відповідальність за якість не тільки своїх стоків, які скидає у міську каналізаційну мережу, але і за якість стічних вод субабонентів та інших споживачів, які користуються їх мережами.

Разом з тим слід також зазначити, що субспоживачі, стосовно яких позивач зауважує на спільному користуванні з ними каналізаційними мережами, а саме ПП "Антарес Компані", ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" та ТОВ "Будівельна компанія "Ольвія", фактично не мають зв'язку з каналізаційними мережами ТОВ "Агора-Рент", що підтверджується наданими ним же листами вказаних субспоживачів з відповідними ТУ і схемами-кресленнями (а.с. 16 - 33 том 1).

Інші заперечення позивача щодо здійснених відповідачем нарахувань з посиланням на відсутність за його даними можливості перебування на території його підприємства представників водоканалу та на перебування у відпустці працівника ТОВ "Агора-Рент" ОСОБА_3 у день складання акту відбору проб від 12.03.2015 року є безпідставними.

Так, водоканал не відповідає за забезпечення належного пропускного режиму на підконтрольному підприємстві, а перебування у відпустці працівника ТОВ "Агора-Рент" не позбавляє можливості його участі під час складання акту, а також безпосереднього його підписання самим ОСОБА_3, стосовно чого доказів заперечення останнього позивач суду не надав.

Наявність зафіксованих водоканалом порушень не звільняє позивача від відповідальності, а є безумовною підставою для такої відповідальності.

Разом з тим правове значення при вирішенні спору між сторонами має і обраний позивачем спосіб захисту, який є неналежним з огляду на наступне.

Частиною першою статті 1 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно зі статтею 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7)припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Стаття 20 Господарського кодексу України також передбачає відповідні способи захисту цивільних прав та інтересів шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Системний аналіз вказаних законодавчих норм у сукупності дозволяє дійти висновку про те, що господарюючий суб'єкт має право на судовий захист своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів у спосіб, визначений законом.

Обраний позивачем спосіб захисту, зокрема, шляхом визнання недійсним розрахунку величини плати за збір стічних вод, фактично направлений на встановлення факту, який судом може бути здійснений лише в порядку оцінки доказів під час вирішення спору про захист права чи охоронюваного законом інтересу у межах належного способу захисту.

Вимога про скасування рахунку № 38100 від 30.04.2015 року за скид понаднормативних забруднень взагалі не відповідає способам захисту, встановленими статтею 16 Цивільного кодексу України та статтею 20 Господарського кодексу України.

Можливість використання позивачем такого способу захисту, як спонукання відповідача до вчинення певних дій, останнім у повній мірі не використана, оскільки заявлена ним вимога зобов'язати відповідача зробити правильний розрахунок величини плати за збір стічних вод з понаднормативних забруднень згідно договору на надання послуг з водопостачання та водовідведення № 0948 від 10.05.2006 року не відповідає законодавчому визначенню зобов'язань відповідача у межах його повноважень, а тому обраний позивачем у цій частині позову спосіб захисту не є конкретно визначеним та не є ефективним і можливим з точки зору подальшого примусового виконання судового рішення.

Згідно з підпунктом 4.3. пункту 4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 (із змін. і доп.) "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" господарський суд, дійшовши висновку про те, що предмет позову не відповідає встановленим законом або договором способам захисту прав, повинен відмовити в позові.

Отже, правові підстави для задоволення позову відсутні.

Заявлене позивачем клопотання про витребування доказів задоволенню не підлягає з огляду на безпідставність та необгрунтованість.

При цьому суд також звертає увагу на те, що за змістом статті 38 Господарського процесуального кодексу України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено, окрім іншого, обставини, що перешкоджають їх наданню.

Заявляючи клопотання про витребування доказів, позивачем не надано доказів неможливості отримання їх самостійно.

Керуючись статтями 4, 32-34, 36, 43-44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 28.09.2015 року.

Суддя ОСОБА_4